Єдиний унікальний номер судової справи 462/6675/25
Номер провадження 1-кп/462/570/25
УХВАЛА

про скасування заходів забезпечення кримінального провадження

(арешт майна)

02 жовтня 2025 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду у м. Львові письмове клопотання представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_7 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000570 від 31.05.2024 року відносно:

ОСОБА_4 (далі - ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 Кримінального кодексу України (далі - КК України);

ОСОБА_5 (далі - ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України,

встановила:

І. Рух справи.

29.08.2025 року (вх. № 19247) з Львівської обласної прокуратури у Залізничний районний суд м. Львова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000570 від 31.05.2024 року відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України та ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України до якого долучено реєстр матеріалів досудового розслідування, розписку про отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, цифровий носій.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.08.2025 року для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю - ОСОБА_1 .

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 01.09.2025 року призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні.

ІІ. Суть клопотання, що вирішується.

04.09.2025 року (вх. № 19601) від представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_7 надійшло письмове клопотання про скасування арешту майна, у якому останній просить суд:

- скасувати арешт, з автомобіля марки «Skoda Spaceback», 2017 року випуску, білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN - НОМЕР_2 , ключ до вказаного автомобіля, а також свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу СТI № НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та повернути ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтоване, зокрема тим, що 08.03.2025 року, під час досудового розслідування, в ході обшуку було вилучено вказаний автомобіль, ключ до зазначеного автомобіля, а також свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу, який належить ОСОБА_5 08.03.2025 року згідно постанови старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Львівській області даний автомобіль, ключі до нього та свідоцтво про реєстрацію вказаного автомобіля визнані речовими доказами по справі. У подальшому ухвалою Галицького районного суду міста Львова від 10.03.2025 року, накладено арешт на все вилучене майно і у тому числі на згаданий автомобіль, ключ до вказаного автомобіля, а також свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу.

Тому представник власника майна зазначає, що автомобіль, який належить ОСОБА_5 не має жодного відношення до даного кримінального провадження, не містять на собі жодної слідової інформації, яка була б необхідна для розгляду кримінального провадження. Відповідно, відсутня потреба у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна в частині, що стосується автомобіля. Транспортний засіб необхідний ОСОБА_5 для користування, іншого автомобіля у нього немає та на даний час фінансової можливості придбати новий автомобіль теж немає.

ІІІ. Позиція учасників справи.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання про скасування арешту.

Обвинувачена ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні не заперечила проти задоволення поданого клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні підтримав заявлене клопотання, просив суд задовольнити таке у повному обсязі.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні не заперечив проти задоволення поданого клопотання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні підтримала заявлене клопотання, просила суд задовольнити таке у повному обсязі.

IV. Позиція суду.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, розглянувши письмове клопотання про скасування арешту майна, оглянувши матеріали кримінальної справи № 462/6675/25, дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні такого, з огляду на наступне.

V. Застосоване судом законодавство при розгляді клопотання.

Згідно ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положеннями ст. 7 та 16 КПК України передбачено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим кодексом.

Згідно ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Розділ ІІ КПК України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких зокрема віднесено арешт майна (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

VІ. Мотиви суду.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 10.03.2025 року у справі № 461/4886/24 клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Львівській області майора поліції ОСОБА_8 про арешт майна - задоволено. Постановлено накласти арешт на майно, шляхом заборони його відчуження, користування та розпорядження, зокрема на:

-«автомобіль «Skoda», р.н.з. НОМЕР_1 з VIN - код НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , ключ до вказаного автомобіля та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_4 ».

Окремо суд приймає до уваги, що постановою слідчого від 08.03.2025 року вказані предмети визнані речовими доказами.

Так, арешт на вказане майно, накладений з метою збереження речових доказів для встановлення об`єктивної істини у справі.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

При розгляді клопотання, поданого у порядку ст. 174 КПК України, не надається оцінка дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінюється обґрунтованість підстав для скасування арешту.

VІІ. Висновки суду.

Вказані обставини свідчать про те, що кримінальне провадження потребує з метою встановлення усіх обставин вчинення кримінального правопорушення дослідження усіх доказів у справі в своїй сукупності, на теперішній час розгляд справи триває, відтак потреба у подальшому застосуванні арешту майна, яке є речовим доказом у кримінальному провадженні не відпала.

Враховуючи, що без дослідження доказів у взаємозв`язку із іншими доказами у сукупності, неможливо перевірити обґрунтованість накладеного арешту, а тому заявлене клопотання є передчасним.

За вказаних обставин тимчасове втручання у право власності, яке прямо передбачене КПК України, не суперечить змісту ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки переслідує легітимну мету в суспільних інтересах розгляду кримінального провадження.

У судовому засіданні не надано доказів, що на даний час у кримінальному провадженні відпала потреба у застосуванні арешту майна або, що арешт слідчим суддею накладено необґрунтовано, також суд приймає до уваги той факт, що заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна застосовано на стадії досудового розслідування відповідно до вимог КПК України, вказане в ухвалі слідчого судді майно є речовими доказами у кримінальному провадженні.

З огляду на те, що розгляд даного кримінального провадження перебуває на стадії лише початку судового розгляду, що унеможливлює дослідження доказів на даному етапі судового провадження та здійснення їх оцінки судом, тому суд дійшов висновку, що у задоволенні письмового клопотання представника власника майна про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст. 174, 314-317, 369-372 КПК України, суд -

постановив:

1. У письмовому клопотанні представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_7 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000570 від 31.05.2024 року відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України та ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України - відмовити.

2. Ухвала у апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: ОСОБА_1