УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 120 241 000 000 014 21 від 13.12.2024 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.366-3, ч.3 ст. 369, ч.1 ст. 369-2, ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 369-2 КК України про арешт майна,

в с т а н о в и в:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 120 241 000 000 014 21 від 13.12.2024 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.366-3, ч.3 ст. 369, ч.1 ст. 369-2, ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 369-2 КК України про арешт майна, що було вилучене за результатом проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 .

На обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що слідчими СУ ГУНП у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 120 241 000 000 014 21 від 13.12.2024 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.366-3, ч.3 ст. 369, ч.1 ст. 369-2, ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 369-2 КК України.

У межах кримінального провадження перевіряються факти вчинення певними особами можливих корупційних дій, пов`язаних з одержанням неправомірної вигоди за сприяння бажаючим особам в отриманні сертифікатів про рівень володіння державної мови у Національному авіаційному університеті (надалі - НАУ) та сприяння в успішному проходженні навчання.

Крім того, встановлено, що до вчинення вищевказаних протиправних дій причетний ОСОБА_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

17.11.2025 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва було проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 в квартирі АДРЕСА_2 , за результатом якого було виявлено та вилучено ряд речей та документів.

Того ж дня, тобто 17.11.2025 постановою слідчого вилучені речі та документи визнані речовим доказом у даному кримінальному провадженні № 120 241 000 000 014 21 від 13.12.2024.

З метою забезпечення збереження речового доказу, прокурор просив накласти арешт на речі та документи, що були вилучені 17.11.2025, за результатом проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 .

В судове засідання прокурор не з`явився, звернувся із заявою про розгляд клопотання без його участі, при цьому зазначив, що доводи клопотання підтримує та просить клопотання задовольнити з підстав наведених у ньому.

Власник майна чи його представник, будучи належним чином та завчасно повідомленими в судове засідання не з`явилися.

Дослідивши клопотання й додані до нього матеріали, приходжу до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи із наступного.

Як вбачається з наданих суду матеріалів слідчими СУ ГУНП у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 120 241 000 000 014 21 від 13.12.2024 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.366-3, ч.3 ст. 369, ч.1 ст. 369-2, ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 369-2 КК України.

Під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження, 17.11.2025 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва було проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 в квартирі АДРЕСА_2 , за результатом якого було виявлено та вилучено ряд речей та документів.

Того ж дня, тобто 17.11.2025 постановою слідчого вилучені речі та документи визнані речовим доказом у даному кримінальному провадженні № 120 241 000 000 014 21 від 13.12.2024.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на вилучене майно, з метою забезпечення його збереження в якості речового доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення. Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

При цьому арешт майна має на меті забезпечити докази у кримінальному провадженні, оскільки вилучені речі та документи підпадають під ознаки ст. 98 КПК України, оскільки мають ознаки речового доказу, і можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин протиправних дій, що встановлюються під час кримінального провадження в рамках якого здійснюється досудове розслідування та є достатні підстави вважати, що вказані речі можуть бути прихованими, зіпсованими чи знищеними.

Аналізуючи наведене вважаю, що надані матеріали підтверджують наявність правових підстав для накладення арешту на майно, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 170,171, 172, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт на майно, що було вилучене 17.11.2025 за результатом проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон марки Samsung Galaxy А41, SM-A415+/osd imei: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 чорного кольору, з сім карткою НОМЕР_3 ;

- перепустки №КУ061917, №КУ061919;

- чорнові записи на 36 аркушах;

- договір 02/02.2024 від 05.01.2024 на 3 аркушах;

- лист голові ОСББ на 1 аркуші;

- гарантійний лист директору КП Житло ІнвестБуд - УКБ на 1 аркуші;

- заяви керівнику автостоянки на 88 аркушах.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя: