Справа № 487/9737/25
Провадження № 1-кп/487/408/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2026 року м. Миколаїв

Колегія суддів Заводського районного суду м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисника - адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , представника потерпілої ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 , законного представника ОСОБА_8 - ОСОБА_10 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0000620 від 13.05.2025 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 149, ч. 3, 4, 6 ст. 152 КК України заяву адвоката ОСОБА_6 про відвід прокурора ОСОБА_5 та групи прокурорів від часті у кримінальному провадженні

встановила:

До суду з Миколаївської обласної прокуратури надійшли матеріали кримінального провадження № 0000620 від 13.05.2025 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 149, ч. 3, 4, 6 ст. 152 КК України.

Ухвалою суду від 25.12.2025 у даному кримінальному провадженні призначене підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_6 заявив клопотання про відвід прокурору ОСОБА_5 , а також групі прокурорів, які перебувають у службовій залежності від останнього та були призначені його незаконною постановою від 15.08.2025, від участі у даному кримінальному провадженні. Відвід мотивував тим, що керівник Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5 15.08.2025 виніс постанову про призначення групи прокурорів, діючи в умовах реального конфлікту інтересів та всупереч Наказу Генерального прокурора №309, що свідчить про його особисту зацікавленість у результатах розгляду криимінального провадження.

Прокурор ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_4 заперечували щодо задоволення заяви про відвід, посилаючись на те, що прокурор діяв у відповідності до ст. 37 КПК України у межах своїх повноважень.

Представники потерпілої ОСОБА_8 заперечували щодо задоволення заяви про відвід.

Колегія суддів, заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали заяви, дійшла до наступного.

Відповідно до частини 3, 4 статті 80 КПК України заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

Частиною 5 цієї статті визначено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Тобто заява про відвід має містити посилання на конкретні обставини, що об`єктивно можуть свідчити про упередженість прокурора та повинні бути підтверджені відповідними доказами.

Підстави для відводу прокурора визначені ст. 77 КПК України. Так, прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні якщо: він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Враховуючи доводи заявника, викладені в заяві про відвід, ним визначено правову підставу для відводу прокурору, наведену в п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України, а саме: існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Поряд з цим частиною 2 статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею третьою Закону України «Про прокуратуру» визначено, що неупередженість та об`єктивність є одними із засад діяльності прокуратури.

Відповідно до статті 10 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів встановлено, що прокурор зобов`язаний діяти справедливо, неупереджено, додержуючись вимог закону щодо підстав, порядку та умов реалізації повноважень прокуратури в межах її функцій. Він має бути об`єктивним у відносинах з органами влади, громадськістю та окремими особами й усвідомлювати соціальну значимість прокурорської діяльності, міру відповідальності перед суспільством.

Водночас відповідно до Керівних принців ООН щодо ролі обвинувачів, прийнятих восьмим Конгресом ООН із запобігання злочинності і поводження з правопорушниками (Гавана, Куда, 27 серпня - 7 вересня 1990 року), обвинувачі відповідно до закону виконують свої обов`язки справедливо, послідовно та швидко, поважають і захищають людську гідність й захищають права людини, сприяючи тим самим забезпеченню належного процесу і безперебійного функціонування системи кримінального правосуддя. При виконанні своїх обов`язків обвинувачі виконують свої функції неупереджено та уникають будь-якої дискримінації на основі політичних переконань, соціального походження, раси, культури, статі або будь-якої іншої дискримінації; захищають державні інтереси, діють суб`єктивно, належним чином враховують становище підозрюваного та жертви і звертають увагу на всі обставини, що мають відношення до справи, незалежно від того, вигідні чи невигідні вони для підозрюваного (п. 12, 13).

Таким чином, неупередженість прокурора є необхідною умовою виконання ним своїх повноважень на стадії досудового розслідування, що буде сприяти здійсненню завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК) та забезпеченню законності (ст. 9 КПК України).

Так, значення неупередженого ставлення сторони обвинувачення варто розцінювати в контексті забезпечення реалізації права на справедливий розгляд (ст. 6 Європейської конвенції з прав людини).

При цьому, існування неупередженості повинно встановлюватися на підставі суб`єктивного критерію, який має визначатися на підставі особистих переконань та поведінки конкретного прокурора у конкретній справі - тобто, прокурор не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у прокурора достатні гарантії для того, щоб виключити будь-яку зацікавленість, що може бути перевірена.

Як наголошував ЄСПЛ у своїх рішеннях «Тимошенко проти України», «Ходорковский проти росії», структура Конвенції ґрунтується на презумпції добросовісності дій органів державної влади країн-учасниць. Дійсно, будь-яка державна політика чи окремий захід може мати «прихований мотив», а презумпція добросовісності є спростованою. Однак, заявник, який стверджує, що його права і свободи були обмежені з неналежних підстав, повинен переконливо довести, що справжня мета державних органів була не такою, як її було проголошено (або яка може обґрунтовано припускатись, виходячи з контексту). Простої підозри про те, що державні органи користувались своєю владою для іншої мети, ніж та, що передбачена Конвенцією, недостатньо, щоб довести порушення статті 18 Конвенції.

Водночас норми кримінального процесуального законодавства не містять переліку ознак, які б розкривали сутність упередженості та давали виключний перелік вказаної поведінки. Наведене дає підстави для висновку про оціночний характер цієї категорії, яка має встановлюватися у кожному випадку на підставі конкретних обставини, які підтверджені відповідними доказами.

Крім того ч. 1 ст. 37 КПК України передбачено, що прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Будь, яких заборон про постановлення керівником прокуратури про включення себе до складу групи прокурорів та визначення себе старшим групи прокурорів, дана норма не містить.

Отже оцінивши наведені доводи захисника в обгрунтування заяви про відвід, колегія суддів не може погодитися з позицією адвоката ОСОБА_6 про наявність ознак упередженості в вищевказаних діях прокурора ОСОБА_5 з огляду на приписи Кримінального процесуального законодавства України.

Керуючись статтями 77, 80, 369-372 КПК України, колегія суддів

постановила:

У задовленні заяви адвоката ОСОБА_6 про відвід прокурора ОСОБА_5 та групи прокурорів від участі у кримінальному провадженні - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

ОСОБА_3