Провадження № 1-кп/554/1056/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«03» жовтня 2025 року Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава клопотання прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №000462 від 19.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шевченківського районного суду міста Полтави перебуває клопотання прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №000462 від 19.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що 12.07.2022 до Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшла заява ОСОБА_4 про те, що 11.07.2022, невстановлена особа, під приводом надання послуг із перевезення, заволоділа його грошовими коштами у сумі 4000 грн. Відомості за вказаним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000462 від 19.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. У ході досудового розслідування кримінального провадження проведено ряд слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення особи, яка вчинила дане кримінальне правопорушення. Однак, за наслідками досудового розслідування не встановлено, хто саме вчинив кримінальне правопорушення. Жодній особі про підозру у вчиненні проступку в цьому провадженні не повідомлено. Вказане кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків. У зв`язку із тим, що під час досудового розслідування особу, яка вчинила кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 190 КК України не встановлено, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності закінчився, вказане кримінальне правопорушення не є особливо тяжким злочином проти життя чи здоров`я особи та не є злочином, за яким згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі, прокурор просить закрити кримінальне провадження, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Від прокурора надійшла заява з проханням розглянути клопотання без її участі, на задоволенні клопотання наполягає в повному обсязі та просить його задовольнити.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду подання повідомлявся належним чином.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 22, ч.1 ст. 26 КПК України суд вважає за можливе проводити судовий розгляд за відсутності прокурора та інших учасників кримінального провадження.

В зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь в кримінальному провадженні, на підставі ч.4 ст.107 КПК України фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Відповідно до вимог ст. 108 КПК України ведеться журнал судового засідання.

Суд, дослідивши клопотання прокурора, додані до нього матеріали, а також матеріали кримінального провадження №000462 від 19.07.2022 року вважає, що вказане клопотання не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що Полтавським РУП ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 000462 від 19.07.2022 року за ч.1 ст.190 КК України.

Частиною 1 статті 190 КК України визначено кримінальну відповідальність за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство).

Відповідно до ч.2 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст. 190 КК України, є кримінальним проступком.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до п. 3-1 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Відповідно до п. 1-1 ч.2 ст. 284 КПК України з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті кримінальне провадження закривається судом.

Згідно з ч.4 вказаної статті закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Аналізуючи клопотання прокурора та матеріали кримінального провадження №000462 від 19.07.2022 року, суд приходить до висновку про невідповідність поданого клопотання вимогам закону.

З матеріалів справи, долучених до клопотання прокурора, вбачається, що 19.07.2022 року відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 190 КК України, відповідно до вимог ст. 214 КПК України, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування.

Однак, з матеріалів долучених до клопотання прокурора вбачається, що в ході досудового розслідування, було лише допитано потерпілого, також в матеріалах наявний один недатований рапорт, відповідно до якого за результатом проведення слідчих дій не вдалося встановити осіб, котрі б могли бути причетні до вчинення злочину.

Водночас в письмових поясненнях потерпілого вказаний номер мобільного телефону, ім`я особи та номер банківської картки на котру потерпілий здійснив два грошові перекази.

Проте, з досліджених матеріалів кримінального провадження вбачається, що органом досудового розслідування не було проведено жодних слідчих для встановлення даної особи. А отже, органом досудового розслідування не було вжито вичерпних заходів, направлених на встановлення особи, яка могла бути причетна до вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Відтак, враховуючи вищезазначене, висновок про дотримання вимог всебічності, повноти і об?єктивності при дослідженні обставини кримінального провадження не може вважатися обґрунтованим.

Як зазначив Європейський суд з прав людини по справі «Євген Петренко проти України» (заява N 55749/08 від 29.01.2015 року) п. 65 «…для того, щоб розслідування могло вважатися ефективним, воно має в принципі призвести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для збереження доказів, що стосуються події, включаючи показання свідків, висновки судових експертиз тощо. Будь-які недоліки розслідування, які підривають його здатність до встановлення причин заподіяння ушкоджень або винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту та вимог оперативності й розумної швидкості».

Як вбачається з п. 40 рішення Європейського суду з прав людини Юрій Іларіонович Щокін проти України від 03.10.2013 року, заява N 4299/03 …державні органи мають вживати усіх заходів, які було б розумно від них очікувати, для зібрання доказів щодо ходу подій. Якщо розслідування містить недоліки, які не дозволяють встановити причину смерті або визначити винних осіб, які є безпосередніми виконавцями злочину або особами, які його фінансували чи організовували, то таке розслідування може не відповідати вимозі ефективності (див. вищезгадані рішення у справах Начова та інші проти Болгарії (Natchova et autres c. Bulgarie), пункт 113, та Рамсахай та інші проти Нідерландів (Ramsahai et autres c. Pays-Bas), пункт 324).

Враховуючи дані обставини, суд приходить до висновку, що органом досудового розслідування не було вжито належних заходів для встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, а тому, за таких обставин досудове розслідування не може вважатися повним, всебічним та об`єктивним, а закриття провадження буде суперечити зазначеним завданням та засадам кримінального провадження.

Суд вважає, що використання органами досудового розслідування норми, що була запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства» як можливості остаточно закінчити досудове розслідування кримінального провадження шляхом закриття судом на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, суперечить вимогам ст. 9 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, усталеній практиці Європейського суду з прав людини, завданням та загальним засадам, встановленим чинним КПК України.

Крім того, суд наголошує, що орган досудового розслідування після проведення повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування наділений повноваженнями закрити кримінальне провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 284 КПК України у разі, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення, на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення чи на підставі п.3 ч.1 ст. 284 КПК України у разі, якщо не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримання.

Суд вважає, що закриття кримінального провадження, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, при наявності інших підстав для закриття кримінального провадження порушує принцип верховенства права, відповідно до якого, ніхто не може бути покараним державою, крім як за порушення закону, і що ніхто не може бути засудженим за порушення закону іншим чином, ніж у порядку, встановленому законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання прокурора про закриття кримінального провадження у зв?язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності не підлягає задоволенню, а матеріали кримінального провадження №000462 від 19.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України слід повернути для подальшого проведення досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 2, 7, 9, 25, 284, 371-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №000462 від 19.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України відмовити.

Матеріали кримінального провадження №000462 від 19.07.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, повернути прокурору Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 для подальшого проведення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Шевченківського районного

суду міста Полтави: ОСОБА_5