Справа № 496/653/26
Провадження № 1-кс/496/85/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка клопотання слідчого СВ ВП №2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Біляївської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження № 0000006 від 08.01.2026 року, за ознаками ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернулась до суду з клопотанням про арешт майна та свої вимоги мотивує тим, що 07.01.2026 р. надійшла заява ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що остання просить притягти до кримінальної відповідальності особу, яка в період часу з 19 год. 30 хв. 06.01.2026 по 08 год. 30 хв. 07.01.2026, проникла до її магазину, що розташований за адресою: Одеська область, Одеський район, село Нерубайське, вулиця Зелена, буд. 3в, звідки таємно заволоділа її товаром у вигляді продуктів харчування. Сума збитків встановлюється. В ході досудового розслідування відібрано пояснення від ОСОБА_6 , який пояснив, що 06 січня 2026 року приблизно о 19:00 год. він перебував у селі Нерубайське, де розташований продуктовий магазин, що розташований за адресою: Одеська обл., Одеський р-н с. Нерубайське, вул. Зелена, буд 3-В. У цей момент у нього виник умисел вкрасти фрукти з метою власного збагачення, оскільки він перебував у скрутному матеріальному становищі. Реалізуючи свій намір, ОСОБА_6 пішов додому за кравчучкою (візком), та дочекавшись коли людей на вулиці стане менше, підійшов до вищезазначеного магазину, де розташована решітка, що огороджує територію продуктового магазину за якою зберігаються товари. Оглядаючи територію, він звернув увагу на ящики з фруктами та овочами, які перебували за зазначеною решіткою, у вільному доступі. Потягнувшись за апельсинами, які перебували в одному із ящиків, ОСОБА_6 випадково штовхнув пустий ящик, внаслідок падіння якого він почув дзвін ключів, які він взяв до рук та припустив, що дані ключі можуть відмикати вхідні двері або замок від решіток магазину, та вирішив скористатися цим для проникнення всередину. Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, він скористався знайденими ключами, відчинив двері та проник у приміщення магазину. Знаходячись у торговій залі, він підійшов до прилавків та почав брати продукти харчування. Зокрема, ОСОБА_6 забрав плавлені сирки, твердий сир різних видів, 4 пляшки оливкової олії об?ємом 5 літрів, близько 12

літрів молока, 10 упаковок сметани, декілька палиць ковбаси різних сортів, 3 упаковки чаю, 16 упаковок кави різних виробників, упаковку печива, 6 головок капусти, кілька цибулин, а також декілька плиток шоколаду та цукерки. Все викрадене майно він склав у візок (кравчучку), який мав при собі, після чого покинув магазин та направився у бік свого місця проживання. Наступного дня після вчинення крадіжки, ОСОБА_6 вирішив розпорядитися викраденим майном шляхом його продажу для отримання грошових коштів. З цією метою він направився до магазину «Домашній», який знаходиться на вулиці Степовій в селі

Нерубайське, Одеського району, Одеської області та продав їм сир та кофе та після чого, відразу направився до магазину, який знаходиться на перехресті між вулиці Степовій та вулиці Терешкової в с. Нерубайській та в господарському магазині який знаходиться по вул. Терешкової с. Нерубайське, Одеської області, де продав теж саме, що і в першому магазині. 08 січня 2026 року ОСОБА_6 вирішив продати частину викрадених товарів на ринку, що розташований по вулиці Новонерубайській у селі Нерубайське Одеського району Одеської області.

Там він реалізував сири, каву та всі наявні ковбаси. У подальшому, 14 січня 2026 року, приблизно о 10:00 годині, маючи намір продати залишок викраденого товару, ОСОБА_6 взяв продукти із собою та направився в бік базару. Однак, по дорозі його зустріли працівники поліції.

Допитана в якості свідка ОСОБА_7 , яка показала, що 09.01.2026 року, під час її перебування на робочому місці в магазині «Все для дому», що розташований за адресою: Одеська область, Одеский район, село Нерубайске, вул. Дачна, бб, до неї підійшов раніше невідомий чоловік, похилого віку, впізнати якого вона зможе, та запропонував придбати в нього каву за «пів ціни», на, що вона погодилась. Після чого, раніше невідомий чоловік зі свого поліетиленового пакету, помаранчевого кольору, який був в ньому при собі дістав упаковку кави «Movenpick Caffe Crema», вагою 500 грам, на якій був наклеєний помаранчевий цінник «ціна 520». За вказану упаковку кави свідок віддала 300 гривень. Також, ОСОБА_7 була свідком того, як вищевказаний чоловік продавав іншій особі ковбасу та каву.

