В И Р О К

іменем України

02 жовтня 2025 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

За участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000299, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Чечельник, Хмельницької обл., громадянина України, з середньою спеціальною освітою, холостого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, військова частина НОМЕР_1 , раніше не судимого, зареєстрованого та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжений.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11 квітня 2025 року № 73, солдата ОСОБА_5 призначено на посаду сапера 1-го відділення інженерно-саперного взводу інженерно-саперної роти військової частини НОМЕР_1 .

Так, у зв`язку з виконанням завдань за призначенням, пов`язаних із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України військова частина НОМЕР_1 виконує завдання за призначенням на території Донецької області.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Поряд із цим, відповідно до ст.ст. 3, 28, 29, 68 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, кожен має право на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню, кожна людина має право на особисту недоторканість та кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Будучи військовослужбовцем, солдат ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 13, 14, 16, 49, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», був зобов`язаний додержуватися Конституції України та інших законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету, дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, не допускати самому і стримувати інших військовослужбовців від негідних вчинків, бути дисциплінованими, зразками високої культури, скромності й витримки.

Проте, в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, солдат ОСОБА_5 діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив злочин проти життя та здоров`я особи, при наступних обставинах.

15 квітня 2025 року, близько 21 години 00 хвилин, перебуваючи в будинку який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , в ході словесного конфлікту на ґрунті таких, що раптово виникли особистих неприязних відносин з ОСОБА_7 , у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на завдання ОСОБА_7 тілесного ушкодження.

Далі, цього ж дня, близько 21 годині 45 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи на веранді будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, на ґрунті таких, що раптово виникли, особистих неприязних відносин, з метою заподіяння тілесного ушкодження ОСОБА_7 , взяв з кімнати будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , закріплену за ним табельну вогнепальну зброю, а саме: ручну вогнепальну зброю - 5,45 мм. автомат Калашникова «АКС-74У» із серійним номером « НОМЕР_2 », з номером на газовій трубці «4896», і, тримаючи автомат в правій руці, перевів запобіжник з положення запобігання та надіславши патрон до патронника, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки, що можуть настати, та бажаючи їх настання, здійснив одиночний постріл потерпілому ОСОБА_7 в праве коліно.

Своїми умисними діями, безпосередньо спрямованими на спричинення тілесного ушкодження, ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_7 вогнепальне кульове наскрізне поранення правого колінного суглобу з вогнепальним переломом великогомілкової кістки, пошкодженням підколінної артерії та гілок підколінної вени. В своєму перебігу поранення призвело до інфікування в зоні ушкодження та тяжкого порушення кровообігу нижньої кінцівки з розвитком некрозу, що призвело до ампутації правої нижньої кінцівки з рівня стегна та за ступенем тяжкості є тяжким тілесним ушкодженням, небезпечним для життя під час спричинення.

ОСОБА_5 в судовому засіданні свою винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення за обставин, викладених вище, визнав та показав, що зі ОСОБА_7 він разом проходить службу в одному підрозділі і вони разом були розквартировані за адресою: АДРЕСА_2 . 15 квітня 2025 року вони ввечері були вдома, смажили шашлик і розпивали алкогольні напої. Він сам випив біля 400 грамів горілки. Під час вживання алкогольних напоїв між ним та ОСОБА_7 виник конфлікт через те, що останній йому щось доказував, а йому це не подобалося. В якийсь момент, перебуваючи в будинку, він взяв свою табельну зброю автомат «АКС-74У», і привів його у бойове положення. Зазначає, що хотів лише налякати потерпілого, щоб той припинив йому доказувати. З цією метою він здійснив один постріл з автомата поруч з потерпілим, але потрапив останньому в праве коліно. На той момент відстань між ним і потерпілим була біля 2 метрів. Навички поводження з автоматом він має, стріляє достатньо прицільно. Йому відомо, що внаслідок поранення потерпілому ампутували ногу. У вчиненому розкаюється та просить суворо не карати.

Крім часткового підтвердження ОСОБА_5 обставин інкримінованого йому злочину, винуватість останнього повністю доведена сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

За протоколом огляду місяці події, 16 квітня 2025 року з 11 год. 25 до 12 год. 08 хв. слідчим поліції оглянуто місце події домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 . В житловому будинку при виході з кухні у кімнату виявлено гільзу калібру 5х45 мм, яку було вилучено. Також там же на підлозі виявлено речовину бурого кольору, схожу на кров з якої здійснено та вилучено змиви. В спальній кімнаті виявлено та вилучено предмет, схожий а автомат АК-74У, № НОМЕР_2 , 1986 року випуску, магазин до нього з 28-ма патронами калібру 5,45 мм. З автомата: затвору, спускового гачка, цівки, каналу ствола, а також з магазину здійснено та вилучено змиви.

