Справа № 242/3081/17
Провадження № 1-кп/0203/829/2025
УХВАЛА

іменем України

01 жовтня 2025 року Центральний районний суд міста Дніпра в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000134 від 22.02.2017 року, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Казатін Вінницької області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 12 лютого 2016 року розпорядженням голови Авдіївської міської ради «Про кадри» № 28 о/с від 12.02.2016 призначено на посаду тимчасово виконуючого обов`язки директора Комунального підприємства «Авдіївське трамвайно-транспортне управління» Авдіївської міської ради (далі КП «АТТУ») та 04.07.2016 року призначено на посаду директора КП «Авдіївське трамвайно-транспортне управління». Згідно з п.5.5 Статуту КП «АТТУ» керівництво поточною діяльністю здійснює директор, який призначається на контрактній основі та підпорядковується міському голові. Відповідно до п.5.6 директор самостійно вирішує питання діяльності підприємства (крім тих, що віднесені до компетенції інших органів управління). Директор діє від імені підприємства, укладає угоди, розпоряджається майном, несе персональну відповідальність за діяльність підприємства. Таким чином, ОСОБА_4 , виконуючи зазначені організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, відповідно до ч.3 ст.18 КК України є службовою особою. 11.05.2016 між ПП « ОСОБА_5 » (м. Авдіївка, вул. Соборна, 71) та КП «АТТУ» в особі директора ОСОБА_4 укладено договір купівлі-продажу № 20 від 11.05.2016 про придбання запасних частин згідно зі специфікацією за бюджетні кошти на суму 27 550 грн. 24.05.2016 року, згідно платіжного доручення №116 від 23.05.2016, КП «АТТУ» перерахувало ПП « ОСОБА_5 » 16 390 грн. за придбання наступних товарів: акумулятор FВ 100Аh 1 шт. вартістю 1900 грн., акумулятор FВ 75 Аh 1 шт. вартістю 1600 грн., шини 185/75 R16 KAMA 8 шт. вартістю 11040 грн., стартер 406дв 1 шт. вартістю 1850 грн. 16.05.2016 вказані товари були передані директору КП «АТТУ» Авдіївської міської ради ОСОБА_4 . Того ж дня, перебуваючи на території КП «АТТУ», директор ОСОБА_4 , будучи службовою особою, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно, з корисливих мотивів, привласнив майно підприємства 8 шт. шин 185/75 R16 KAMA вартістю 11 040 грн., не передавши їх комірнику ОСОБА_6 для прийняття на баланс підприємства, розпорядившись на власний розсуд. Крім того, того ж дня ОСОБА_4 дав незаконну вказівку комірнику ОСОБА_6 підписати видаткову накладну №180406 від 16.05.2016, нібито підтвердивши прийняття товарів: акумулятор FВ 75 Аh 1 шт. вартістю 1600 грн., шини 185/75 R16 KAMA 8 шт. вартістю 11040 грн., стартер 406дв 1 шт. вартістю 1850 грн., яких фактично не надходило.

Надалі, 01.06.2016 року ОСОБА_4 дав вказівку комірнику ОСОБА_6 , яка є його підлеглою, скласти приймального акту по вищевказаним товарно-матеріальним цінностям. Комірник КП «АТТУ» ОСОБА_6 власноруч склала приймальний акт №32 від 16.05.2016 року, до якого необґрунтовано внесла завідомо неправдиві відомості про прийняття на центральний склад товарно матеріальних цінностей, а саме: шини 185/75 R16 KAMA у кількості 8 шт. вартістю 11040 грн., власноруч підписавши вказаний приймальний акт, в якому містяться завідомо неправдиві відомості надавши йому всі необхідні реквізити офіційного документа, після чого передала вказаний документ в бухгалтерію КП «АТТУ» для взяття зазначених актів товарно-матеріальних цінностей на баланс підприємства, достовірно знаючи, що тимчасово виконуючий обов`язки директора КП «АТТУ» Авдіївської міської ради ОСОБА_4 не передав на склад шини 185/75 R16 KAMA у кількості 8 шт. вартістю 11040 грн. Надалі, 01.06.2016 року ОСОБА_4 дав вказівку комірнику ОСОБА_6 скласти вимогу №94 від 01.06.2016 про видачу з центрального складу шин 185/75 R16 KAMA у кількості 4 шт., вартістю 5520 грн., які фактично не перебували на балансі підприємства, та завірив цей документ своїм підписом, надавши йому офіційного вигляду. Таким чином він вчинив службове підроблення і передав документ начальнику служби рухомого складу та служби руху КП «АТТУ» Авдіївської міської ради ОСОБА_7 для підпису. 10.06.2016 року ОСОБА_4 продовжив злочинні дії, затвердивши акт використання запасних частин, які були використані в період з 01.06.2016 по 10.06.2016, який містив завідомо неправдиві відомості про використання товарно - матеріальних цінностей, а саме: шин KAMA 185/75 R16 у кількості 4 шт. вартістю 5520 грн.

