КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/2722/2025 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 181 КПК Доповідач: ОСОБА_2
Єдиний унікальний номер справи: 761/9472/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2025 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 , з яким встановлено відеоконференцзв`язок,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 07 березня 2025 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого 2-го відділу 1-го управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_9 , яке погоджене із прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави, та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а саме заборони до 06 травня 2025 року включно з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , із покладенням обов`язків, передбачених п. п. 2, 3, 4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України, щодо

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Херсоні, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який має на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Згідно з ухвалою слідчого судді, застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту мотивовано тим, що слідчий суддя прийшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, а також визнав доведеним наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні.

Разом з тим, слідчий суддя визнав недоведеними стороною обвинувачення ті обставини, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, продовжити вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється, а також визнав непереконливими їх доводи, що застосування відносно ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні старшого слідчого.

Крім того, слідчий суддя послався на врахування даних про особу підозрюваного, а тому вирішив застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді необґрунтованою, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Так, апелянт стверджує, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. При цьому автор апеляції звертає увагу, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років, з конфіскацією майна.

Крім того, прокурор наголошує, що метою застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків і запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення підозрюваного і його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні Головного слідчого управління СБ України перебуває кримінальне провадження № 0000750, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 серпня 2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

06 березня 2025 року о 09 год. 33 хв. ОСОБА_8 був затриманий на підставі ст. 208 КПК України та того ж числа о 19 год. 20 хв. йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

07 березня 2025 року (клопотання датоване 06 березня 2025 року) старший слідчий 2-го відділу 1-го управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави. Це клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України, може переховуватися від органів досудового розслідування і суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 07 березня 2025 року у задоволенні зазначеного клопотання старшого слідчого було відмовлено, а щодо ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а саме заборони до 06 травня 2025 року включно з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , із покладенням обов`язків, передбачених п. п. 2, 3, 4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Під час розгляду вказаного клопотання слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису судового засідання, на основі наданих старшим слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та правильно встановив, що викладені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні старшого слідчого та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні старшого слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_8 підозри, чогось очевидно недопустимого чи такого, що не підтверджується доказами, не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання старшого слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, всупереч ствердженням сторони обвинувачення, дійшов правильного висновку про доведеність лише ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_8 у разі визнання його винним у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, а також з огляду на характер і ступінь суспільної небезпечності самого кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається старший слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні. При цьому слідчий суддя вмотивовано визнав необґрунтованими доводи, які викладені у клопотанні старшого слідчого, про існування ризиків знищення, приховування або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також продовження вчинення ним кримінального правопорушення, у якому підозрюється, оскільки вони не знайшли свого підтвердження під час судового засідання.

Що ж стосується безпосередньо застосованого щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а саме заборони до 06 травня 2025 року включно з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , із покладенням обов`язків, передбачених п. п. 2, 3, 4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України, то колегія суддів констатує той факт, що навіть за наявності обставин, які свідчать про недоведеність та необґрунтованість доводів сторони обвинувачення, що застосування відносно ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя не мав права застосовувати щодо останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, виходячи із положень ч. 6 ст. 176 КПК України. Однак на теперішній час таке порушення закону колегія суддів позбавлена можливості усунути, тобто скасувати ухвалу слідчого судді і застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід, визначений п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України, у зв`язку із закінченням строку дії оскаржуваної ухвали, а також у зв`язку з тим, що строк, до якого у клопотанні прокурора ставилося питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, сплив. При цьому слід зауважити, що в межах строку дії оскаржуваної ухвали колегією суддів п`ять разів призначався розгляд цих апеляційних скарг, однак справа не була розглянута 17 березня та 08 квітня 2025 року із-за не надходження матеріалів справи із суду першої інстанції, 29 квітня 2025 року у зв`язку із клопотанням захисника ОСОБА_10 про відкладення розгляду справи, а 03 червня 2025 року із-за неявки всіх учасників.

Таким чином, апеляційна скарга прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 не може бути задоволена.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 181, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 07 березня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого 2-го відділу 1-го управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_9 , погодженого із прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави, та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а саме заборони до 06 травня 2025 року включно з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , із покладенням обов`язків, передбачених п. п. 2, 3, 4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України, щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ___________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4