Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області
Справа № 173/1987/25
Номер провадження1-кп/173/197/2025
УХВАЛА

іменем України

09 грудня 2025 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

при розгляді у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції кримінального провадження (ЄРДР № 0000120 від 30.08.2022) за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Верхньодніпровська, Дніпропетровської області, громадянина України, який не працює, одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Вишнівці, Онуфріївського району, Кіровоградської області, громадянина України, який не працює, одружений, має на утриманні неповнолітнього сина, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 249 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшли клопотання обвинувачених про звільнення їх від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження щодо них за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 249 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотань не заперечував.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримали свої клопотання. Суду зазначили, що їм роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Представник потерпілого в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотань. Просила розглянути кримінальне провадження та задовольнити цивільний позов.

Заслухавши думку учасників процесу, перевіривши наявні матеріали судового провадження, суд доходить наступних висновків.

Відповідно до обвинувального акту (ЄРДР 0000120 від 30.08.2022) ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у тому, що діючи за попередньою змовою між собою, у середині серпня 2022 року маючи умисел, направлений на незаконне зайняття іншим водним добувним промислом за допомогою заздалегідь заготовлених заборонених знарядь лову, а саме раколовок для вилову раків, діючи за попередньою змовою групою осіб, точний час не встановлено, прибули на берег річки Дніпро, Кам`янського водосховища (водойми загального користування) в районі м. Верхньодніпровськ Кам`янського району Дніпропетровської області, де реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне зайняття іншим водним добувним промислом, за попередньою змовою групою осіб, за допомогою заздалегідь заготовлених та принесених з собою заборонених знарядь лову - раколовок, у невизначеній дізнанням кількості, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 , в порушення чинного законодавства України, тобто не маючи законного дозволу на зайняття іншим водним добувним промислом, на алюмінієвому човні марки «Прогрес-4» з двигуном до човна «парсун 20» з двома веслами, який належить ОСОБА_4 , вийшли на воду, в акваторію річки Дніпро Кам`янського водосховища на невстановлену слідством відстань від берегу, та незаконно встановили у воді річки Дніпро заздалегідь заготовлені та принесені з собою заборонені знаряддя лову - раколовки, у невизначеній кількості.

Після чого, 29 серпня 2022 року близько о 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на незаконне зайняття іншим водним добувним промислом, за допомогою заборонених знарядь лову - раколовок, знову прибули на берег річки Дніпро Кам`янського водосховища (водойми загального користування), в районі «Рятувальної станції» поблизу вул. Литвинова, м. Верхньодніпровськ Кам`янського району Дніпропетровської області, та на власному алюмінієвому човні марки «Прогрес-4» з двигуном до човна «парсун 20» з двома веслами, вийшли на воду річки Дніпро, Кам`янського водосховища до місць раніше встановлених ними раколовок, у невизначеній кількості, після чого ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 підняли раніше установлені заборонені знаряддя лову - раколовки із води, в яких вже на той час знаходилися водні живі біоресурси, а саме раки у кількості - 1170 штук, які ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 витягли з раколовок та поклали до двох поліпропіленових мішків, які заздалегідь заготовили.

Після чого, разом з виловленими живими водними біоресурсами - раками, в кількості 1170 штук, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 вирушили назад до берега річки Дніпро в район «Рятувальної станції» поблизу вул. Литвинова, м. Верхньодніпровськ Кам`янського району Дніпропетровської області, де і були затримані працівниками Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області.

Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2610/22 від 23.09.2022, раки в кількості 1170 штук із врахуванням вартості за 1 шт. - 3332 грн., становить загальну суму 3 898 440 грн. Всього завдано шкоди на загальну суму 3 898 440 грн.

Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному зайнятті іншим водним добувним промислом за допомогою незаконних знарядь лову, вилучених з природного середовища - річки Дніпро Кам`янського водосховища (водойми загального користування) раків, тобто водних живих біоресурсів, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 порушили вимоги чинного законодавства України, а саме: п. 3.15 Правил любительського і спортивного рибальства у внутрішніх водоймах України, затверджених наказом Державного Комітету Рибного господарства України» від 15 лютого 1999 року № 19, в яких визначено: «Забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням промислових та інших знарядь лову, виготовлених з сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань...».

Відповідно додатка до № 1 до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 № 1209, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заподіяли державі в особі: Управління Державного агентства рибного господарства у Дніпропетровській області, своїми умисними діями шкоду, розмір якої складає 3 898 440 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 249 КК України, тобто у незаконному зайнятті іншим водним добувним промислом, що заподіяло істотну шкоду, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до вимог ч. 1, ч. 4 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно із роз`ясненнями, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», закриття кримінальної справи зі звільненням особи від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого КК, та за наявності визначених у законі правових підстав.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки, у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

За змістом ст. ст. 44, 49 КК України за наявності підстав, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим, якщо тільки вона сама проти цього не заперечує та відсутні підстави, передбачені ч. 5 ст. 49 КК України.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 19.11.2019 у справі № 345/2618/16, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Відтак, суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності.