15.01.2026 року в ході проведення огляду предметів на території Відділення поліції №2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області за адресою: Одеська область, Одеський район, село Усатове, пров. Урядовий, 65, виявлено та вилучено предмети, які попередньо були добровільно надані слідчій для огляду за заявою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказані речі та речовини підлягають арешту з метою збереження речових доказів.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились, проте прохальна частина клопотання містить заяву щодо розгляду справи без їх участі.

У відповідності ч. 1 ст. 172 ЦПК України неприбуття слідчого, прокурора та власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснюється, згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного.

У відповідності до п.7 ч.2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно з п.1 ч.3 ст.170 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в ч.1 ст. 98 КПК України вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

15.01.2026 р. слідчим винесено постанову про те, що вищевказані предмети являються речовим доказом та містить відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та згідно ст. 98 КПК України має значення речових доказів по кримінальному провадженню.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку, що вище вказане майно відповідає вимогам ст. 98 КПК України, є речовим доказом, тому підлягає збереженню до завершення кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен, в тому числі, враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу) (збереження речових доказів); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Крім того, відповідно до ч.ч.1, 4 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Враховуючи, що у кримінальному провадженні проведенні слідчі дії, в тому числі проведено огляд вилученого, то виходячи з положень ч.4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, а саме заборону відчуження та розпорядження на майно, з метою збереження речового доказу до завершення кримінального провадження та не перешкоджання власнику майна, використовувати його.

Відповідно ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Зазначений захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, його межі у часі окреслені строками досудового розслідування, які, в свою чергу, чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України. Поряд з цим, власник або інший володілець майна, відповідно до вимог ст. 174 КПК України, має право звернутися із клопотанням про скасування накладеного арешту.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт із забороною розпорядження та відчуження, без заборони користування на на тимчасово вилучене майно, вилучене 15.01.2026 року в ході проведення огляду предметів на території Відділення поліції №2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області за адресою: Одеська область, Одеський район, село У сатове, пров. Урядовий, 65, які попередньо були добровільно надані слідчій для огляду за заявою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме:

- 27 (двадцять сім) індивідуально запакованих цукерки «Roshen Korivka»;

- 11 (одинадцять) індивідуально запакованих цукерки «Аркадія Лукас»;

- 23 (двадцять три) індивідуально запаковані цукерки «Жако Пташине молоко»;

- 16 (шістнадцять) фольгованих упаковок плавленого сиру марки «КОМО», вагою по 75 грам;

- 18 (вісімнадцять) фольгованих упаковок плавленого сиру марки «Cream Valley», вагою по 70 грам;

- 2 (дві) пачки масла «Первомайський молочноконсервний комбінат» (солодковершкове, 73% жиру), вагою по 180 грам;

- 2 (дві) пачки масла «Первомайський молочноконсервний комбінат» (солодковершкове екстра, 82,5% жиру), по 180 грам продукту в кожній;

- одна пачка масла «Звени Гора» (солодковершкове, 73% жиру), вагою 175 грам;

- 3 (три) брикети масла/спреду «Попільнянське» у світлій фольгованій упаковці;

- одна картонна упаковка какао «Magnetic», 200 грам;

- одна фольгована упаковка кави «Lavazza», 250 грам.

2. Накласти арешт з забороною розпорядження та відчуження, без заборони користування, на тимчасово вилучене майно, вилучене 15.01.2026 року в ході проведення огляду предмету на території Відділення поліції №2 ОРУП №2 ГУНПОдеській області за адресою: Одеська область, Одеський район, село У сатове, пров. Урядовий, 65, які попередньо були добровільно надані слідчій для огляду за заявою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме:

- одна фольгована упаковка кави «Movenpick Caffe Crema», вагою 500 грам.

Негайно повернути майно власнику.

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1