06.12.2016 року ОСОБА_4 , продовжуючи злочинну діяльність, перебуваючи на території того ж підприємства, діючи умисно, виготовив і підписав чергові документи, що містили неправдиві відомості про наявність та рух запасних частин і матеріальних цінностей, зокрема шин 185/75 R16 KAMA. Крім того, головний бухгалтер КП «АТТУ» ОСОБА_8 , перебуваючи у службових відносинах із ОСОБА_4 та введена ним в оману, внесла до акту приймання-передачі матеріальних цінностей неправдиві відомості про наявність зазначених шин на складі підприємства. ОСОБА_4 , усвідомлюючи неправдивість таких відомостей, умисно використав свій службовий підпис, надавши документу офіційного вигляду. Після цього, того ж дня ОСОБА_4 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на складання та видачу завідомо неправдивих офіційних документів, використовуючи своє службове становище, вищевказаний акт передав членам інвентаризаційної комісії КП «АТТУ» Авдіївської міської ради на підписання, тобто склав та видав завідомо неправдивий офіційний документ.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.366 та ч.2 ст.191 КК України, які виразилися у привласненні та розтраті чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, а також у складанні і видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів та внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, встановлених ст.49 КК України. Зазначив, що наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України йому зрозумілі.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого.

Заслухавши заявлене клопотання, думку прокурора, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Пунктом 2 частини 1 статті 49 КК України встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Пунктом 3 частини 2 статті 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого пунктом 2 цієї частини.

Згідно з вимогами ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.366 КК України, за ступенем тяжкості є кримінальним проступком, а кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.191 КК України нетяжким злочином.

Як убачається з обвинувального акта, інкриміновані ОСОБА_4 кримінальні правопорушення були вчинені у період з 16.05.2016 по 06.12.2016 року, тобто на даний час минуло більше п`яти років, що є підставою для застосування положень ст.49 КК України.

При цьому ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 29.03.2023 року провадження відносно ОСОБА_4 за ч.1 ст.366, ч.2 ст.191 КК України було зупинено до звільнення останнього з військової служби. Відповідно до положень статті 49 Кримінального кодексу України та усталеної судової практики, зупинення кримінального провадження у зв`язку з перебуванням особи на військовій службі не впливає на перебіг строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки така підстава не передбачена законом.

Відповідно до ухвали Центрального районного суду міста Дніпра від 06.05.2025 року ОСОБА_4 був оголошений у розшук і фактично перебував у розшуку до 16.06.2025 року. Оголошення розшуку обвинуваченого у зв`язку з його ухиленням від суду, згідно з ч.2 ст.49 КК України, може впливати на перебіг строків давності, однак у даному випадку інкриміновані ОСОБА_4 кримінальні правопорушення були вчинені у 2016 році, а строк давності притягнення до кримінальної відповідальності (п`ять років) сплинув до моменту оголошення розшуку, у зв`язку з чим зазначена обставина не може впливати на перебіг або поновлення цих строків.

Отже, факт ухилення від суду не може вважатися підставою для зупинення чи переривання строків давності у цій справі, оскільки вони вже сплинули, що є підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності відповідно до ст.49 КК України.

Підстав для переривання перебігу строку давності суд не вбачає, оскільки будь-яких доказів, які б вказували на вчинення іншого кримінального правопорушення, матеріали кримінального провадження не містять. До того ж в Єдиному державному реєстрі судових рішень такі дані відсутні.

Обвинуваченому роз`яснено наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, зокрема те, що таке звільнення не є реабілітуючою підставою.

Оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою, закон надає право обвинуваченому заперечувати проти закриття провадження, і в такому разі судовий розгляд продовжується у загальному порядку. Однак обвинувачений у судовому засіданні наполягав на закритті провадження з вищезазначених підстав.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи, що норми ст.49 КК України мають імперативний характер, тобто є обов`язковими для застосування в разі наявності відповідних підстав, суд приходить до висновку про необхідність звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366 та ч.2 ст.191 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, та закриття кримінального провадження.

Процесуальні витрати складаються з витрат на проведення судових експертиз, які відносяться на рахунок держави.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні заявлявся, однак у зв`язку із закриттям провадження за нереабілітуючою підставою, передбаченою ст.49 КК України, цивільний позов залишити без розгляду, що не позбавляє потерпілого права звернутися до суду з відповідними вимогами у порядку цивільного судочинства.

Питання речових доказів вирішити у порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.284, 285, 286, 288 КПК України, ст.49 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 вичавід кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 191, ч.1 ст. 366КК України, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000134 від 22.02.2017 року, стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 191, ч.1 ст. 366КК України, - закрити у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України..

Речові докази:

-договір купівлі - продажу № 20 від 11.05.2016 на 2 арк., специфікація від 11.05.2016 на 1 арк., акт прийому-передачі матеріальних цінностей, які знаходяться на центральному складі від 06.12.2016 на 3-х арк., акт про те що з 01.06.2016 по 10.06.2016 були використані запчастини, затверджений директором КП «АТТУ» ОСОБА_4 на 1 арк., вимога № 94 від 01.06.2016 1 арк.; наказ № 8-к від 16.02.2016 на 1 арк., наказ № 29-к від 01.06.2016 на 1 арк., наказ № 33-к від 04.07.2016 на 1 арк., наказ № 74-к від 25.10.2016 на 1 арк., наказ № 77-к від 11.11.2016 на 1 арк., наказ № 87-к від 07.12.2016 на 1 арк., посадові інструкції співробітників в КП АТТУ, експериментальні зразки підпису ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, - залишити в матеріалах кримінального провадження;

Цивільний позов Комунального підприємства Трамвайно-транспортного управління Авдіївської міської ради Донецької області про стягнення з ОСОБА_4 вичаматеріальної шкоди у сумі 11 040 гривень залишити без розгляду.

Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судово-почеркознавчої експертизи №1043 від 30.06.2017 року в розмірі 4952 гривні та судові витрати на проведення почеркознавчої експертизи №2/6-131 від 13.06.2017 в розмірі 3339,90 гривні - віднести на рахунок держави.

Повний текст ухвали складено та оголошено 03 жовтня 2025 року о 16.30 годині.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Дніпра протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1