Провадження №11-кп/824/1265/2025 Доповідач у суді 2-ї інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду

кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу зі змінами та доповненнями обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Оболонського районного суду міста Києва від 17 серпня 2023 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Свердловськ, Луганської області, громадянина України, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 08.04.2021 Шевченківським районним судом м. Києва за ч.2 ст.185, ч.3 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, 70 КК України на 2 роки позбавлення волі;

- 06.10.2021 Печерським районним судом м. Києва за ч. 2, ст. 15, ч.2 ст.185, ч. 4, ст. 70 КК України на 2 роки та 6 місяців позбавлення волі;

- 28.09.2022 Солом`янським районним судом м. Києва за ч.2 ст.185, ч. 4, ст. 70 КК України на 2 роки та 7 місяців позбавлення волі та 07.06.2023 звільнений у зв`язку з повним відбуття строку покарання,-

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України -

В С Т А Н О В И Л А :

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_7 09.06.2023 приблизно о 21 год. 00 хв., перебуваючи поблизу станції метро «Почайна», побачив на асфальті, поблизу зупинки громадського транспорту та підібрав поліетиленовий пакет з 1 (однією) таблеткою білого кольору, при візуальному огляді вмісту якої виявив, що всередині знаходяться наркотичний засіб - метадон (фенадон). У цей час, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел направлений на незаконне придбання вищезазначеного наркотичного засобу для особистого вживання без мети збуту.

Діючи умисно, з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_7 вказаний поліетиленовий пакет з 1 (однією) таблеткою білого кольору - метадон (фенадон), помістив до лівої шкарпетки, яка на той час була одягнена на ньому, чим незаконно придбав та розпочав незаконно зберігати для особистого вживання без мети збуту.

Продовжуючи свої злочинні дії, 09.06.2023 ОСОБА_7 , незаконно зберігаючи при собі наркотичний засіб - метадон (фенадон), попрямував пішки до станції метро «Почайна» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, де приблизно о 21 год. 15 хв., у вестибюлі вказаної станції метро і був зупинений працівником поліції, та на запитання щодо наявності предметів та речей, обіг яких обмежений або заборонений законом, повідомив, що в лівій шкарпетці, яка на той час була одягнена на ньому, знаходиться наркотичний засіб - метадон (фенадон), який він придбав та зберігав за вищевикладених обставин при собі для особистого вживання без мети збуту.

Після того, ОСОБА_7 був затриманий в порядку статті 298-2 КПК України в кімнаті поліції та у присутності двох понятих, в ході особистого обшуку, у останнього було виявлено та вилучено з лівої шкарпетки, яка на той час була одягнена на ньому, поліетиленовий пакет з 1 (однією) таблеткою білого кольору - метадон (фенадон), який є наркотичним засобом.

Загальна маса метадону (фенадону) становить 0,022 г.

Вироком Оболонського районного суду міста Києва від 17 серпня 2023 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено йому покарання у вигляді трьох місяців арешту.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили не обирався.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з дня його затримання в порядку виконання вироку.

Процесуальні витрати за проведення експертизи у розмірі 1912 гривні 00 копійок стягнути з ОСОБА_7 на користь держави.

Вирішено питання речових доказів.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу зі змінами та доповненнями, в якій просить вирок Оболонського районного суду міста Києва від 17 серпня 2023 року скасувати та закрити кримінальне провадження.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що покарання є занадто жорстким та таким, що не відповідає події злочину, не враховує каяття обвинуваченого, добровільне зізнання в скоєному, сприяння розслідуванню та власне, згодою, на спрощений порядок розгляду справи з метою економії процесуального часу та досягнення компромісу. Також, вважає, що інкриміноване дріб`язкове малозначне порушення таким, що не «заслуговує» на три місяці арешту.

Вказує, що добровільно видав/здав наркотичні засоби поліції та своїми показами вказав джерело придбання і сприяв розкриттю кримінального правопорушення. Тому, за таких обставин ОСОБА_7 мав бути звільнений від кримінальної відповідальності.

Відтак, обвинувачений вважає свої діяння в принципі малозначними, та такими, що «не заслуговують» на будь-яке покарання.

Крім того, за чинною редакцією ч. 1 ст. 309 КК України не передбачено такий вид покарання, як арешт, тому вирок в будь-якому випадку не може бути залишено без змін в частині призначеного покарання.

Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 просять розглянути апеляційну скаргу без їх участі.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_8 , будучи неодноразово належним чином повідомленими про час та місце проведення апеляційного розгляду, у судове засідання не з`явились.

