Справа № 305/411/26
Номер провадження 1-кс/305/49/26
УХВАЛА

11.02.2026. Слідчий суддя Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3

з участю: прокурора ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, раніше судимого згідно вироку Рахівського районного суду Закарпатської області 14.12.2021, (набрав законної сили 14.07.2025) за ч.2 ст.186 КК України, на утриманні осіб не має, військовозобов`язаного,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся в суд з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано тим, що відомості про дане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.02.2026 за №0000063, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.02.2026 близько 22 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання у приміщенні прихожої будинку АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптових неприязних відносин з громадянином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцем АДРЕСА_2 , у ході словесної суперечки, яка виникла з особистих причин під час спільного вживання алкогольних напоїв, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх наслідки, з метою позбавлення життя ОСОБА_7 , тобто реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинив насильницькі дії по відношенню до нього, завдав останньому один удар порожньою скляною пляшкою з під горілки «Грін Дей» ємністю 0,5 л. у область голови, після чого схопив до рук кухонний ніж та продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на заподіяння смерті, наніс 5 ударів ножем побутового призначення, у область правого стегна, та 1 удар у область передньої частини лівої гомілки, внаслідок чого ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді колото ріжучих поранень нижніх кінцівок з пошкодженням магістральних судин, що призвело до масивної кровотечі та спричинило смерть потерпілого на місці події. Стороною обвинувачення здобуто ряд доказів, які вказують, що до вчинення даного кримінального правопорушення причетний саме ОСОБА_5 , якого виявлено на місці події безпосередньо після вчинення злочину. З огляду на викладене, 09.02.2026 ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України, та 09.02.2026 в порядку ст.ст.276-278 КПК України, ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Підозра ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколами огляду місця події та трупа від 09.02.2026, яким зафіксовано обстановку і обставини події, а також знаряддя злочину, протоколом затримання в порядку ст.208 КПК, протоколами допиту свідків, та іншими зібраними матеріалами кримінального провадження. За вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 , передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, і згідно із ст.12 КК України дане кримінальне правопорушення кваліфікується, як особливо тяжкий злочин. Таким чином, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину із застосуванням насильства, що спричинило загибель людини, за який передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 7 до15 років, і відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Щодо ризику підозрюваного ОСОБА_5 переховування від органу досудового розслідування та суду слід відмітити, що усвідомлюючи тяжкість покарання за вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 , з метою уникнення покарання і затягування справи, може переховуватись від суду. Наявність певного ризику, зокрема ризику втечі, має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усiма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciey y. Moldova (Бекчиев проти Молдови), PanchenkovRussia (Панченко проти Росп)), а в даному конкретному випадку, такий ризик є обґрунтованим, оскільки він належним чином умотивований та підтверджуються наявними матеріалами. Дійсним є такий ризик у розрізі того, що підозрюваний будучи обізнаним з санкцією статті, яка йому інкримінується, а саме те що за вчинення даного злочину передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до 15 років, також те що підозрюваний немає постійного місця роботи, неодноразов притягувався до кримінальної відповідальності та є обвинуваченим за вчинення тяжких злочинів пов`язаних із застосуванням насильства, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду в подальшому, матиме змогу безперешкодно виїхати із свого місця постійного проживання з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Щодо ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, даний ризик належно вмотивований тим, що не всі докази у кримінальному провадженні на даній стадії досудового розслідування відшукані, тому є достатні підстави вважати що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, зможе знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, з метою не доказування його вини в подальшому. Також, наявний ризик щодо можливості підозрюваного незаконно впливати на потерпілого (представника потерпілого) та свідків у кримінальному провадженні з метою уникнення відповідальності, оскільки не всі свідки на час розгляду даного клопотання, судом ще не допитані. Оцінюючи наявність цього ризику (вплив на свiдкiв) у кримінальному провадженні, слід виходити з встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України порядку отримання показань від свідків та потерпілих у кримінальному провадженні на різних його етапах, та розуміти, що ризик такого впливу зберігається до отримання показань свідків безпосередньо судом під час розгляду справи по суті. Тим самим, не виключена ймовірність того, що підозрюваний не будучи обмежений у спілкуванні із свідками та потерпілим, яким відомі обставини вчинення злочину у якому останній обґрунтовано підозрюється, він може здійснювати на них вплив шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу, з метою їх спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Тим самим, наявності ризику впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів під час проведення досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Також, наявний ризик того, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, даний ризик є вмотивований тим що підозрюваному вже оголошено підозру за ч.1 ст.115 КК України, де він обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину із застосуванням насильства, що спричинило загибель людини, тому при оцінці слідчим суддею даного ризику та суворості передбаченого покарання за даний злочин виступає суттєвим елементом, зокрема, такий ризик є дійсним у тому числі в світлі факторів, того що останній перебуваючи на волі продовжить вчиняти кримінальні правопорушення. Ризик того, що ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином обґрунтовується тим, що він може ухилятися від виконання процесуальних обов`язків, визначених ч.7 ст.42 КПК України, а саме ухилятися від явки на виклик до слідчого. Отже, ОСОБА_5 перебуваючи на волі, може перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, і вище наведені ризики та обставини є реальними і триваючими, об`єктивно існують, тому тримання під вартою підозрюваного буде виправданим та необхідним. Інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Альтернативні запобіжні заходи не забезпечать належний рівень гарантії доброчесної поведінки підозрюваного, тому наявна необхідність у запобіжному заході у вигляді тримання під вартою. Слід врахувати реакцію суспільства та соціальні наслідки правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , адже, враховуючи спосіб вчинення злочину, знаряддя та місце його вчинення, воно викликало особливий суспільний резонанс, висвітлення в засобах масової інформації, тому тримання під вартою підозрюваного є виправданим. Відповідності до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статі, так як такі відсутні в даному випадку, однак, у відповідності п.1, 2 ч.4 ст.183 КПК України, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину вчиненого із застосуванням насильства та який спричинив загибель людини, тому у зв`язку з вище наведеним суд має право не обирати заставу при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Беручи до уваги вищевикладене, просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з моменту затримання, без права внесення застави.

