23 грудня 2025 року м. Запоріжжя
Заявник вважає Постанову від 09.12.2025 року незаконною, оскільки вона винесена передчасно, невмотивовано та з порушенням вимог ч. 5 ст. 55 КПК України.
Вважає, що Прокурором проігноровано факт заподіяння моральної шкоди та не надано жодної оцінки наявності моральної шкоди, спричиненої внаслідок цілеспрямованого несанкціонованого втручання в інформаційну систему Заявника.
Зазначає, що з огляду на громадську діяльність Заявника та його статус викривача по іншому кримінальному провадженню, факт використання ШПЗ, призначеного для знищення даних, кібератака викликала обґрунтовані моральні переживання та створила реальну загрозу порушення його немайнових прав.
Також вважає, що прокурором передчасно виключено наявність майнової шкоди. Внаслідок інциденту з wiper-програмою та для запобігання повному знищенню даних, Заявник несе реальні фінансові витрати або має намір їх понести на: проведення спеціалізованої криміналістичної експертизи, забезпечення кібербезпеки системи та відновлення функціональності комп`ютера після зараження. Ці витрати, необхідність яких виникла саме через кримінальне правопорушення, є прямою майновою шкодою (збитками). Зазначає, що Прокурор не дослідив потенційну чи реальну шкоду, пов`язану з цими витратами, чим порушив принцип всебічності дослідження.
Враховуючи викладене, просить оскаржувану постанову скасувати та зобов`язати прокурора усунути порушення шляхом винесення постанови про визнання ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні.
У судове засідання Заявник не з`явився, 11.12.2025 року подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, вимоги скарги підтримує у повному обсязі.
Заслухавши пояснення прокурора, вивчивши скаргу та надані матеріали, слідчий суддя доходить наступних висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Окремою формою судової діяльності відповідно до КПК України є судовий контроль за додержанням законів органами досудового розслідування, який реалізує слідчий суддя. Зміст і характер судового контролю в межах кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини на стадії досудового розслідування.
Однією з форм такого контролю є розгляд скарг на рішення, дії та бездіяльність слідчого та прокурора у порядку ст. 303 КПК України.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Відомості до ЄРДР внесені на підставі ухвали слідчого судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 27.11.2025 року, якою зобов`язано уповноважену особу Відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення на підставі заяви ОСОБА_4 від 19.11.2025 з повідомленням про факт кібератаки з використанням шкідливого програмного забезпечення типу wiper, яка здійснювалась з комп`ютерної мережі Запорізької міської ради.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки» діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Згідно ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Зі змісту оскаржуваної постанови прокурора від 09.12.2025 року встановлено, що підставою для відмови у визнанні Заявника потерпілим у кримінальному провадженні є те, що додані до клопотання матеріали, а саме копії відповіді команди реагування на комп`ютерні надзвичайні події CERT-UA на звернення заявника та копії ухвали слідчого судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя не містять відомостей щодо факту заподіяння шкоди заявнику.
Слід зазначити, що ч. 5 ст. 55 КПК України надає слідчому, прокурору право винести постанову про відмову у визнанні потерпілим в тому разі, якщо заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілої особи подана особою, якій не завдано шкоди.
У відповідності до вимог ст. 110 КПК України, постанова прокурора має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Обґрунтовуючи постанову про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим, прокурор зазначив, що на час розгляду поданого клопотання відсутні докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_4 завдано моральну, фізичну чи майнову шкоду.
Встановлено, що у даному кримінальному провадженні здійснюється досудове розслідування за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 361 КК України, яка передбачає відповідальність за несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих), електронних комунікаційних, інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних мереж.
Об`єктом даного кримінального правопорушення є інформаційна безпека, нормальне функціонування електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), автоматизованих систем, комп`ютерних мереж, комп`ютерної інформації та мереж електрозв`язку.
Заявником у поданому прокурору клопотанні та скарзі, яка надійшла на розгляд слідчому судді, не наведено обставин, які свідчили б про спричинення йому будь-якої шкоди, відповідних доказів не надано.
Слідчий суддя вважає оскаржувану постанову прокурора законною, винесеною з дотриманням положень кримінально-процесуального законодавства та з дотримання прав особи у кримінальному провадженні, а відтак відсутні правові підстави для її скасування, тому скарга ОСОБА_4 підлягає залишенню без задоволення.
Керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1