УХВАЛА

22 січня 2026 року

м. Київ

справа № 686/23171/22

провадження № 51-203 ск 26

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд) у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши спільну касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 та її захисника ОСОБА_5 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 лютого 2025 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 17 листопада 2025 року,

установив:

За змістом касаційної скарги Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області вироком від 19 лютого 2025 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудив за частиною другою статті 307, частиною третьою статті 307 Кримінального кодексу України (далі - КК) із застосуванням статті 70 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією всього належного їй на праві власності майна, крім житла.

Хмельницький апеляційний суд ухвалою від 17 листопада 2025 року апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 залишив без задоволення, а вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 лютого 2025 року стосовно ОСОБА_6 - без змін.

У спільній касаційній скарзі засуджена та її захисник просять переглянути вказані судові рішення в касаційному порядку.

Перевіривши подану скарг на відповідність статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), Суд дійшов висновку про необхідність залишення скарги без руху із наданням засудженій та її захиснику строку для усунення недоліків з огляду на таке.

З юридичного погляду касаційна скарга - це документ, який перевіряється і розглядається судом касаційної інстанції з урахуванням викладеної особою позиції та її правового обґрунтування, що впливає на остаточне рішення за результатами касаційного провадження. Саме тому законодавець установив до форми та змісту скарги конкретні вимоги, наслідком недодержання яких є залишення її без руху, а надалі - повернення.

Отже, відповідно до приписів закону в касаційній скарзі має бути зазначено обґрунтування заявленої вимоги, яку належить оформити відповідно до статті 436 КПК (повноваження Суду за наслідками розгляду скарги) .

Відповідно до частини 5 статті 427 КПК визначено, що до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.

У частині першій статті 433 КПК визначено повноваження суду касаційної інстанції, відповідно до яких суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно з частиною першою статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що можуть бути підставами для їх скасування, які, на її думку, були допущені судами під час ухвалення судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Однак наведених вимог кримінального процесуального закону засуджена та її захисник не дотрималися.

Як убачається зі змісту касаційної скарги, засуджена та її захисник,крім іншого, вказують на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду та оспорюють правильність оцінки судами доказів, на підставі яких постановлені судові рішення. Таким чином, засуджена та захисник просять надати доказам у кримінальному провадженні іншу оцінку, ніж її надано судами першої та апеляційної інстанцій, що згідно зі статтею 438 КПК не є підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції.

У зв`язку із цим Суд звертає увагу на те, що Верховний Суд є судом права, а не факту і відповідно до статті 433 КПК перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваних судових рішеннях, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Крім того, засуджена та захисник, посилаючись на показання свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , не конкретизують як ці показання могли вплинули на законність судових рішень.

До того ж, відповідно до статті 436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:

- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення;

- скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;

- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;

- змінити судове рішення.

Однак засуджена та її захисник у мотивувальній частині спільної касаційної скарги просять скасувати ухвалу апеляційного суду від 17 листопада 2025 року та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, а у прохальній частині цієї скарги просять скасувати вирок суду першої інстанції від 19 лютого 2025 року та ухвалу суду апеляційної інстанції від 17 листопада 2025 року та закрити кримінальне провадження, чим допустили суперечності у скарзі.

Також вимога касаційної скарги до Суду про повторне дослідження доказів у вказаному кримінальному провадженні знаходиться поза межами компетенції касаційного суду.

Крім того, з доданого до касаційної скарги ордеру не вбачається, що захисник має право представляти інтереси засудженої ОСОБА_4 у Верховному Суді. Зокрема, у вказаному ордері зазначено, що захисник має право представляти інтереси засудженої у приміщенні на АДРЕСА_1 .

При цьому всупереч вимогам частини 5 статті 427 КПК захисникне долучив до касаційної скарги копії оскаржуваних судових рішень.

Отже, вказані недоліки перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

За правилами статті 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху та надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.

Недоліки касаційної скарги, пов`язані з її змістом, можуть бути усунуті шляхом подання нової касаційної скарги.

Керуючись частиною першою статті 429 Кримінального процесуального кодексу України, Суд

постановив:

Спільну касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 та її захисника ОСОБА_5 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 лютого 2025 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 17 листопада 2025 року залишити без руху, надавши їм п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ними ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особами, які її подали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3