Згідно з висновком судової експертизи зброї № СЕ-19-25/3721-БЛ від 29 квітня 2025 року, предмет, наданий на дослідження, є ручною бойовою нарізною вогнепальною зброєю - 5,45-мм автоматом Калашникова «АКС-74У» серійний номер « НОМЕР_2 » та з номером на газовій трубці - « НОМЕР_3 », промислового виробництва (СРСР, 1986 р.в.). Автомат, наданий на дослідження, придатний до стрільби. Двадцять дев`ять патронів, надані на дослідження, є бойовими припасами (боєприпасами) - бойовими проміжними патронами калібру 5,45 х 39 мм з кулею зі сталевим осердям (5,45 ПС). Патрони виготовлені промисловим способом, призначені для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї калібру 5,45 мм (автоматів АК-74, АКС-74У, ручних кулеметів РПК-74 та їх модифікацій).

За висновком судової експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу № СЕ-19/105-25/3772-ФХВР від 24 квітня 2025 року, на поверхні марлевого тампона (у відповідності до постанови про призначення експертизи змив з правої руки в ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 ), виявлено речовини, які характерні для продуктів пострілу одноосновним бездимним порохом, а саме нітрит-йони та дифеніламін - які можуть використовуватися, в якості стабілізатора бездимних (нітроцелюлозних) порохів. На поверхні марлевого тампона «контрольний зразок» - слідів згоряння бездимного пороху, в межах проведеного метода дослідження - не виявлено. На поверхні марлевого тампона (у відповідності до постанови про призначення експертизи змив з лівої руки в ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 ), виявлено речовини, які характерні для продуктів пострілу одноосновним бездимним порохом, а саме нітрит-йони та дифеніламін - які можуть використовуватися, в якості стабілізатора бездимних (нітроцелюлозних) порохів. На поверхні марлевого тампона «контрольний зразок» - слідів згоряння бездимного пороху, в межах проведеного метода дослідження - не виявлено. На поверхні марлевого тампона (у відповідності до постанови про призначення експертизи змив з каналу ствола), виявлено речовини, які характерні для продуктів пострілу одноосновним бездимним порохом, а саме нітрит-йони та дифеніламін - які можуть використовуватися, в якості стабілізатора бездимних (нітроцелюлозних) порохів. На поверхні марлевого тампона «контрольний зразок» - слідів згоряння бездимного пороху, в межах проведеного метода дослідження - не виявлено. На поверхні кофти зеленого кольору (у відповідності до постанови призначення експертизи піксельна кофта оливкового кольору), виявлено речовини, які характерні для продуктів пострілу одноосновним бездимним порохом, а саме нітрит-йони та дифеніламін - які можуть використовуватися, в якості стабілізатора бездимних (нітроцелюлозних) порохів. На поверхні піксельних штанів зеленого кольору (у відповідності до постанови призначення експертизи штани зеленого кольору піксельного типу), виявлено речовини, які характерні для продуктів пострілу одноосновним бездимним порохом, а саме нітрит-йони та дифеніламін - які можуть використовуватися, в якості стабілізатора бездимних (нітроцелюлозних) порохів.

Згідно з протоколом проведення слідчого експерименту від 14 травня 2025 року, свідок ОСОБА_8 показав, як 15 квітня 2025 року разом зі своїми побратимами ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з якими він мешкав в одному будинку в с. Лиман, вирішили посмажити м`ясо. Пізніше до них приєднався інший військовослужбовець їхньої військової частини ОСОБА_11 . Під час того, як смажили м`ясо на вулиці, він, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 почали вживати алкогольні напої. Після того, як вони посмажили м`ясо, то пішли до веранди, щоб поїсти та далі вживати алкогольні напої. Під час застілля між ОСОБА_9 і ОСОБА_10 виник словесний конфлікт. Пізніше він та ОСОБА_12 пішли з будинку покурити і залишили ОСОБА_9 і ОСОБА_10 самих. Коли він був на вулиці, то почув з будинку звук, схожий на постріл. Одразу після цього він та ОСОБА_12 забігли до приміщення будинку де він побачив, що ОСОБА_9 стоїть з автоматом в руках, а поруч з ним на підлозі лежить Слободян, у якого на штанах була кров. Він та ОСОБА_12 почали надавати ОСОБА_10 медичну допомогу, наколи на ногу турникет. ОСОБА_9 в цей час стояв поруч та дивився. Пізніше до будинку прийшли інші військовослужбовці їхньої військової частини, які відвезли ОСОБА_10 до медичної частини.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 13 травня 2025 року, свідок ОСОБА_13 показав, як 15 квітня 2025 року він приїхав в с. Лиман до своїх знайомих військовослужбовців ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які запросили його посмажити м`ясо, на що він погодився. Після приготування м`яса вони на веранді будинку сіли за стіл для того щоб поїсти та вжити алкогольні напої. Під час застілля між ОСОБА_17 і ОСОБА_18 відбувся словесний конфлікт. Пізніше він та ОСОБА_19 вийшли на вулицю покурити. Приблизно через 3 хвилини він почув звук, схожий на розрив балону. Після цього він та ОСОБА_19 забігли до приміщення будинку, де він побачив, як ОСОБА_20 лежить на підлозі з плямами крові в області коліна, а поряд з ним знаходиться ОСОБА_21 . Він та ОСОБА_19 почали надавати ОСОБА_22 медичну допомогу та наклали на ногу турнікет. Після цього ОСОБА_19 доповів про подію своєму командиру.