Слідчий ОСОБА_3 , у судовому засіданні клопотання підтримав та просив таке задовольнити. Вказав, що в даному випадку, обрання найсуворішого запобіжного заходу мотивоване наявними ризиками, а саме те, що ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, усвідомлює, що за вчинення ним кримінального правопорушення йому може бути призначене покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років, перебуваючи на волі може ухилитися від досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого (представника потерпілого) та свідків, що перешкоджатиме встановленню об`єктивних даних в кримінальному провадженні.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні, підтримав подане клопотання та просив таке задовольнити. Вважає, що обрання найсуворішого запобіжного заходу мотивоване наявними ризиками, а саме тим, що ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, усвідомлює, що за вчинення кримінального правопорушення йому може бути призначене покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років, перебуваючи на волі він може ухилитися від досудового розслідування, впливати на потерпілого (представника потерпілого) та свідків у кримінальному провадженні,що перешкоджатиме встановленню об`єктивних даних в кримінальному провадженні, також звертає увагу, що підозрюваний раніше судимий за вчинення тяжких злочинів.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні, зазначив, що вину не визнав, вважає підозру необгрунтованою, щодо будь-яких інших обставин відмовляється надавати пояснення.

Захисник підозрюваного, адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав свого підзахисного.

Заслухавши учасників справи, вивчивши клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним чи обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється чи обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України.

У відповідності до ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав, вважати, що існує хоча б один із ризиків передбачених статтею 177 цього кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи подане клопотання слідчий суддя враховує також практику Європейського суду з прав людини.

Відповідно до положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Кавала проти Туреччини» (заява №28749/18) зазначив, що особа може бути затримана відповідно до пункту 1 (с) статті 5 Конвенції лише в рамках кримінального провадження з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

Таким чином, вивчивши подане клопотання та додані до нього докази, а також враховуючи тривалість проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, вважаю, що повідомлена ОСОБА_5 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України є обґрунтованою.

Дослідження поданого клопотання у сукупності формує у слідчого судді внутрішнє переконання про те, що мали місце обставини, зазначені у клопотанні, та до вчинення кримінального правопорушення є причетним ОСОБА_5 .

