Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/41/26 Головуючий у суді І-ї інстанції >
Справа № 389/4852/25 Доповідач в колегії апеляційного суду
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2026 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31 грудня 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого та стосовно,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Богданівка, Знам`янського району, Кіровоградської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта базова середня, не працюючого, не одруженого, військовослужбовця військової служби призваний по мобілізації, перебуває на посаді номера обслуги 3 кулеметного відділення кулеметного взводу 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, раніше судимого:

18.02.2025 Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області, за ч.4 ст.185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2, ч. 2 ст. 289 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, а саме: з 22:21 години 29 грудня 2025 року до 22:21 години 26 лютого 2026 року, з визначенням розміру застави у 70 (сімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 211960 (двісті одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) грн. 00 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному проваджені №0001008, про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 за побіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів.

За наслідками розгляду вказаного клопотання, ухвалою слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31 грудня 2025 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 70 (сімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 211960 (двісті одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) грн. 00 коп.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя зазначив, що матеріали додані до клопотання підтверджують обґрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_6 . Також встановлено, що перебуваючи на волі підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду , незаконно впливати на потерпілого та свідків даному у кримінальному провадженні, з метою зміни наданих ними показань, вчинити інше кримінальне правопорушення , що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, тож, вважаючи, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_5 в апеляційній скарзі, просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що підозрюваний має постійне місце проживання за яким характеризується позитивно, має міцні соціальні зв`язки (до складу сім`ї входить мама), неодружений, підозрюваний не працює , вину в інкримінованому злочині визнає повністю, раніше до кримінальної відповідальності притягувався, але запобіжний захід не обирався, також є учасником бойових дій.

Захисник вважає, що слідчим суддею при винесенні рішення, не враховано всіх наведених стороною захисту обставин, також суд не віднісся критично до того , що стороною обвинувачення в своєму клопотанні , та в судовому засіданні не було наведено жодного доказу щодо наявності будь якого ризику з боку підозрюваного, також суд в неповній мірі врахував стан здорор`я ОСОБА_6 .

Ризик втечі підозрюваного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку.

Ризик впливу на свідків також стороною обвинувачення в судовому засіданні не доведено, так як свідки вже допитані та потерпілий, і протоколи їх допиту долучені до клопотання.

З урахуванням даних обставин захисник вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосований без належного вмотивування.

Також захисник вважає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що більш м`якший запобіжний захід, а саме особисте зобов`язання не зможе запобігти ризикам, передбаченим у ст. 177 КПК України.

Апелянт вважає, що ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 підлягає перегляду, та скасуванню апеляційним судом.

Розгляд даної апеляційної скарги було призначено у відкритому судовому засіданні, проте в зазначений день та час учасники процесу, зокрема прокурор, до суду апеляційної інстанції не з`явився, повідомлявся у встановленому законом порядку, клопотання про відкладення розгляду справи, або про розгляд справи у дистанційному режимі відеоконференції до апеляційного суду не надходили.

Від захисника ОСОБА_5 надійшла заява про проведення апеляційного розгляду без його участі.

Підозрюваний ОСОБА_6 , який утримується під вартою, про час та місце розгляду апеляційної скарги захисника був повідомлений належним чином, клопотання про його доставку до зали судових засідань не подавав.

Враховуючи наведене апеляційний суд, з урахуванням положень ч. 1 ст. 406 КПК України, ухвалює рішення за результатами письмового провадження

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали клопотання та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання або продовження запобіжного заходу.

Так, перевіркою наданих до апеляційного суду матеріалів встановлено, що зазначені вимоги закону місцевим судом дотримані в повному обсязі.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, колегія суддів зважає на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку.

Як убачається з матеріалів клопотання, слідчим відділенням відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001008, кваліфікація - ч.2 ст.289 КК України.

29.12.2025 22:21 годині, в порядку ст.208 КПК України, за підозрою у вчиненні даного кримінального правопорушення, було затримано ОСОБА_6 ..

