Справа№534/1548/25
Провадження №1-кп/534/193/25
В И Р О К ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 27 листопада 2025 року м. Горішні Плавні Горішньоплавнівський міський суд Полтавської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за № 0000134 від 26.05.2025, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Комсомольськ (нині м. Горішні Плавні), Полтавської області, громадянин України, освіта середньо-технічна, працює офіційно водієм-експедитором, не одружений, на утриманні нікого немає, не має інвалідності, військовозобов`язаний, не є учасником бойових дій, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 26.05.2025 близько 12 години 52 хвилин, ОСОБА_4 перебував на території АЗС «Автотранс» по вулиці Дніпровській, 24, у місті Горішні Плавні, Кременчуцького району, Полтавської області, де також перебувала ОСОБА_5 . Під час спілкування між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин стався конфлікт, під час якого у ОСОБА_4 виник протиправний умисел, спрямований на умисне заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання ОСОБА_4 , вийшовши з автомобіля «Peugeot 307», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, наніс один удар правою рукою стиснутою в кулак в обличчя ОСОБА_5 в районі лівого ока, тим самим спричинивши останній тілесні ушкодження.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_5 , спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, а саме струс головного мозку та синець навколо лівого ока, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 , як нанесення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінальному проступку визнав повністю, при цьому не оспорював фактичних обставин та доказів у справі за фактами умисного заподіяння легкого тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_5 за обставин, викладених в обвинувальному акті.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, враховуючи повне визнання вини обвинуваченого ОСОБА_4 , думку прокурора, потерпілої, обвинуваченого, який пояснив, що бажає закінчити судовий розгляд без дослідження доказів, що маються в матеріалах справи, в частині підтвердження фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним дослідження вказаних доказів та обмежиться тільки характеризуючими матеріалами.

З урахуванням викладеного та наданих в суді обвинуваченим показань, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні умисного кримінального проступку проти здоров`я особи.

У судовому засіданні прокурор просив суд визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 рік з покладенням обов`язків передбачених ст. 59-1 КК України та вирішити долю речових доказів відповідно до ст. 100 КПК України.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального проступку, всі обставини по справі в їх сукупності, а також особу обвинуваченого, його вік і стан здоров`я, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Разом із цим, суд зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відсутні. Наявність щирого каяття не доведено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Відповідно до довідки наданої КНП «ЛІЛ м. Горішні Плавні» обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховуючи наведені вище характеризуючи дані обвинуваченого, думку потерпілої, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів необхідним і достатнім є покарання у виді громадських робіт на мінімальний строк в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для його можливого виправлення та попередження вчинення обвинуваченим та іншими особами нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування положень статей 69,69-1 КК України суд не вбачає.

Вирішуючи питання щодо заявленого ОСОБА_5 позову до обвинуваченого про стягнення завданої внаслідок вчинення останнім кримінального проступку матеріальної та моральної шкоди, суд дійшов до наступного.

Відповідно до ст.129 КПК України, постановляючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє його повністю, частково, або відмовляє в його задоволенні.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Розмір збитків (ст.1192 ЦК України), що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи. Вартість викраденого майна по справі встановлена органом досудового розслідування, жодним учасником у справі не оспорюється.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, та вини останнього в її заподіянні.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Водночас суд вважає, що розмір відшкодування не повинен бути засобом заробітку.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Цивільний відповідач, за змістом наданих пояснень суду, частково визнав позов. У якій саме частині, суду не повідомив, проте, зазначив, що розмір відшкодування занадто великий.

Цивільним позивачем доведено письмовими доказами розмір матеріальної шкоди у повному обсязі 3302 грн. 85 коп.

Розмір моральної шкоди, який підлягає стягненню з обвинуваченого з урахуванням викладених судом вище мотивів, становить 30 000 грн.

На підставі викладеного, суд вважає позов потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Питання щодо речових доказів належить вирішенню відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Під час досудового розслідування запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався і підстави застосування такого заходу забезпечення до набрання вироком законної сили відсутні.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у вигляді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.

Початок строку відбування покарання у виді громадських робіт обчислюється з моменту початку виконання цих робіт за визначеним місцем роботи.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої кримінальним проступком, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 3302 грн. 85 коп. матеріальної та 30 000 грн моральної шкоди, завданих кримінальним проступком.

У іншій частині цивільного позову відмовити.

Речові докази по справі: DVD-R диск «»Verbatim» 4Gb із відеозаписом камер відеоспостереження АЗС «Автотранс» за 26.05.2025 залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Полтавського апеляційного суду. Апеляційна скарга подається через Горішньоплавнівський міський суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Після проголошення вироку обвинувачений має право отримати в суді його копію, подати клопотання про помилування, ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Копію повного тексту вироку обов`язково вручити учасникам судового провадження в день його проголошення. Учасники судового провадження також мають право отримати копію вироку.

Суддя ОСОБА_6