Підозра ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколами огляду місця події та трупа від 09.02.2026, яким зафіксовано обстановку і обставини події, а також знаряддя злочину, протоколом затримання в порядку ст.208 КПК, протоколами допиту свідків, та іншими зібраними матеріалами кримінального провадження.

Зазначені обставини підтверджують наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу. При цьому, висновок про обґрунтованість підозри не констатує наявності у діях ОСОБА_5 вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Слідчий суддя наголошує, що при вирішенні питання щодо існування обґрунтованої підозри у розрізі наявності підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначення вірогідності та достатності підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

На етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

Як на докази про наявність ризиків передбачених ст.177 цього кодексу, слідчий посилається на те, що ОСОБА_5 , не має міцних соціальних зв`язків по місцю проживання та реєстрації, останній безперешкодно може покинути місце проживання та виїхати, як за межі району так і за межі області, з метою уникнення покарання.

Наявність ризику втечі, має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усiма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciey y. Moldova (Бекчиев проти Молдови), PanchenkovRussia (Панченко проти Росп)), а в даному конкретному випадку, такий ризик є обґрунтованим, оскільки він належним чином умотивований та підтверджуються наявними матеріалами.

Оцінюючи обґрунтованість зазначених ризиків, слідчий суддя виходить також з наступного.

Так, у справі «Смірнови проти Росії» (п. 59) ЄСПЛ зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі «Вемгофф проти Німеччини»); вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. «Мацнеттер проти Австрії») або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 р. у справі «Летельєр проти Франції»).

ЄСПЛ визнав допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Проте й у цих випадках ЄСПЛ наголошує на тому, що наявність відповідних ризиків, які слугують підставою тримання підозрюваного під вартою, повинна бути доведена в кожному конкретному випадку.

Крім того, суд враховує діючий на даний час та на час вчинення кримінального правопорушення воєнний стан на території України, введений та продовжений Указом Президента України у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

З урахуванням встановленої наявності обґрунтованої підозри, вагомих доказів у вчиненні ОСОБА_5 , кримінального правопорушення, тяжкості покарання за правопорушення, передбачене ч.1 ст.115 КК України, конкретних обставин вчиненого правопорушення, його підвищеної суспільної небезпеки, а також даних про особу підозрюваного та з огляду на матеріали клопотання, слідчий суддя погоджується з слідчим та прокурором, що існують обґрунтовані ризики коли підозрюваний ОСОБА_5 намагатиметься переховуватися від органів досудового розслідування, вчиняти спроби щодо знищення, схову або спотворення будь-яких обставин які можуть мати істотне значення для встановлення істини у справі, тощо.

Відтак, строк дії ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід обчислювати з моменту затримання, тобто з 09 лютого 2026 року.

Вирішуючи клопотання слідчого у частині не визначення розміру застави, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Нормами ч.4 ст.183 КПК України регламентовано, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, внаслідок чого настала смерть ОСОБА_7 .

Вирішуючи питання щодо можливості визначення розміру застави ОСОБА_5 слідчий суддя також враховує те, що ОСОБА_5 , на час події перебував у стані алкогольного сп`яніння та умисно, завдав один удар порожньою скляною пляшкою з під горілки «Грін Дей» ємністю 0,5 л. у область голови, після чого, продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на заподіяння смерті, наніс 5 ударів ножем побутового призначення, у область правого стегна, та 1 удар у область передньої частини лівої гомілки, внаслідок чого ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді колото ріжучих поранень нижніх кінцівок з пошкодженням магістральних судин, що стали безпосередньою причиною смерті потерпілого громадянина ОСОБА_7 .

Відтак, зважаючи на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та враховуючи існування ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; а також враховуючи недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання існуючих ризиків; зважаючи на особу підозрюваного та керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 205, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, раніше судимого згідно вироку Рахівського районного суду Закарпатської області 14.12.2021, (набрав законної сили 14.07.2025) за ч.2 ст.186 КК України, на утриманні осіб не має, військовозобов`язаного - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може перевищувати 60 днів і закінчується 09 квітня 2026 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору, направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Слідчий суддя Рахівського районного суду: ОСОБА_1