За протоколом проведення слідчого експерименту від 22 травня 2025 року, потерпілий ОСОБА_23 показав, як 15 квітня 2025 року він, ОСОБА_19 , та ОСОБА_21 знаходились в будинку, який розташований в с. Лиман, та вирішили посмажити м`ясо а вулиці та вжити алкогольні напої. Пізніше до них приєднався ОСОБА_11 . Під час приготування м`яса він, ОСОБА_9 , ОСОБА_24 та ОСОБА_12 вживали алкогольні напої. Після приготування м`яса вони всі пішли на веранду вищевказаного будинку для того, щоб поїсти та далі вживати алкогольні напої. Приблизно о 21:00 год. під час вживання алкогольних напоїв між ним та ОСОБА_9 стався словесний конфлікт, через те, що він висловлював негативне ставлення до війни. Під час конфлікту ОСОБА_9 встав з-за столу та почав йти на нього, через що він вирішив, що ОСОБА_9 має намір вдарити його та він відштовхнув ОСОБА_9 , від чого то впав на підлогу. Пізніше, приблизно через 2 хвилини, ОСОБА_9 встав з-за столу та пішов до себе в кімнату, яка розташована у тому ж будинку. Приблизно через 5 хвилин після цього ОСОБА_24 та ОСОБА_12 пішли на вулицю покурити, а в будинку залишилися він і ОСОБА_9 . Приблизно через 2 хвилини ОСОБА_9 вийшов зі своєї кімнати, тримаючи в руках належний останньому автомат «АКСУ». ОСОБА_9 дослав патрон в патронник та здійснив постріл в його бік. Після цього він відчув різкий біль в правому коліні та впав на підлогу. Одразу після цього до будинку прибігли ОСОБА_24 і ОСОБА_12 , які почали накладати йому турнікет. ОСОБА_9 знаходився в кімнаті та те, як йому надають допомогу. Пізніше до будинку приїхали медики військової частини, які відвезли його в лікарню.

Згідно з протоколом проведення слідчого експерименту від 16 червня 2025 року, ОСОБА_5 показав, як 15 квітня 2025 року він знаходився в с. Лиман. Приблизно о 18:00 год. він, ОСОБА_19 та ОСОБА_20 вирішили посмажити м`ясо на вулиці та вжити алкогольні напої. Пізніше до них приєднався інший військовослужбовець їхньої частини ОСОБА_11 . Під час приготування м`яса він та всі інші вживали алкогольні напої. Після приготування м`яса він, ОСОБА_20 , ОСОБА_19 та ОСОБА_11 пішли на веранду їх житлового будинку для того, щоб поїсти та далі вживати алкогольні напої. Пізніше, під час вживання алкогольних напоїв між ним та ОСОБА_18 почався словесний конфлікт. Під час конфлікту він встав та почав йти на ОСОБА_15 для того, щоб просити зупинитися Слободяна та завершити конфлікт, але ОСОБА_20 подумав, що він має намір вдарити останнього, та штовхнув його, від чого він впав на підлогу. Приблизно через 2 хвилини він встав та пішов до себе в кімнату, оскільки він образився на ОСОБА_15 . Воли вже знаходився в кімнаті, він згадав, що в нього під ліжком знаходиться належний йому автомат «АК-74У», який він вирішив взяти для того, щоб налякати ОСОБА_15 . Приблизно через 10-15 хвилин він взяв належний йому автомат та повернувся на веранду будинку, та побачив, що ОСОБА_19 і ОСОБА_11 вийшли на вулицю та в будинку залишилися тільки він і ОСОБА_20 . Після цього він зняв автомат з положення запобігання, надіслав патрон до патронника, перевів автомат на одиничний постріл та, тримаючи автомат в правій руці, не прицілюючись, здійснив постріл в бік ОСОБА_15 . Він зрозумів, що попав в праву ногу ОСОБА_15 ,оскільки той тримався за праву ногу. Після цього ОСОБА_20 впав на підлогу, а він ввімкнув запобіжник та відкинув автомат вбік. В цей час до будинку забігли ОСОБА_19 та ОСОБА_11 , які почали накладати ОСОБА_22 турнікет на ногу. В цей час він також знаходився поруч та дивився, як ОСОБА_22 надають допомогу. Після цього ОСОБА_19 доповів по подію керівництву підрозділу. Пізніше до будинку приїхали медики, які забрали ОСОБА_15 до лікарні.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 44 від 05 червня 2025 року, у ОСОБА_7 на 15 квітня 2025 року мали місце наступні тілесні ушкодження-вогнепальне кульове наскрізне поранення правого колінного суглобу з вогнепальним переломом великогомілкової кістки, пошкодженням підколінної артерії та гілок підколінної вени. В своєму перебігу поранення призвело до інфікування в зоні ушкодження та тяжкого порушення крововобігу нижньої кінцівки з розвитком некрозу, що призвело до ампутації правої нижньої кінцівки з рівня стегна. Це поранення відноситься до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень як небезпечне для життя під час спричинення на підставі Наказу міністерства Охорони здоров`я України № 6 від 17 січня 1995 року, п.п. 2.1.3.п. Поранення могло бути спричинене за умов, на які вказує ОСОБА_7 під час його допиту та проведення слідчого експерименту від 22 травня 2025 року.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 63 від 30 червня 2025 року, виявлене у ОСОБА_7 поранення могло бути спричинене за умов, на які вказує ОСОБА_7 під час його допиту, проведення слідчого експерименту від 22 травня 2025 року та підозрюваний ОСОБА_5 під час його допиту та при проведенні слідчого експерименту від 16 червня 2025 року

Допустимість досліджених судом доказів учасниками провадження не оспорюється і всі докази, покладені судом в обґрунтування вироку, визнаються судом належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані уповноваженими особами, з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях і судом не встановлено суттєвих процедурних недоліків, які б «зруйнували» чи звузили права обвинуваченого, або ж обмежили його в можливостях їх ефективного використання.

Надаючи оцінку сукупності досліджених доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд виходить з того, що учасниками судового розгляду не оспорюються сам факт, час та місце спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , те, що зазначені тілесні ушкодження були спричинені обвинуваченим, і такі обставини поза всяким сумнівом достатньо доведені сукупністю вищенаведених доказів. Разом з тим обвинувачений фактично оспорює наявність в його діях умислу на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, стверджуючи, що не мав наміру поцілити в нього, а хотів лише налякати потерпілого пострілом.

Таке твердження обвинуваченого спростовується тим, що:

- сам факт здійснення пострілу був обдуманим (обвинувачений вийшов з кімнати, в якій між ним та потерпілим відбувся словесний конфлікт і повернувся до неї з автоматом не раніше, ніж через 7 хвилин) і мотивацією дій обвинуваченого була образа на потерпілого;

- на момент здійснення пострілу відстань між обвинуваченим і потерпілим була незначною (біля 2 метрів), при цьому обвинувачений має достатні навички поводження з бойовою зброєю і здійснював постріл як мінімум на рівні коліна (за місцем ураження), а не в підлогу чи стелю;

- одразу після здійснення пострілу та усвідомлення отримання потерпілим тілесних ушкоджень обвинувачений не висловив жодного здивування чи розпачу, тобто отримав саме той результат, на який розраховував, і не вживав заходів щодо надання потерпілому медичної допомоги, а просто стояв поруч, коли свідки таку допомогу надавали.

Сукупність наведених обставин доводить, що ОСОБА_5 цілеспрямовано здійснив постріл в ногу потерпілого, тобто діяв умисно.

