Справа№751/1119/26
Провадження №1-кс/751/276/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1

розглянувши скаргу ОСОБА_2 , на бездіяльність старшого дізнавача відділу дізнання ЧРУП ГУНП України в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_3 щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

06.02.2026 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність старшого дізнавача відділу дізнання ЧРУП ГУНП України в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_3 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення згідно повідомлення про злочин від 12.01.2026 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Також просить поновити строк на звернення з даною скаргою, оскільки строк оскарження пропущено не вини скаржника.

Дослідивши скаргу та додані до неї документи, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність повернення її заявнику, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Серед основних засад кримінального провадження передбачено забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності (ст. 7 КПК України).

Стаття 24 КПК України гарантує кожному право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.

Глава 26 КПК України чітко визначає та регламентує порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії (ст. 113 ЦПК України).

Частинами 1, 3, 5, 7 ст. 115 КПК визначено, що строки, встановлені цим кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію. При обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку. При обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу. При обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами - і неробочий час. Якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, за винятком обчислення строків тримання під вартою та перебування в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи.

Згідно ст. 116 КПК України, процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою або перебувають у медичному чи психіатричному стаціонарі, спеціальній навчально-виховній установі, - якщо скаргу або інший документ подано службовій особі відповідної установи до закінчення строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

З матеріалів справи вбачається, що повідомлення про злочин подано і прийнято ЧРУП ГУНП в Чернігівській області 12.01.2026.

Отже, початок строку оскарження бездіяльності, яку, як вважає ОСОБА_2 , допустила старший дізнавач відділу дізнання ЧРУП ГУНП України в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_3 , обчислюється після спливу 24 годин від дня отримання органом досудового розслідування повідомлення про злочин, тобто з 13.01.2026 року, а останній строк оскарження - 23.01.2026.

Так, згідно реєстраційної дати вхідної кореспонденції Новозаводського районного суду міста Чернігова, встановлено, що дана скарга була подана та отримана судом лише 06.02.2026, тобто, після сплину строку на оскарження бездіяльності уповноважених осіб ЧРУП ГУНП в Чернігівській області.

Згідно із ч. 1 ст. 117 КПК пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Пропущений строк у кримінальному провадженні, що здійснюється з урахуванням особливостей, визначених статтею 615 цього кодексу, може бути поновлений, якщо заінтересована особа подала клопотання не пізніше 60 днів з дня припинення чи скасування воєнного стану.

Тобто, поважними причинами пропуску процесуального строку можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась із скаргою, заявою чи клопотанням, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Вирішуючи клопотання ОСОБА_2 про поновлення пропущеного строку для подання цієї скарги, слідчий суддя враховує, зокрема, що причини пропуску такого строку можуть вважатися поважними якщо вони безпосередньо унеможливлюють або ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, виникли протягом строку, який пропущено, об`єктивно та незалежно від волі особи, яка пропустила строк, що підтверджується належними і допустимими засобами доказування, адже дотримання строків звернення до суду є одним із засобів забезпечення виконання завдань кримінального провадження учасниками судового провадження, оскільки інститут строків у кримінальному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності та стимулює як суд, так й учасників кримінального процесу добросовісно користуватись правами та належно виконувати обов`язки.

Європейський суд з прав людини неодноразово зауважував, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, зокрема, у рішенні від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України", Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип юридичної визначеності. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Зокрема, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. При цьому особа, яка бажає подати скаргу має діяти сумлінно для того, що б ефективно реалізувати своє право. Тобто окрім принципу правової визначеності важливим також є і принцип добросовісності, як загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. У суб`єктивному значенні добросовісність може розглядатися як усвідомлення суб`єктом власної сумлінності та чесності при здійсненні ним прав і виконанні обов`язків.

Слідчий суддя не приймає до уваги посилання заявника на відповідний лист слідчого ВД ЧРУП ГУНП в Чернігівській області від 30.01.2026 щодо поважності причини поновлення строку подачі скарги, оскільки даний лист як датований періодом часу після спливу строку подачі скарги так і викладені в ньому обставини щодо її неодноразового скеровування з одного місця в інше, підставою для поновлення строку.

За таких обставин, слідчий суддя не вбачає підстав для поновлення строку, визначеного ст. 304 КПК України, для подання скарги на бездіяльність органу досудового розслідування та дійшов висновку про відмову в його поновленні.

За змістом ст. 304 КПК України, скарга повертається, зокрема, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Таким чином, враховуючи, що скаржником строк на оскарження бездіяльності уповноважених осіб ЧРУП ГУНП в Чернігівській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР - пропущено, а підстави для його поновлення відсутні, відтак, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення скарги ОСОБА_2 .

Керуючись статтями 303-308, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У поновленні строку для звернення зі скаргою на бездіяльність старшого дізнавача відділу дізнання ЧРУП ГУНП України в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_3 , яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення - відмовити.

Скаргу ОСОБА_2 , на бездіяльність старшого дізнавача відділу дізнання ЧРУП ГУНП України в Чернігівській області капітана поліції ОСОБА_3 щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань - повернути заявнику.

Роз`яснити, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду.

Слідчий cуддя ОСОБА_1