Справа № 944/465/26
Провадження №1-кп/944/1008/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2026 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі суду в м.Яворові в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до ЄРДР за №0000019 від 26 січня 2026 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернопіль Тернопільської області, українця, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України

ВСТАНОВИВ:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

Органом досудового розслідування встановлені наступні обставини вчинення кримінальних проступків, які не оспорюються учасниками судового провадження, зокрема, встановлено, що на початку січня 2026 року (точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, будучи достовірно обізнаним, що в Україні введено та діє правовий режим воєнного стану, який Указом Президента України від 31.10.2024 №793/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 21.10.2024 №4643-ІХ, продовжено з 05 год. 30 хв. 05 листопада 2025 року строком на 90 діб, а також мобілізацію до Збройних Сил України, з метою подальшого особистого використання документу, перебуваючи за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , керуючись прямим умислом спрямованим на підроблення офіційних документів довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією використовуючи реквізити «Тернопільського обласного центру медико-соціальної експертизи» та «Пенсійного фонду України», за допомогою відповідної комп`ютерної техніки та інших засобів, умисно підробив офіційні документи, а саме: довідку до акту огляду медико-соціальної експертизи серії 12 ААД №350684, внісши до неї завідомо недостовірні відомості щодо отримання його дружиною ОСОБА_4 , другої групи інвалідності, загального захворювання строком безтерміново, печатку та штамп із написами «Україна, Тернопільський обласний центр медико-соціальної експертизи, Психоневрологічна міжрайонна спеціалізована МСЕК 03327204» та проставив підпис посадової особи та пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 , щодо отримання його дружиною ОСОБА_4 , другої групи інвалідності, загального захворювання строком довічно, підробивши таким чином офіційні документи, які видаються чи посвідчуються установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і які при пред`явленні останнім, давали право виїзду за кордон на період дії правового режиму воєнного стану, з метою подальшого його особистого використання, що відповідно документально підтверджено.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (проступок) передбачений ч.1 ст. 358 КК України, а саме: підроблення іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права та звільняє від обов`язку, з метою його особистого використання.

В подальшому, 26 січня 2026 року приблизно о 01 годині 20 хвилин ОСОБА_5 , керуючись прямим умислом спрямованим на використання завідомо підроблених документів, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААД №350684 від 04.11.2024 року та пенсійне посвідчення НОМЕР_1 видані на ім`я його дружини ОСОБА_4 , є підробленими та містять завідомо недостовірні відомості, з метою подальшого перетину державного кордону України, перебуваючи в міжнародному пункті пропуску «Грушів», що розташований в с. Грушів Яворівського району Львівської області, використав вищевказані завідомо підроблені документи, шляхом їх пред`явлення та надання інспектору Державної прикордонної служби України ОСОБА_6 .

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (проступок) передбачений ч.4 ст. 358 КК України, а саме: використання завідомо підробленого документа.

В обвинувальному акті прокурор заявила клопотання про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

ІІ. Позиція обвинуваченого

Обвинувачений ОСОБА_3 під час досудового розслідування подав заяву, написану в присутності захисника ОСОБА_7 , у якій вказав, що беззаперечно визнав свою вину, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у зв`язку із чим, прокурором до суду був направлений обвинувальний акт разом із клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалося.

ІІІ. Застосоване судом законодавство та висновки суду

До обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого, подану в порядку ч.2 ст.302 КПК України щодо визнання свої винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, яка написана обвинуваченим у присутності захисника ОСОБА_7 .

У вказаній заяві обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.358, ч. 4 ст. 358 КК України та згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами. Обвинуваченому роз`яснено, що відповідно до ч.2 ст.302 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені у результаті досудового розслідування обставини.

Захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_7 у вищевказаній заяві засвідчено добровільність та беззаперечність визнання винуватості ОСОБА_3 підтверджено його згоду із встановленими у результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

Відповідно до ч.1, 2 ст.12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до положень ч.2 ст.12 КК України кримінальні правопорушення у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 є кримінальними проступками.

Згідно вимог ст. 302, 381, 382 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження. Вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи наведені норми та дослідивши матеріали справи, суд вважає можливим розглянути обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч.2 ст.381 КПК України.

Відповідно до положень ч.2 ст.381 ч.2, 3 ст.382 КПК України, суд не досліджує докази на підтвердження встановлених обставин. Суд зазначає встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи, що в заяві обвинуваченим зазначено визнання винуватості та усвідомлення того, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, співставивши таке визнання із встановленими органом досудового розслідування обставинами, приймаючи до уваги те, що ці обставини ніким не оспорюються, тому суд дійшов висновку, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.1 ст.358, ч. 4 ст. 358 КК України як підроблення іншого офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права та звільняє від обов`язку, з метою його особистого використання, та використання завідомо підробленого документа.

Вина обвинуваченого у вчиненому доведена у повному обсязі поза розумним сумнівом.

ІV. Призначення покарання

Відповідно до правових орієнтирів, визначених у ст. 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч.1 ст.1 КК України, завдань Закону про кримінальну відповідальність, правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до статті 66 КК України є щире каяття. При цьому, судом враховується, що щире каяття ОСОБА_3 проявилося в критичній оцінці ним свого діяння шляхом визнання вини та бажанні виправитись.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до статті 67 КК України, відсутні.

Згідно роз`яснень п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 із змінами та доповненнями «Про практику призначення судами кримінального покарання», досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали) тощо.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, приймає до уваги, що санкція ч.1 ст.358, ч. 4 ст. 358 КК України передбачає альтернативну міру покарання.

Також, суд враховує: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно із статтею 12 КК України, є кримінальними проступками; наслідки та обставини вчиненого кримінального правопорушення; особу винного, його вік, матеріальний стан та стан здоров`я, зокрема: обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, його стан здоров`я - на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває; його сімейний та матеріальний стан одружений, із вищою освітою, наявність постійного місця проживання; його роль у скоєних кримінальних правопорушеннях та поведінку до і після вчинення таких - обвинувачений усвідомив протиправну поведінку, виявляє жаль з приводу вчиненого кримінального правопорушення.

У зв`язку з наведеним, керуючись принципом законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, в межах санкції ч.1 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України, у виді штрафу, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення, попередження нових злочинів. На підставі ст.70 КК України ОСОБА_3 слід визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Інші рішення, щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_3 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання суд не вбачає.

З цих підстав, керуючись статтями 301, 302, 368-371, 374, 381, 382 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень;

- за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Згідно з ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, шляхом поглинення менш суворого більш суворим покаранням, визначити ОСОБА_3 , остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Речові докази у кримінальному провадженні пенсійсне посвідчення № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 та Довідку до акта огляду медику соціальної експертної комісії №350684 на ім`я ОСОБА_4 від 04.11.2024 року, що зберігається в матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження не обирався.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування та судового розгляду не застосовувались.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок суду виготовлений та підписаний суддею в нарадчій кімнаті 03.02.2026 року.

Суддя ОСОБА_1