ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

номер кримінального провадження 0000601, внесеного 10.04.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Житомира, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодружений, не працює, не судимого на підставі ст. 89 КК України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 3 ст. 357 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі зазначене кримінальне провадження, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 09 квітня 2022 року, приблизно о 18 годин 30 хвилин, перебував у дворі будинку АДРЕСА_2 разом з ОСОБА_6 , засудженим вироком Богунського районного суду м. Житомира від 17.10.2024 р., та потерпілим ОСОБА_7 , де у обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , засудженого вироком Богунського районного суду м. Житомира від 17.10.2024 р., виник раптовий спільний умисел, направлений на відкрите викрадення будь-якого цінного майна, яке належить потерпілому ОСОБА_7 , поєднаного з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я останнього. Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи за мовчазною згодою, обвинувачений ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , засуджений вироком Богунського районного суду м. Житомира від 17.10.2024 р., з метою створення сприятливих умов для реалізації спільного злочинного умислу, вступили з ОСОБА_7 у словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_6 , Богунського районного суду м. Житомира від 17.10.2024 р., наніс один удар рукою в область обличчя ОСОБА_7 , заподіявши останньому тілесне ушкодження у вигляді крововиливу під слизову нижньої губи зліва, яке відноситься до легкого тілесного ушкодження та зірвав із шиї ОСОБА_7 срібний ланцюжок із срібним хрестиком 925 проби, загальною вагою 5 г, вартістю 150 грн.

В подальшому, продовжуючи реалізовувати свій спільний умисел, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , засуджений вироком Богунського районного суду м. Житомира від 17.10.2024 р., стягнули з ОСОБА_7 куртку, в яку той був одягнений, в результаті чого останній похитнувся і впав на землю. Після чого обвинувачений ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , засуджений вироком Богунського районного суду м. Житомира від 17.10.2024 р, спільно нанесли ОСОБА_7 декілька ударів ногами по тулубу, в результаті чого подолали волю останнього до опору та із куртки ОСОБА_7 спільно відкрито викрали телефон марки марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 7», вартістю 2483, 33 грн.