14.10.2024 року на електронну адресу Київського апеляційного суду надійшло повідомлення від захисника ОСОБА_8 , в якому він просить розглянути провадження за наявними матеріалами без його участі та участі ОСОБА_7 , зокрема, у зв`язку з тим, що 15.09.2024 останнього затримали органи військової влади та місце перебування ОСОБА_7 не відоме, будь-які контакти з ним відсутні.

В свою чергу, у відповідь на запит Київського апеляційного суду надійшло повідомлення начальника управління персоналу штабу Командування Сухопутних військ Збройних Сил України, відповідно до якого станом на 21.03.2025 у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, обліковий запис на громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не виявлено.

Практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року). Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі «Тойшлер проти Німеччини» від 04 жовтня 2001 року наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів. Так, у кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

В рішенні ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України», встановлено, що, відповідно до вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

За таких обставин, з огляду на вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України, з метою дотримання розумних строків розгляду, колегія суддів апеляційного суду вважає за можливе провести апеляційний розгляд у відсутності обвинуваченого та захисника.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення прокурора ОСОБА_6 , який частково підтримав апеляційну обвинуваченого в частині призначення покарання, заперечував проти задоволення апеляційної скарги в частині скасування оскаржуваного вироку та закриття провадження у справі,

перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі зі змінами та доповненнями, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону судом першої інстанції були виконані належним чином.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що до обвинувального акту прокурором було долучено заяву підозрюваного ОСОБА_7 , яка складена за участі захисника ОСОБА_9 , в якій ОСОБА_7 зазначив, що свою вину у вчиненні кримінального проступку він беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами.

Крім того, у вказаній заяві підозрюваний зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Також, у цій заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Таким чином, встановивши добровільність позиції обвинуваченого, який беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, не оспорював та погодився з встановленими досудовим розслідуванням обставинами, надав згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності у спрощеному провадженні та підтвердив роз`яснення йому та зрозумілість особливостей апеляційного оскарження вироку суду першої інстанції за результатами спрощеного провадження, суд першої інстанції, у відповідності до вимог ст. 381, 382 КПК України розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні у відсутність учасників судового провадження, за встановленими органом досудового розслідування обставинами, які не оспорювались учасниками судового провадження.

За таких обставин доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що він добровільно видав/здав наркотичні засоби поліції та своїми показами вказав джерело придбання і сприяв розкриттю кримінального правопорушення, а тому він має бути звільнений від кримінальної відповідальності, є необгрунтованими.

Відтак, висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам провадження і підтверджуються встановленими органом досудового розслідування обставинами, які досліджувались у спрощеному провадженні, а тому згідно із ч. 1 ст. 394 КПК України апеляційному оскарженню та перегляду не підлягають.

Перевіряючи вирок суду першої інстанції в межах апеляційної скарги обвинуваченого в частині призначеного покарання, колегія суддів враховує наступне.

Так, відповідно до положень ст.ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Вказаних вимог закону, місцевим судом дотримано в повній мірі.

Так, призначаючи покарання ОСОБА_7 суд першої інстанції врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на спеціальних обліках не перебуває, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується задовільно. Обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнав щире каяття та наявність на утриманні неповнолітньої дитини. Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, суд визнав, що необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді арешту в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 309 КК України, яка діяла до набрання чинності Законом України Законом №3342-ІХ від 28.03.2024, з чим погоджується апеляційний суд.

Разом з тим, 28.03.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» № 3342-IX від 23.08.2023 року, яким запроваджується новий вид покарання за вчинення кримінального правопорушення - пробаційний нагляд, який також застосовується замість покарання у виді арешту.

Санкція ч. 1 ст. 309 КК України в редакції цього закону передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або пробаційного нагляду на строк до п`яти років, або обмеження волі на той самий строк.

Відповідно до положень ст. 5 КК України, Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто, поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі, на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Таким чином, нова редакція ч .1 ст. 309 КК України є більш м`якою, ніж попередня, оскільки такий вид покарання як арешт замінений на пробаційний нагляд, тому дія нового закону поширюється на обвинуваченого ОСОБА_7 , який незаконно придбав та зберігав наркотичну речовину без мети збуту до набрання цим законом чинності, тобто має місце зворотна дія закону в часі.

Враховуючи зазначене, керуючись принципом зворотної дії закону України про кримінальну відповідальність у часі, колегія суддів вбачає необхідним привести призначене ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у відповідність до діючої редакції санкції ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити обвинуваченому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік, що пом`якшує покарання.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_7 зі змінами та доповненнями слід задовольнити частково, а вирок суду першої інстанції - змінити в частині призначеного покарання.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу зі змінами та доповненнями обвинуваченого ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Вирок Оболонського районного суду міста Києва від 17 серпня 2023 року щодо ОСОБА_7 - змінити в частині призначеного покарання.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду.

На підставі ст. 59 - 1 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді ____________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4