ПОДІЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Справа №505/2842/25
Провадження №1-кс/505/1216/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року місто Подільськ

Слідчий суддя Подільського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000439 від 18.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Клопотання про арешт майна

До Подільського міськрайонного суду Одеської області надійшло клопотання старшого слідчого відділення № 2 СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області лейтенант поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про арешт майна у кримінальному провадженні від № 0000439 від 18.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Слідчий у клопотанні зазначає, що слідчим відділом Подільського районного управління поліції ГУНІ в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000439 відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у формі процесуального

керівництва здійснюється Подільською окружною прокуратурою.

В ході досудового розслідування встановлено, що 18.06.2025 до Подільського РУП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення з 2 прикордонного загону м. Подільськ, про те, що група осіб, на території Подільського районну, Одеської області, займаються переправлення осіб через державний кордон України, за грошову винагороду.

В подальшому встановлено, що до вказаної протиправної діяльності можливо причетний громадянин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який за попередньою змовою з ОСОБА_8 та іншими не встановленими в ході досудового розслідування особами, організували незаконне переправлення осіб через державний кордон України, в обхід встановлених пунктів пропуску.

20.08.2025 проведено огляд місця події на ділянці місцевості за координатами 47.6085499, 29.3204227 в ході якого було виявлено та вилучено транспортний засіб марки «Toyota» моделі CAMRY реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ОСОБА_9 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично перебуває у користуванні ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 91 КПК України сама подія кримінального правопорушення підлягає доказуванню, яке полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Разом с тим, для досягнення дієвості кримінального провадження, положення ч. 1 ст. 131 КП України передбачено застосування заходів

забезпечення такого провадження. Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з положенням ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, перебуває у власності підозрюваного, обвинуваченого або інших осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або інших фізичних або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову. А заборона на використання майна та заборона на розпорядження таким майном, як передбачає ч. 4 ст. 170 КПК України, можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий просить суд накласти арешт на майно, шляхом заборони користуватись та розпоряджатися вилученим майном, оскільки транспортний засіб вилучений в ході вказаних слідчих дій являється речовим доказом у кримінальному провадженні.

Позиція учасників щодо розгляду клопотання

Слідчий ОСОБА_6 та прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні просили клопотання задовольнити у повному обсязі з підстав викладених у ньому.

У судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 висловив заперечення проти накладення арешту на зазначений транспортний засіб, посилаючись на те, що він не є власністю його підзахисного, а перебував лише у його користуванні. Крім того, у поданому слідчим клопотанні не наведено належного обґрунтування та критеріїв, які б свідчили про необхідність накладення арешту на вказане майно у межах цього кримінального провадження.

Висновки слідчого судді за результатами розгляду клопотання

Вивчивши матеріали клопотання, доходжу наступного висновку.

Слідчим відділення № 2 СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінального провадження № 0000439 від 18.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Статтею 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження, застосування яких не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України в клопотанні слідчого про арешт майна мають бути зазначені правові підстави, у зв`язку з якими необхідно здійснити арешт майна.

Аналіз вище зазначеної норми закону свідчить, що Кримінальним процесуальним кодексом України чітко передбачені підстави для застосування такого виду забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Згідно з ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна. Проте слідчим така підстава не обґрунтована.

Вивчивши доводи слідчого, а також дослідивши надані матеріали, слідчий суддя вважає, що вказане у клопотанні обґрунтування не відповідає вимогам ст. 170, 171, 173 КПК України, оскільки не містить достатніх фактичних та правових підстав, які б свідчили про необхідність застосування арешту майна.

У матеріалах клопотання відсутні достатні підстави вважати, що транспортний засіб марки «Toyota» моделі CAMRY, власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ОСОБА_9 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , підлягає арешту на підставі зі ст. 170 КПК України.

Стороною обвинувачення не доведено обставину причетності власниці транспортного засобу ОСОБА_9 до вчинення розслідуваного кримінального правопорушення, не доведено обставину її обізнаності щодо обставин використання належного їй транспортного засобу.

ОСОБА_9 не є підозрюваною у кримінальному провадженні. Належних підстав вважати, що автомобіль може бути об`єктом спеціальної конфіскації у неї як у третьої особи, стороною обвинувачення не наведено.

Таким чином, доводи слідчого ґрунтуються на припущеннях та не підтверджені достатніми фактичними даними. Саме по собі вилучення транспортного засобу під час огляду місця події не є безумовною підставою для накладення на нього арешту.

З огляду на вищевикладене суд не вбачає підстав для накладення арешту на транспортний засіб марки «Toyota» моделі CAMRY власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу являється ОСОБА_9 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а отже у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.167,170, 171,172, 173,309,395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000439 від 18.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про накладення арешту на автомобіль марки «Toyota» моделі CAMRY, реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_9 .

Негайно повернути автомобіль марки «Toyota» моделі CAMRY, реєстраційний номер НОМЕР_2 , власнику - ОСОБА_9 .

Ухвала про повернення майна виконується негайно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Повний текст ухвали складено 22.09.2025.

Слідчий суддя

Подільського міськрайонного суду

Одеської області ОСОБА_10