Після чого обвинувачений ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , засуджений вироком Богунського районного суду м. Житомира від 17.10.2024 р., з викраденим майном залишили місце злочину та в подальшому розпорядилися викраденим на власний розсуд, завдаши тим самим потерпілому ОСОБА_7 шкоду на загальну суму 2633,33 грн.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 , не повідомляючи про свої наміри ОСОБА_6 , , засудженому вироком Богунського районного суду м. Житомира від 17.10.2024 р., реалізовуючи свій раптовий умисел, направлений на заволодіння посвідченням інваліда, виданим на ім`я ОСОБА_7 , яке виявив у зовнішній кишені куртки останнього, дістав, таким чином заволодів належним ОСОБА_7 посвідченням серії НОМЕР_1 від 16.01.2012 р., виданим Житомирським УПФУ в Олевському районі на ім`я ОСОБА_7 , яке є іншим важливим документом.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 4 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану та за ч. 3 ст.357 КК України незаконне заволодіння іншим важливим особистим документом.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186 та ч. 3 ст. 357 КК України не визнав. Надаючи покази суду, ОСОБА_3 зазначив, що коли точно мали місце події, за яких було вчинено кримінальні правопорушення, у вчиненні яких його обвинувачують, не пам`ятає, однак це було вже під час війни, весною. В той день він йшов за горілкою на «точку» разом з ОСОБА_9 , проходили повз «Дитячий світ/Мірошка» там на лавочці пили ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , дівчата і ОСОБА_12 , і потерпілий, якого він раніше не знав, був з ними, вони пили самогон, пляшка двохлітрова була. ОСОБА_3 підійшов до них, йому налили самогон, випив пару чарок. Потім потерпілий почав вимагати віддати йому горілку, казав, що він купив її за свої гроші. Почався конфлікт, крики і ОСОБА_3 пішов далі куди йшов, тобто на «точку» за горілкою. Десь хвилин через 20-30 зустрів вдвох ОСОБА_13 і ОСОБА_14 біля «точки» в районі першої лікарні. Потерпілого з ними не було. ОСОБА_14 віддав йому телефон, сенсорний, такого ні у кого з них не було, і сказав будеш дружині у Францію по відео дзвонити, тільки сказав дістати і віддати йому сім-карту. В той телефон ОСОБА_3 потім вставили його сім-карту, він носив його заряджати, а на другий чи третій день його знайшли поліцейські по роздруківкам з телефона. Ніякого майна він у потерпілого не забирав і не бачив, щоб хтось забирав, він просто йшов похмелятись.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 суду повідомив, що точно не пам`ятає коли, але скоріш за все весною 2022 чи 2023 року, вже була війна, після обіду, він йшов по парку і спитав у осіб, яких він раніше не знав, чи можуть вони знайти йому роботу. Вони спитали котра година, він дістав телефон і у нього випали 200 гривен, ОСОБА_14 вихватив гроші і вони пішли до його сестри за горілкою. Пили горілку разом. Виник конфлікт через горілку, яку вони купили за його гроші і не хотіли віддавати. ОСОБА_14 ударив кулаком один раз по обличчю, він наклонився. ОСОБА_14 зірвав куртку, він впав, вони навалились і стали бити руками. Телефон був в боковому кармані куртки. Ланцюжок зірвав ОСОБА_14 , хто забрав телефон та посвідчення він не знає. Телефон йому віддав слідчий з розбитим екраном.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду повідомив, що події мали місце весною 2022 року. Вони були втрьох: він, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Підійшов до них потерпілий, якого вони тоді не знали і спитав де купити горілки можно, вони його відвели на «точку», потерпілий дав гроші, а ОСОБА_10 купив горілку. Почали пити, потерпілий став забирати горілку, між ним і ОСОБА_10 виник конфлікт. ОСОБА_6 заступився за Банцера, вдарив його по обличчю, він присів, ОСОБА_6 забрав у потерпілого з рук телефон. І всі ( ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та він) пішли звідти, потерпілий йшов за ними і просив повернути телефон. У дворах зустріли ОСОБА_3 і свідок віддав йому телефон, щоб він ним користувався.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 суду повідомив, що події мали місце весною 2022 року, він зустрівся з ОСОБА_10 , який запропонував йому піти десь випити по чарці. З ОСОБА_10 був раніше не знайомий йому потерпілий ОСОБА_7 . Потерпілий ОСОБА_7 купив самогон на «точці», там втрьох випили по чарці, потім опинилися біля Дитячого світу, де випадково зустріли ОСОБА_16 і ОСОБА_14 , там продовжили пити разом з ними. Потерпілий ОСОБА_7 почав забирати горілку, через це виник конфлікт. ОСОБА_14 і ОСОБА_16 покликали ОСОБА_7 за Дитячий світ, а свідок з ОСОБА_10 залишились на лавочці. З часом вийшли ОСОБА_16 і ОСОБА_14 , забрали горілку і пішли на іншу точку на бульвар, свідок з ОСОБА_10 пішли за ними. Потім допили все, що було, як розходилися він не пам`ятає. Свідок спитав у ОСОБА_16 , що там відбулося за Дитячим світом, на що останній показав йому сенсорний телефон. Сенсорного телефону ні у кого з них не було. У потерпілого свідок також телефон не бачив.

Також судом дослідженні оригінали письмових докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження 295/5024/25( 1-кп/295/232/24, та які покладені прокурором в основу обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень з яких встановлено наступне.

З рапорту повідомлення на лінію «102» від ОСОБА_17 , що 09.04.2022 р. приблизно о 20 годині до нього звернувся невідомий ОСОБА_18 та повідомив, що біля школи № 23 на нього напали четверо невідомих чоловіків, віком 30-40 років, відкрито заволоділи золотим ланцюжком та мобільним телефоном.

З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, відібраної у ОСОБА_7 , що 09.04.2022 р.о 21:10 годин слідчий СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області прийняв заяву від ОСОБА_18 про те, що 09.04.2022 р. близько 19:00 невідомі особи , перебуваючи біля будинку по АДРЕСА_2 , заволоділи майном ОСОБА_7 , чим завдали матеріального збитку, який встановлюється.

З протоколу огляду місця події від 09.04.2022, який проведено з 22:00 до 22:20 в присутності понятих ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , що в ході нього оглянуто ділянку місцевості поблизу будинку № 16 по вулиці І. Франка, де присутній потерпілий ОСОБА_7 вказав на місце, де він перебував з трьома громадянами , втратив власне майно: срібний ланцюжок, пенсійне посвідчення та мобільний телефон марки XIAOMI Redma Note 7. Особи чоловічої статті нанесли йому тілесні ушкодження та заволоділи належним йому майном. В протоколі зазначено, що під час огляду застосовано цифровий фотоапарат марки Саnon, однак фото таблицю до протоколу не додано. Водночас, згідно довідки слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області зазначено, що в ході проведення огляду місця події 09.04.2022 р. у кримінальному провадженні № 0000601 від 10.04.2022 р. слідчим було проведено фотографування місця події, але на даний час скласти фото таблицю вказаних зображень не представилось можливим в зв`язку з пошкодженням вказаних фото файлів. Довідка дати не містить.

Згідно витягу з ЄРДР 10.04.2022 р. о 10:25 годин відомості щодо повідомлення ОСОБА_7 про вчинення злочину стосовно нього були внесені до ЄРДР за № 0000601 з правовою кваліфікацією ч. 4 ст. 186 КК України. 29.04.2022 р. о 11:16 внесено у цьому провадженні додаткову кваліфікацію вчиненого за ч. 3 ст. 357 КК України.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №351 від 12.04.2022 у ОСОБА_7 виявлено тілесне ушкодження у вигляді крововиливу під слизову нижньої губи зліва, яке відноситься до легкого тілесного ушкодження. Вказане тілесне ушкодження виникло від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, яким міг бути кулак, тощо могло утворитись 10.04.2022 р. за обставин, вказаних потерпілим.

Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/106-22/22/2823-ТВ від 15.04.2022, що вартість мобільного телефону торгівельної марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 7», станом на 09.04.2022 могла становити 2483 гривні 33 копійки.

З протоколу пред`явлення до впізнання від 18.04.2022, який проведено з 12:00 до 12:40, що його проведено за участі потерпілого ОСОБА_7 , який на запитання слідчого відповів, що дійсно зможе за зовнішніми ознаками, зріст, тіло будова, риси обличчя впізнати особу, що вкрала у нього мобільний телефон, потерпілий впізнав у особі під номером 4 особу, що вкрала у нього мобільний телефон, при цьому спричинила тілесні ушкодження. Згідно довідки до протоколу пред`явлення осіб для впізнання від 18.04.2022 р. особа під номером 4 є ОСОБА_3 .

З протоколу пред`явлення до впізнання від 18.04.2022, який проведено з 16:55 до 17:10, що його проведено за участі потерпілого ОСОБА_7 , який на запитання слідчого відповів, що дійсно зможе за зовнішніми ознаками, зріст, тіло будова, риси обличчя впізнати особу, що вчинила відносно нього злочин, потерпілий впізнав у особі під номером 4 особу, що вчинила відносно нього злочин. Згідно довідки до протоколу пред`явлення осіб для впізнання від 18.04.2022 р. особа під номером 4 є ОСОБА_6 .

При цьому з фото таблиць до обидвох протоколів впізнання вбачається, що обвинувачений ОСОБА_21 та засуджений ОСОБА_22 пред`являлись потерпілому ОСОБА_7 в один і той ж день разом з трьома одними і тими ж особами.

З протоколу огляду місця події від 27.04.2022 , що в ході огляду місця події виявлено та вилучено у свідка ОСОБА_23 у приміщенні Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області належний потерпілому мобільний телефон торгівельної марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 7». Присутня під час вказаного огляду свідок ОСОБА_23 вказала, що вказаний телефон придбала у квітні 2022 року на ринку у раніше невідомого їй чоловіка.

З протоколу огляду предмету від 27.04.2022, що за за участі потерпілого ОСОБА_7 , оглянуто вилучений того ж дня у свідка ОСОБА_23 у приміщенні Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області мобільний телефон торгівельної марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 7», в ході якого потерпілий ОСОБА_7 зазначив, що впізнає мобільний телефон, як власний за зовнішніми характерними ознаками.

З протоколу проведення слідчого експерименту від 27.04.2022, проведеного за участі потерпілого ОСОБА_7 , що в ході слідчого експерименту останній в приміщенні Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області показав як ОСОБА_24 наніс йому удар по обличчю, зірвав ланцюжок, як ОСОБА_24 і ОСОБА_25 трепали його за куртку, повалили, наносили удари ногами .

Згідно висновку судово-медичної експертизи №547 від 27.04.2022 , що виявлене у ОСОБА_7 тілесне ушкодження у вигляді крововиливу під слизову нижньої губи зліва на тлі якого два садна, та оскільки потерпілий відмовився повністю роздягтись, вищевказане тілесне ушкодження могло частково виникнути за обставин, вказаних ним під час проведення слідчого експерименту.

З прокотолу проведення слідчого експерименту від 27.05.2022 р., проведеного за участі засудженого ОСОБА_6 , що в ході слідчого експерименту останній показав як саме ОСОБА_3 забрав з куртки ОСОБА_7 мобільний телефон і документи.

З протоколу пред`явлення до впізнання за фотознімками від 28.04.2022, проведеного за участі свідка ОСОБА_26 , що останній впізнав у зображенні ОСОБА_3 , чоловіка, у якого придбав мобільний телефон торгівельної марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 7».

Саме зазначеними доказами сторона обвинувачення доводить винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 та ст. 357 КК України.

Допитавши обвинуваченого, свідків, здійснивши повне та всебічне дослідження обставин кримінального провадження й оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів - з точки зору достатності та їх взаємозв`язку, виходячи із загальних засад кримінального провадження, зокрема, верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, суд дійшов до такого.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 встановлено, що кожен має право на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до положень статей 3, 8 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь та гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Статтею 9 КПК України на слідчого, прокурора покладений обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову

Відповідно до ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

За змістом ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, покладається на прокурора. Саме сторона обвинувачення повинна доводити винуватість особи поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Це питання має бути вирішене на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи в цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Судом встановлено, що ОСОБА_27 вироком Богунського районного суду м. Житомира було визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, у співучасті з особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження.

Допитаний у якості свідка сторони обвинувачення ОСОБА_6 надав покази, що конфлікт за горілку виник між потерпілим та ОСОБА_10 , ОСОБА_14 заступився за ОСОБА_10 , вдарив потерпілого ОСОБА_7 він, телефон також забрав він. ОСОБА_3 не бив потерпілого, телефон йому віддав він, тобто ОСОБА_6 .

При цьому ані покази потерпілого, ані покази допитаних свідків не підтверджують того, що ОСОБА_3 маючи спільний з ОСОБА_14 умисел на відкрите викрадення майна ОСОБА_7 вчинив дії, які містять склад інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Так, потерпілий не зміг чітко повідомити, чи наносив удари йому саме ОСОБА_3 , вказав, що вдарив його ОСОБА_6 по обличчю і саме ОСОБА_6 зірвав з нього ланцюжок, де був в цей момент телефон, він не пам`ятає, можливо в кишені куртки. Хто саме і як наносив удари повідомити не міг. Телефон йому віддав згодом слідчий.

