ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі

судового засідання ОСОБА_4

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 , подану на ухвалу слідчого судді Чернівецького районного суду м. Чернівці від 16 грудня 2025 року у кримінальному провадженні №0004034, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Чернівецького районного суду м. Чернівці від 16 грудня 2025 року задоволено клопотання слідчого Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_8 та застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Чернівці, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , із середньою освітою , військовослужбовця, раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15 год. 15 хв. 10 лютого 2026 року.

Одночасно для забезпечення виконання ОСОБА_7 обов`язків, передбачених КПК України, визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

У разі внесення застави покладено на підозрюваного ОСОБА_7 окремі обов`язки, які передбачені п. 1-3 ч.5 ст.194 КПК України.

ЄУНСС:725/11752/25

НП:11-сс/822/387/25 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_9

Категорія: ст. 309 КПК України Доповідач: ОСОБА_1

На вказане рішення слідчого судді захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Чернівецького районного суду м. Чернівці від 16 грудня 2025 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зазначає, що слідчий суддя не взяв до уваги показання свідка та безпідставно дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Уважає, що доказів причетності його підзахисного до придбання та перенесення до місця свого проживання немає.

На думку сторони захисту, встановлені слідчим суддею ризики є безпідставними та непідтвердженими.

Також зазначає і те, що слідчий суддя не взяв до уваги стан здоров`я підозрюваного, який хворіє на вірусний гепатит «С», остеохондроз поперекового відділу хребта, грижі, деформація хребців, а також його особу, зокрема, те, що він одружений, має постійне місце проживання.

Також стверджує, що визначений розмір застави є непомірним для підозрюваного.

До початку апеляційного розгляду підозрюваний ОСОБА_7 не подавав клопотання про розгляд апеляційної скарги за його участі, а тому апеляційний розгляд проведено за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть ухвали та вимоги апеляційної скарги, доводи захисника адвоката ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку прокурора, який просив рішення слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів доходить такого.

Положеннями ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Статтею 194 КПК України передбачено, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що зазначені вимоги слідчим суддею дотримані.

Відповідно до матеріалів провадження, ОСОБА_7 підозрюється у тому, що він при невстановлених досудовим місці і часі придбав 112 патронів, які переніс до місця свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 .

У подальшому у ході санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 було виявлено та вилучено 112 патронів, які згідно з висновком експерта від 15.12.2025 р. №СЕ-19/126-25/15294-БЛ являються боєприпасами до вогнепальної зброї 9мм пістолетними патронами «ПМ», призначеними для проведення пострілів з нарізної вогнепальної зброї калібру 9 на 18, патрони придатні для стрільби та виготовлені промисловим способом.

Наведені обставини підтверджуються долученими стороною обвинувачення до клопотання копіями, зокрема, витягом з ЄРДР від 15.12.2025, рапортом начальника сектора протидії шахрайству ВКП Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_10 від 03.12.2025р., протоколом обшуку від 15.12.2025р., протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 15.12.2025р.

На підставі вказаних документів, колегія суддів доходить висновку, що надані стороною обвинувачення докази є достатніми на даний час для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, оскільки такі дають підстави зробити об`єктивний висновок, що підозрюваний міг скоїти цей злочин.

Колегія суддів зазначає, що на даному етапі розслідування достовірність та достатність встановлених фактичних обставин буде перевірятись під час досудового розслідування, а тому доводи захисника в цій частині є безпідставними.

Що стосується встановлених слідчим суддею ризиків, то такі обґрунтовано існують.

Так, апеляційним суд погоджується із висновками слідчого судді про існування ризику переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі.

Оцінюючи існування вказаного ризику, апеляційний суд враховує практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), відповідно до якої тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також існує ризик того, що підозрюваний буде незаконно впливати на свідків або ж вчинятиме інші кримінальні правопорушення, оскільки він раніше неодноразово судимий, підозрюється у вчиненні злочину, пов`язаного з незаконним поводженням зі зброєю, бойовими припасами.

За таких обставин, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок слідчого судді першої інстанції про необхідність застосування щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На думку колегії суддів, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на даному етапі кримінального провадження є виправданим, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення встановлених слідчим суддею ризиків та не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного в майбутньому.

Посилання сторони захисту на стан здоров`я ОСОБА_7 , а також на те, що він одружений та має постійне місце проживання, колегією суддів враховані, однак із врахуванням наведених вище обставин, характеру кримінального правопорушення та існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, такі не дають підстав для застосування менш суворого запобіжного заходу.

Крім того, вказані обставини не були стримуючими факторами та не запобігли злочину, у вчиненні якого ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється.

Не допустив слідчий суддя порушень і при визначенні розміру альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, адже саме такий розмір застави обумовлений тим ступенем довіри до підозрюваного, при якому перспектива втрати застави буде для нього необхідним і достатнім стримуючим фактором, щоб не допустити невиконання ним процесуальних обов`язків та запобігти здійсненню дій, передбачених ст. 177 КПК України.

Посилання захисту на те, що визначена застава є непосильною для підозрюваного, само по собі не є вирішальним критерієм для зменшення розміру застави. Крім того, на думку колегії суддів, розмір застави у меншому розмірі не гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

За таких обставин, апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді суду першої інстанції без змін.

Істотних порушень вимог Кримінального процесуального кодексу України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 404, 407, 418, 419, 422 КПК України колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Чернівецького районного суду м. Чернівці від 16 грудня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді

ОСОБА_11