САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/4011/25
Провадження №1-кс/726/1374/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.12.2025 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду м. Чернівці, заяву обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000803 від 28.09.2025,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

представника потерпілої ОСОБА_8 ,

У С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Садгірського районного суду м. Чернівці ОСОБА_4 знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000803 від 28.09.2025 щодо ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України за фактом спричинення 28.09.2025, приблизно о 10:00, легких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

24.12.2025 обвинувачений ОСОБА_3 подав заяву про відвід судді ОСОБА_4 мотивуючи його тим, що у той же день, 28.09.2025 під час намагання побачитися із дітьми на нього було складено два протоколи про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 173-2 КУпАП розгляд яких проводився суддею Садгірського районного суду м. Чернівці ОСОБА_4 та остання постановами від 14.10.2025 у справах № 726/3413/25 та № 726/3414/25 визнала його винуватим. Також вказує, що під час розгляду цих справ про адміністративні правопорушення суддя ОСОБА_4 зробила висновок про те, що він ( ОСОБА_3 ) 28.09.2025 бив свою колишню дружину ОСОБА_7 у присутності малолітніх дітей.

Зазначає, що оскільки обставини обвинувального акту стосуються тих самих подій, за участі тих самих осіб, які вже були розглянуті суддею ОСОБА_4 , є підстави вважати, що суддя є упередженою та беззаперечно визнає його винним і призначить максимальне покарання. Таким чином просить задовольнити заяву про відвід та відвести суддю ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження щодо нього.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтримав свою заяву про відвід та просив її задовольнити з підстав у ній зазначених.

Захисник ОСОБА_6 також вважав за необхідне задовольнити заяву про відвід судді.

Прокурор ОСОБА_5 просила відмовити у задоволенні заяви про відвід, вказуючи на відсутність обставин, передбачених ст. 75 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_7 та її представник ОСОБА_8 заперечили проти заяви про відвід судді ОСОБА_4 , подали письмові заперечення у яких вказали про те, що сам факт попереднього розгляду справи про адміністративне правопорушення не є підставою для відводу, а твердження про «сформульовану думку» судді є бездоказовим.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження щодо заявленого відводу, дослідивши матеріали відводу, суд доходить такого висновку.

Суд встановив, що у провадженні головуючої судді ОСОБА_4 знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000803 від 28.09.2025, щодо ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за фактом спричинення 28.09.2025, приблизно о 10:00, легких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Також суддя ОСОБА_4 здійснювала розгляд справ про адміністративні правопорушення № 726/3413/25 та № 726/3414/25 та своїми постановами від 14.10.2025, які набрали законної сили оскільки залишені без змін постановами Чернівецького апеляційного суду, визнала винним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.173-2 ч.2 КУпАП і застосувала до нього за кожне адміністративне правопорушення адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень в дохід держави.

Відповідно до цих постанов ОСОБА_3 28.09.2025 о 10:00, перебуваючи за адресою АДРЕСА_1, вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме: шарпав за одяг, намагався силою утримати свою малолітню дитину ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим завдав останній шкоди психічному та фізичному здоров`ю, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Також ОСОБА_3 28.09.2025 о 10:00, перебуваючи за адресою АДРЕСА_1, у присутності своєї малолітньої дитини ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме: шарпав за одяг, намагався силою утримати свою малолітню дитину ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим завдав шкоди психічному здоров`ю дитини ОСОБА_10 , чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

Досліджуючи докази у справі суддя ОСОБА_4 у постанові вказала про те, що з відеозапису вбачається, що в присутності двох малолітніх дітей ОСОБА_3 неодноразово штовхав та наніс удар матері дітей ОСОБА_7 , намагався вирвати її телефон з рук, щоб припинити відео зйомку.

Також у постанові зазначено про те, що суддя зауважує на неналежну поведінку ОСОБА_11 у судовому засіданні, який до закінчення розгляду справи покинув залу суду, словесно висловлюючи неповагу до суду, вказані дії останнього розцінила як порушення порядку під час судового засідання, та як явну зневагу до суду і встановлених у суді правил.

Подія адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 173-2 КУпАП що стосувалася неповнолітніх дітей мала місце 28.09.2025 о 10:00, як і подія, викладена в обвинувальному акті, однак яка стосувалася матері дітей - потерпілої у кримінальному провадженні ОСОБА_7 .

Статтею 126 Конституції України гарантується незалежність і недоторканність суддів.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Якщо в учасника процесу виникли сумніви щодо об`єктивності та неупередженості судді, то у нього, відповідно до наведеного, виникає право заявити судді відвід.

Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Обставини, що виключають участь судді в розгляді кримінального провадження чітко визначені в ст.75 КПК України та ст.76 КПК України.

Відповідно до положень ч.1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення судді для розгляду справи.

Згідно з ч.1 ст. 76 КПК України, суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Відповідно до п. 2.5 Бангалорських принципів діяльності судді, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя повинен бути відведений від участі в будь-якому процесі, коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Згідно із Коментаря до Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням V з`їзду суддів України 24 жовтня 2002 року (у редакції, затвердженій XI черговим з`їздом суддів України 22 лютого 2013 року), затвердженим рішенням Ради суддів України від 04 лютого 2016 року № 1 необхідно пам`ятати, що інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Згідно з п.12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

ЄСПЛ у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказує, що справедливим в розумінні ст.6 Конвенції може вважатися тільки такий суд, який діє незалежно від будь-яких обставин особистого (людського) чи іншого плану, є безстороннім та безпристрасним, тобто, при абсолютній відсутності обставин, які можуть викликати сумніви в об`єктивності та неупередженості судді.

У постанові Касаційного кримінального суду Верховного суду України від 13 грудня 2018 року у справі № 552/4932/17 (провадження № 51-5235 км 18) суд констатував наявність підстав для відводу судді, який розглядав справу за обвинуваченням особи у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, попередньо розглянувши та визнавши зазначену особу винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП. Під час розгляду даної справи суддя з`ясовував питання пов`язані із подіями і стосунками, які передували подіям кримінального провадження. Надалі у вироку, суддя аналізував показання потерпілого і свідків аналогічні наведеним у рішенні в адміністративній справі, ухваленим тим же суддею. Тобто, суддя сформував свою думку про події та стосунки між особами під час розгляду адміністративної справи і не відступив від неї при розгляді кримінального провадження. Верховний Суд України уважав, що у даному випадку мало місце порушення п.4 ч.1 ст.75 КПК України та пункту 1 ст.6 Конвенції.

Таким чином суд вважає, що вказані ОСОБА_3 у заяві про відвід обставини, на переконання суду, є такими, які підпадають під категорію інших обставин, які можуть викликати сумнів у неупередженості та об`єктивності судді при розгляді справи (п.4 ч.1 ст.75 КПК України).

Також варто зауважити, що розгляд вказаних вище справ про адміністративне правопорушення проводився ОСОБА_4 як суддею, внаслідок чого нею були досліджені і оцінені докази, які у подальшому можуть бути предметом дослідження під час розгляду вказаного кримінального провадження.

За результатами проведеного судового розгляду поданої заяви, суд, перевіривши викладені у заяві доводи, доходить висновку, що заява про відвід судді ОСОБА_4 підлягає до задоволення, оскільки подальший розгляд кримінального провадження нею може викликати в очах розумного спостерігача сумніви щодо неупередженості або об`єктивності судді.

При цьому суд зауважує, що конкретних підстав для упередженості судді ОСОБА_4 обвинувачений у своїй заяві не називає та доказів їх існування не надає, а один лише факт накладення найсуворішого адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення і зауваження щодо процесуальної поведінки ОСОБА_3 під час розгляду справ про адміністративні правопорушення не може свідчить про необ`єктивність судді у кримінальному провадженні.

Однак з метою усунення будь-яких сумнівів щодо неупередженості судді ОСОБА_4 , яка постановила постанови у справах про адміністративні правопорушення № 726/3413/25 та № 726/3414/25 від 14.10.2025 щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.2 ст.173-2 КУпАП, фактичні обставини яких теж стосувалися події, яка мала місце 28.09.2025 та відбувалася у присутності потерпілої у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , доходжу висновку, що заява про відвід судді ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

З цих підстав матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000803 від 28.09.2025, щодо ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, якому присвоєно № 726/4011/25, потрібно передані іншому судді, у зв`язку із задоволеним відводом.

Відповідно до ч.2 ст.82 КПК України, у разі задоволення заяви про відвід (самовідвід) судді, який здійснює судове провадження одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею.

Згідно з ч.4 ст.82 КПК України, суддя, на розгляд якого передається кримінальне провадження або справа, визначається у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 КПК України.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст. 75, 77, 80-82 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000803 від 28.09.2025 - задовольнити.

Відвести суддю ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000803 від 28.09.2025, щодо ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Справу № 726/4011/25 (провадження №1-кп/726/192/25) передати до канцелярії суду для повторного автоматизованого розподілу та визначення судді відповідно до вимог ст.35 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяОСОБА_1