Надаючи кримінально-правову оцінку діянням ОСОБА_5 , суд виходить з того, що обвинувачуваний достеменно усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій і передбачав (не міг не передбачати), що внаслідок такої його поведінки буде заподіяно шкоду здоров`ю ОСОБА_7 . Водночас, цілеспрямовано здійснюючи постріл з автоматичної гвинтівки в ногу потерпілого, ОСОБА_5 не конкретизував у своїй свідомості, яку ж саме шкоду здоров`ю (тяжкість тілесних ушкоджень) буде фактично заподіяно ним потерпілому. Тобто в даному випадку ОСОБА_5 діяв із невизначеним (неконкретизованим) умислом, за якого особа хоча і бажає спричинити або свідомо припускає спричинення шкоди здоров`ю потерпілого, але при цьому не конкретизує точними межами у своїй свідомості тяжкість цієї шкоди. У таких випадках особа має відповідати за той результат (шкоду), який фактично було заподіяно, - умисне заподіяння тяжких ушкоджень.

Таким чином досліджені судом докази у своїй сукупності та взаємозв`язку поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення в межах обвинувачення, яке було підтримане прокурором, і суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 121 КК України як умисне спричинення тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень. При цьому під час вибору заходу примусу суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. З огляду на принципи справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке є умисним, тяжким, закінченим злочином, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості непоправних наслідків правопорушення у виді втрати потерпілим кінцівки, відомості про особу обвинуваченого.

Останній до кримінальної відповідальності притягується вперше, є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, має зареєстроване і постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

У якості обставини, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , в обвинувальному акті зазначене щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Суд враховує роз`яснення, викладені у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», за якими щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Обвинувачений в суді хоча формально і заявив про визнання своєї винуватості, однак заперечив наявність в його діяннях суб`єктивної сторони відповідного кримінального правопорушення з метою кваліфікації його діянь за більш м`яким складом, тобто не виявив готовність понести покарання за свої діяння. Наведене виключає наявність щирого каяття і така обставина визнається судом недоведеною.

В той же час до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого потерпілому збитку (останній після надання обвинуваченим значної допомоги на лікування не має до ОСОБА_5 жодних претензій матеріального та морального характеру).

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у виді позбавлення волі у межах санкції відповідної статті Особливої частини КК України, оскільки підстави для призначення покарання більш м`якого, ніж передбаченого законом, не встановлені.

Оцінюючи можливість застосування до ОСОБА_5 інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, суд враховує, що потерпілий ОСОБА_7 у своєму клопотанні на адресу суду просить призначити обвинуваченому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Разом з тим, така позиція потерпілого не є для суду обов`язковою, а з огляду на наявність обставини, що обтяжує покарання обвинуваченому (вчинення злочину в стані сп`яніння) та тяжких непоправних наслідків у виді втрати потерпілим кінцівки, суд робить висновок про те, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції останнього від суспільства і саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

В той же час, відповідна позиція потерпілого дає суду підстави для визначення покарання у розмірі, наближеному до мінімального за відповідний злочин.

Запобіжний захід обвинуваченому у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили слід залишити без змін, оскільки тяжкість та підвищена суспільна небезпека вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, встановлені судом відомості про особу обвинуваченого, дають підстави вважати можливим ухилення від суду.

Згідно вимог ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення підлягає зарахуванню у строк покарання обвинуваченому з розрахунку день за день, у зв`язку з чим строк відбування покарання ОСОБА_5 слід обраховувати з 17 червня 2025 року (дня обрання відповідного запобіжного заходу слідчим суддею).

На підставі ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Питання подальшої долі речових доказів підлягає вирішенню згідно вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 7-29, 94, 368, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.

До набрання вироком законної сили продовжити дію раніше обраного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з утриманням його на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 , з місцем дислокації АДРЕСА_1 , а строк відбування покарання ОСОБА_5 обраховувати з 17 червня 2025 року.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта у загальному розмірі 15153 (п`ятнадцять тисяч сто п`ятдесят три) гривні 80 (вісімдесят) копійок.

Речові докази, які зберігаються у ВП № 1 Покровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області:

-предмет, схожий на автомат типу «АК-74У» з маркуванням «№ НОМЕР_2 », із магазином до нього, 28 предметів, схожих на патрони калібру 5,45 мм., патрон калібру 5,45 мм., повернути військовій частині НОМЕР_1 ;

-стріляну гільзу калібру 5,45 мм., змив речовини бурого кольору, змиви із затвора, магазину, спускового гачка, запобіжника, цівки автомата типу «АК-74У» з маркуванням «№911436», піксельну кофту оливкового кольору, штани зеленого кольору піксельного типу, знищити як такі, що не мають ніякої цінності;

скасувавши арешт, накладений на речові докази ухвалою слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 18 квітня 2025 року (справа 3 199/5188/25, провадження № 1-кс/199/437/25).

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра протягом тридцяти днів з дня проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою з дня вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду за їх зверненням.

Головуючий:

02.10.2025