Провадження № 1-кп/243/1309/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року Слов?янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, яке проводилось в режимі відеоконференцзв`язку, матеріали кримінального провадження, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000313 від 25.10.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, уродженця с. Шнурки Слов`янського району Донецької області, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, який не має на утриманні неповнолітніх дітей та інших непрацездатних осіб, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 09.01.2023 Радехівським районним судом Львівської області за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

24.10.2025, приблизно, о 16-30 год ОСОБА_4 перебувала в гостях ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , де проводила своє дозвілля у приміщенні кухні.

У зазначений час до приміщення кухні увійшов ОСОБА_5 , з яким ОСОБА_4 раніше перебувала у близьких стосунках. Перебуваючи у приміщенні кухні за вказаною вище адресою, між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виник словесний конфлікт на ґрунті давніх неприязних відносин, пов`язаних із сімейними сварками з ОСОБА_4 , в ході якого ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у виді спричинення шкоди здоров`ю потерпілої та бажаючи їх настання, діючи умисно, підійшов до ОСОБА_4 , яка сиділа на стільці обличчям до ОСОБА_5 та наніс їй один удар кулаком правої руки в обличчя. Після цього ОСОБА_5 припинив свої протиправні дії та покинув приміщення кухні.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_4 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді синця обличчя зліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Враховуючи те, що відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 № 2229-VIII ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є особами, які спільно проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою, дії ОСОБА_5 є вчиненням кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми діями вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, а саме заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

04.12.2025 між потерпілою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000313 від 25.10.2025 за ч. 1 ст. 125 КК України було укладено угоду про примирення, яка долучена до обвинувального акту.

Згідно з цією угодою підозрюваний ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю та беззаперечно визнав свою винуватість у зазначеному діянні, сприяв досудовому розслідуванню.

Претензії матеріального та морального характеру від потерпілої ОСОБА_4 до підозрюваного ОСОБА_5 відсутні. Матеріальна шкода кримінальним правопорушенням не заподіяна.

З урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке належить, відповідно до вимог ст. 12 КК України, до кримінальних проступків, обставин вчинення кримінального правопорушення, відсутності тяжких наслідків від скоєного кримінального правопорушення, відсутності тяжких наслідків від скоєного кримінального правопорушення, даних про особу ОСОБА_5 , його щире та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, сукупності пом`якшуючих та відсутності обтяжуючих обставин кримінального правопорушення, сторони погоджуються, що перевиховання ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення кримінального проступку, передбаченого за ч. 1 ст. 125 КК України, у виді громадських робіт строком 120 (сто двадцять) годин.

Обвинувачений ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_4 погодилися із запропонованим видом та мірою покарання, про що свідчить їх підпис в угоді.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе визнав повністю за ч. 1 ст. 125 КК України, просив затвердити угоду про примирення.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні просила затвердили укладену між нею та обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про примирення.

Прокурор в судовому засіданні підтримав укладену між обвинуваченим та потерпілою стороною угоду про примирення, не заперечував проти її затвердження.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом з достовірністю встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_4 досягли угоди про примирення, підписали її, ОСОБА_5 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин. Між обвинуваченим та потерпілою була досягнута домовленість про призначення ОСОБА_5 покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Суд розглянув справу відповідно до положень ст. 473, ч. 5 ст. 474 КПК України.

Згідно ч. ч. 5, 6 ст. 474 КПК України, перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення суд під час судового засідання повинен з`ясувати в обвинуваченого, чи цілком він розуміє:

1) що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу;

3) характер кожного обвинувачення;

4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Крім того, перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення суд під час судового засідання повинен з`ясувати у потерпілого, чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу.

Суд зобов`язаний переконатися у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди у разі необхідності суд має право витребовувати документи, у тому числі скарги підозрюваного чи обвинуваченого, подані ним під час кримінального провадження, та рішення за наслідками їх розгляду, а також викликати в судове засідання осіб та опитувати їх.

Судом роз`яснено сторонам вимоги ч. 5 ст. 474 КПК України та наслідки, передбачені ст. 473 КПК України.

Обвинувачений та потерпіла обізнані з наслідками угоди, потерпіла цивільний позов не заявила, просила затвердити угоду.

Суд переконався у добровільності укладання сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що угоду належить затвердити, а ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, та призначити ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 125 КК України узгоджене сторонами покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

При цьому, судом враховується той факт, що ОСОБА_5 раніше вже був засуджений, зокрема вироком Радехівського районного суду Львівської області від 09.01.2023 за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт, та, як вбачається з відповіді в.о. начальника Шептицького РС філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області від 10.11.2025 № 1311/36/16/3-25, станом на 10.11.2025 ОСОБА_5 не знятий з обліку Шептицького районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області у зв`язку з не відпрацюванням призначених судом кількості громадських робіт.

Частиною 1 статті 71 КК України встановлено, що якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Однак, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Отже, оскільки на момент вчинення кримінального проступку відносно потерпілої ОСОБА_4 24.10.2025 з дня набрання чинності обвинувальним вироком Радехівського районного суду Львівської області від 09.01.2023 минуло більше двох років, при призначенні ОСОБА_5 покарання за цим вироком положення ч. 1 ст. 71 КК України не застосовуються.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати та речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 369-370, 373, 374, 475 КПК України,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 04.12.2025 між потерпілою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000313 від 25.10.2025.

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, а саме:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1