30.12.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України в рамках кримінального провадження №0001008 від 29.12.2025.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у причетності до вказаного кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами: протоколом прийняття усної заяви від ОСОБА_9 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 ; протоколом впізнання особи за фотознімками під час проведення якого потерпілий ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_6 як особу яка незаконно заволоділа належним йому транспортним засобом; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_10 ; протоколом впізнання особи за фотознімками під час проведення якого свідок ОСОБА_11 впізнала ОСОБА_6 як особу яка незаконно заволоділа транспортним засобом; протоколом огляду місця події від 29.12.2025 року; протоколом огляду предмета відеозаписів з камер відеоспостереження розміщених на території АЗС «Чіпо» та на яких виявлено як ОСОБА_6 незаконно, відкрито заволодів транспортним засобом потерпілого.

Колегія суддів також ураховує, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

При цьому, колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна це питання, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.

Зазначаючи про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий обґрунтовано послався на ризики, які передбачені ст.177 КПК України, які слідчим суддею під час судового розгляду були встановлені.

На переконання колегії суддів, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Так, тяжкість покарання, яке може бути призначене ОСОБА_6 у разі доведеності його вини може бути передумовою на переховування від досудового слідства та суду. Незаконний вплив на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, та продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом, а тому слід визнати обґрунтованими висновки слідчого судді про те, що існує реальний ризик незаконного впливу підозрюваним на свідків в даному кримінальному провадженні, з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань.

Також, на переконання колегії суддів існує ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_6 раніше судимий та підозрюється у вчиненні умисного корисливого злочину під час іспитового строку. На даний час його протиправні дії викриті з причин, що не залежали від його волі, при цьому підозрюваний не працює, суспільно корисною працею не займається, відсутні данні щодо наявності у нього законного джерела доходу, у зв`язку із чим він може продовжувати протиправні дії.

Також колегія суддів ураховує, що підозрюваний ОСОБА_6 раніше судимий, обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину в період звільнення від відбування покарання з іспитовим строком, кримінальне правопорушення у якому він підозрюється є тяжким злочином, у разі доведеності його вини, останньому загрожує покарання до 8 років позбавлення волі. При цьому ОСОБА_6 не одружений, утриманців не має, не працює, відтак не має міцних соціальних зв`язків та законного джерела доходів, що свідчить про неможливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з ізоляцією від суспільства.

Стороною захисту під час розгляду в суді першої інстанції не спростовані доводи клопотання слідчого. Не надані докази в обґрунтування апеляційної скарги стороною захисту і до суду апеляційної інстанції.

Крім того, колегія суддів враховує, що кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) буде здійснювати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому, про що слідчим суддею наведено відповідні мотиви в оскаржуваному рішенні.

Апеляційні доводи захисника про те, що до підозрюваної можливо застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою колегія суддів не бере до уваги, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, та запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а у такому випадку не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Колегія суддів також враховує практику ЄСПЛ, так у справі «Воляник проти України» від 02.10.2014 року, вказано, що допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину.

Так виходячи з встановлених обставин по справі та оцінюючи особу підозрюваного, обставин вчинення протиправних дій, існує достатньо підстав вважати, що у разі незастосування до ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній матиме змогу ухилятись від органу досудового розслідування, впливати на потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні, з метою зміни їхніх показань, що перешкодить повно, всебічно та неупереджено дослідити всі обставини у кримінальному провадженні та вчинити інші злочини.

З огляду на означене, колегія суддів прийшла до висновку, що слідчим суддею правильно оцінені наявні ризики та обґрунтовано задоволено клопотання органу досудового розслідування, обравши стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів враховуючи всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи запобіжного заходу, вважає, що у конкретному випадку, обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою обумовлено процесуальною необхідністю та є доцільним у межах даного кримінального провадження. Застосований відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою за вказаних обставин справи, з урахуванням встановлених ризиків, на думку колегії суддів, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Доводи апеляційної скарги захисника про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та безпідставність судового рішення про необхідність обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - спростовуються наведеним вище.

Доводи захисника про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та обрання підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, або підстав для зменшення розміру застави колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. 376 ч.2, 177, 183, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 31 грудня 2025 року, якою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4