За змістом статей 284288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Зазначене узгоджується із позицією, яка викладена в постанові ККС ВС від 29.07.2021 року (справа № 552/5595/18, провадження № 51-5289км19).

Також при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі положень ст. 49 КК України від суду не вимагається встановлення факту, що певне правопорушення мало місце, чи факту вчинення особою певного кримінального правопорушення.

Специфіка інституту звільнення особи від кримінальної відповідальності саме й полягає в тому, що за наявності певних визначених у законі умов особа звільняється від такої відповідальності, а кримінальне провадження закривається, раніше від тієї стадії, коли вказані факти можуть та/чи мають бути належним чином встановлені, доведені, підтверджені.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 12.09.2022 у справі № 203/241/17 вказала, що згода особи на звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності й відповідно закриття кримінального провадження відносно неї на цій підставі не є тотожною визнанню особою своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, і жодним чином не може підтверджувати винуватість особи, оскільки суперечитиме засадам презумпції невинуватості та доведеності вини (ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.02.2025 у справі № 758/6166/22.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються органами досудового розслідування у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 249 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком.

Дане кримінальне провадження на досудовому розслідуванні та під час судового розгляду не зупинялось, фактів вчинення обвинуваченими інших кримінальних правопорушень до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення та у період визначений п. 2 ч.1 ст. 49 КК України досудовим розслідуванням та судом не встановлено, тому відповідний перебіг строку давності не переривався та не зупинявся у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.3 ст. 285 КПК України обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. Після відповідних роз`яснень обвинувачені заявили, що підтримують свої клопотання про звільнення їх від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Враховуючи, що з дня скоєння інкримінованого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 249 КК України минуло більше трьох років, прокурор не змінив обвинувачення в частині дати та кваліфікації вчинення кримінального проступку, перебіг строків давності не переривався та не зупинявся, обвинувачені підтримують свої клопотання про звільнення їх від кримінальної відповідальності з цих підстав, тому клопотання обвинувачених підлягає задоволенню.

Заявлений представником потерпілого цивільний позов необхідно залишити без розгляду, так як нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Крім того, із системного аналізу КПК України та КК України слідує, що передбачений ст.49 КК України інститут звільнення від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення зі згодою потерпілого на таке звільнення, а також те, що у випадку звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України та закриття кримінального провадження цивільний позов у кримінальному провадженні не підлягає вирішенню по суті, а вимоги потерпілої сторони можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття справи на підставах, зазначених у п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду (постанова Верховного Суду від 23.06.2022 у справі №204/2626/21).

Таким чином, звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності за нереабілітуючими підставами не перешкоджає потерпілій стороні реалізовувати свої права щодо стягнення матеріальної шкоди в межах окремого цивільного процесу, що гарантує баланс публічного та приватного інтересу, а також відповідає принципу змагальності та верховенству права.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 01.09.2022 скасовано ухвалою слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 30.05.2023.

Питання щодо речового доказу необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 284-286, 288, 370-372, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження задовольнити.

Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 249 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження, внесене до ЄДРДР 30.08.2022 за № 0000120 за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 249 КК України - закрити.

Речові докази:

- СД-диск з написом «Дніпропетровський рибоохоронний патруль № 000120 від 30.08.2022 (29.08.2022 раки)» та СД-диск з написом «відео слідчого експерименту від 31.08.2022 з рибінспекторами» - зберігати у матеріалах справи;

- три раколовки, які поміщені до білого мішка та зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів ВП № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області знищити;

- автомобіль марки ЗАЗ, модель 110307 ЗНГ, тип легковий-комбі-В, номер шасі VIN- НОМЕР_1 , зеленого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 та ключS чорного кольору від вище вказаного автомобіля; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_4 ; причеп до автомобіля синього кольору днз НОМЕР_4 ; мобільний телефон Xiaomi Redmi 6А, чорного кольору, який поміщено до спец, пакету НПУ № 2658564; мобільнй телефон Samsung SМ А107F/DS, чорного кольору, який поміщено до спец, пакету НПУ № 2658563, які повернуті обвинуваченим - залишити обвинуваченим.

Цивільний позов управління Державного агенства меліорації та рибного господарства у Дніпропетровській області про відшкодвання матеріальних збитків - залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1