Свідок ОСОБА_11 , надаючи покази суду пояснив, що весь час, коли відбувались події, вони пили горілку, виник конфлікт за горілку, потерпілий пішов за кут Дитячого світу разом з ОСОБА_14 і ОСОБА_16 , він не бачив і не чув, що там відбувалось, повернулись звідти ОСОБА_14 з ОСОБА_16 без потерпілого, пішли далі пити на іншу «точку». Телефон він бачив у ОСОБА_16 , коли спитав, що там було за кутом, на що останній показав йому телефон.

Протокол огляду місця події від 09.04.2022 р. не містить фото таблиці, а довідка, складена слідчим про відсутність фото таблиці не має дати складання та будь-яких ідентифікуючих ознак.

Суд зазначає на порушення слідчим при пред`явленні для впізнання потерпілому ОСОБА_7 засудженого ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_3 . Так, впізнання проведено в один і той ж день, через невеликий проміжок часу з одними й тими ж статистами. В протоколі не зазначено ані прикмети, ані сукупності ознак, за якими потерпілий може впізнати особу, яка пред`являється для впізнання, як і не зазначено за якими саме ознаками потерпілий ОСОБА_7 впізнав ОСОБА_3 , що не відповідає вимогам ст. 228 КПК України.

Також, згідно до фото таблиці до протоколу пред`явлення для впізнання ОСОБА_26 фотографій серед яких є фото, на якому зображено ОСОБА_3 , вбачається, що всі пред`явлені для впізнання особи, крім ОСОБА_3 , мають бороду. Відповідно до ч. 7 ст. 228 КПК України фотознімок з особою, яка підлягає впізнанню, пред`являється особі, яка впізнає, разом з іншими фотознімками, яких повинно бути не менше трьох. Фотознімки, що пред`являються, не повинні мати різких відмінностей між собою за формою та іншими особливостями, що суттєво впливають на сприйняття зображення. Особи на інших фотознімках повинні бути тієї ж статі і не повинні мати різких відмінностей у віці, зовнішності та одязі з особою, яка підлягає впізнанню.

Протоколи проведення слідчих експериментів за участі потерпілого ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_6 суд оцінює згідно висновку, зробленого Об`єднаною палатою ККС ВС від 14.09.2020 р. № 740/3597/17. Так, легітимна мета слідчого експерименту за участю підозрюваного, обвинуваченого досягається дотриманням встановленого порядку його проведення, забезпеченням реалізації прав особи як процесуальних гарантій справедливого судового розгляду та кримінального провадження в цілому. Проведення слідчого експерименту у формі, що не містить ознак відтворення дій, обстановки, обставин події, проведення дослідів чи випробувань, а посвідчує виключно проголошення підозрюваним зізнання у вчиненні кримінального правопорушення з метою його процесуального закріплення, належить розцінювати як допит, що не має в суді доказового значення з огляду на зміст ч. 4 ст. 95 КПК.

Суд зазначає, що під час проведення слідчого експерименту, на фото потерпілий ОСОБА_7 показує як ОСОБА_24 і ОСОБА_25 наносили удари ногами, як ОСОБА_25 забирав з кишені куртки телефон, водночас потерпілий надав суду покази, що він не бачив хто його бив ногами і хто забирав телефон.

Суд не приймає свідчення під час слідчого експерименту, які надав ОСОБА_6 , оскільки безпосередньо дослідженні судом покази ОСОБА_6 в судовому засіданні спростовують відомості,здобуті слідством під час проведення слідчого експерименту.

Суд звертає увагу, що в матеріалах провадження міститься багато неточностей в датах, іменах.

З об`єктивної сторони грабіж характеризується діянням у вигляді відкритого викрадення чужого майна, наслідками та причинним зв`язком між діянням і наслідками. Суб`єктивна сторона грабежу характеризується прямим умислом, тобто особа усвідомлює, що відкрито викрадає чуже майно, передбачає спричинення майнової шкоди власнику чи володільцю майна і бажає настання такої шкоди. При цьому грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого це грабіж, поєднаний з умисним заподіянням легкого тілесного ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я або незначної втрати працездатності.

Кваліфікуючи дії обвинуваченого ОСОБА_3 сторона зазначає кваліфікуючу ознаку кримінального правопорушення - попередня змова групою осіб. Зазначена форма співучасті передбачає існування домовленості між учасниками щодо всіх елементів злочину (об`єкту, характеру, місця часу, способу вчинення, змісту виконуваних функцій). Основною розмежувальною ознакою між вчиненням злочину групою осіб або групою осіб за попередньою змовою є момент виникнення домовленості про спільне вчинення злочину. Якщо домовленість виникла на стадії замаху на злочин,то має місце вчинення злочину групою осіб (без попередньої змови), а якщо на стадії готування до злочину групою осіб за попередньою змовою.

Таким чином, стороною обвинувачення не доведено, на переконання суду, допустимими, а у своїй сукупності достатніми доказами, які б поза розумним сумнівом доводили, що версія обвинувачення пояснює всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. Водночас, суд дійшов переконання, що ОСОБА_3 було відомо, що телефон, який передав (подарував) йому засуджений ОСОБА_6 , не належав йому і був отриманий останнім злочинним шляхом, що підтверджується показами самого ОСОБА_3 , показами свідка ОСОБА_13 . В подальшому ОСОБА_3 через кілька днів продав мобільний телефон, який належав потерпілому ОСОБА_7 . Тобто, виключаючи в діях обвинуваченого ОСОБА_3 склад грабіжу, поєднаного з насильством, за попередньою змовою групою осіб, вчиненого в умовах воєнного стану, суд вбачає в діях ОСОБА_3 склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України.

Стаття 198 КК України передбачає кримінальну відповідальність за заздалегідь не обіцяне придбання або отримання, зберігання чи збут майна, завідомо одержаного кримінально протиправним шляхом за відсутності ознак легалізації (відмивання) майна, одержаного кримінально протиправним шляхом

Так, обвинувачений ОСОБА_3 отримав від засудженого ОСОБА_6 відкрито викрадений ОСОБА_6 із застосуванням насильства мобільний телефон, який належав на праві власності потерпілому ОСОБА_7 , зберігав його певний час, тобто володів останнім, а потім збув, продавши на базарі громадянину Нюкало. При цьому ОСОБА_3 усвідомлював, що цей телефон здобутий ОСОБА_6 злочинним шляхом, що підтверджується показами самого ОСОБА_3 , свідків ОСОБА_28 .

Відповідно до ч. 3 ст. 337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Таким чином, суд дійшов переконання, що дослідженими безпосередньо в судовому засіданні доказами підтверджено вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 злочину, передбаченого ст. 198 КК України. Зазначена зміна судом кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 не погіршує його становища.

Крім того, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні двох кримінальних правопорушень: грабежу, поєднаного з насильством, вчиненого за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану (ч. 4 ст. 186 КК України) та незаконному заволодінні будь-яким способом іншим важливим особистим документом (ч. 3 ст. 357 КК України), які складають ідеальну сукупність, тобто вчинення особою однією дією одночасно двох або більше злочинів, відповідальність за які передбачено різними статтями КК України. Ознаками ідеальної сукупності є вчинення злочину: а) одним діянням; б) в одному місці; в) одночасно; г) наявність усіх необхідних ознак, передбачених двома чи більше різними статтями КК України.

Суд дійшов переконання про перекваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_3 з ч. 4 ст. 186 КК України на ст. 198 КК України, констатувавши недоведеність вчинення ОСОБА_3 грабежу.

Суд, дослідивши та надавши оцінку наданим стороною обвинувачення доказам, враховуючи, що інкриміновані обвинуваченому ОСОБА_3 кримінальні правопорушення складають ідеальну сукупність, суд виключив з цієї сукупності вчинення останнім грабежу, а жодних доказів, які б доводили заволодіння обвинуваченим ОСОБА_3 будь-яким способом посвідченням інваліда ОСОБА_7 стороною обвинувачення суду надано не було.

Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

За таких обставин суд відповідно до загальних засад кримінального судочинства, а саме: верховенства права, законності, рівності перед законом та судом, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін тощо, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, в тому числі й щодо збирання, подання та оцінки доказів, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, робить висновок, що за результатами даного судового розгляду стороною обвинувачення не доведено вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України.

Обставин, які пом`якшували покарання обвинуваченого ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України, відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого обвинуваченого ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При вирішенні питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України, суд, відповідно до положень ст. 65 КК України, враховує, що вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення є нетяжким злочином; особу винного, який є не судимим на підставі ст. 89 КК України; не працює; на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, однак перебуває на обліку у лікаря-нарколога; має тяжке офтольмалогічне захворювання, і майже відсутність зору; відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З огляду на зазначене суд дійшов переконання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції відповідної статті закону України про кримінальну відповідальність у виді позбавлення волі. Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для виправлення ОСОБА_3 та буде запобігати вчиненню нових кримінальних правопорушень, як самим ОСОБА_3 , так і іншими особами.

Водночас суд вважає можливим, враховуючи стан здоров`я обвинуваченого, належне виконання ним своїх процесуальних обов`язків, не дивлячись на майже повну відсутність зору, виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства зі звільнення від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України із покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.

Потерпілим ОСОБА_7 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди до ОСОБА_3 та ОСОБА_22 , який засуджений вироком Богунського районного суду м. Житомира від 17.10.2024, яка складається з вартості срібного ланцюжка та вартості мобільного телефону марки Xiaomi» моделі «Redmi Note 7.

Згідно з положеннями ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Враховуючи, що судом органами досудового розслідування не доведено причетності ОСОБА_3 до відкритого викрадення майна потерпілого і суд дійшов переконання про його винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ст. 198 КК України, а саме в заздалегідь не обіцяному отриманні, зберіганні та збуті мобільного телефону марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 7», одержаного злочинним шляхом, а зазначений телефон органами досудового розслідування повернено потерпілому ОСОБА_7 , тобто з поверненням телефону потерпілому майнова шкода, визначена його вартістю на момент викрадення, була відшкодована в натурі, а тому підстав для задоволення цивільного позову ОСОБА_7 до ОСОБА_8 суд не вбачає.

Процесуальні витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/106-22/2823-ТВ, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави. Враховуючи, що вироком Богунського районного суду м. Житомира від 17.10.2024 р. З ОСОБА_6 було стягнуто на користь держави половину вартості проведення товарознавчої експертизи, якою визначено можливу вартість телефону марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 7», належного потерпілому, суд визнаючи ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України, стягує з ОСОБА_3 343,24 грн. половину вартості проведеної експертизи у цьому кримінальному провадженні.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України, а саме мобільний телефон марки Xiaomi» моделі «Redmi Note 7», визнаний речовим доказом постановою слідчого від 27.04.2022 р., який відповідно до розписки був переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 , слід повернути законному володільцю, тобто останньому.

Арешт, накладений на мобільний телефон марки Xiaomi» моделі «Redmi Note 7» , накладений ухвалою слідчного судді Богунського районного суду м. Житомира від 02.05.2022 р. № 295/3717/22 слід скасувати.

На підставі викладеного, ст. 198 КК України, керуючись ст.ст. 100, 174, 337, 368, 370, 373,374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнавати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України на підставі п.2 ч. 1 ст.373 КПК України не доведення вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки, поклавши на нього обов`язки відповідно до п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань з пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У задоволені цивільного позову ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди - відмовити.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 7», переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 повернути ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/106-22/2823-ТВ у розмірі 343 (триста сорок три) гривні 24 копійки

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 02.05.2022 р. № 295/3717/22 на мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 7»

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд міста Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1