20.10.25
Справа № 635/8752/25
Провадження №1-кс/635/1873/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2025 року смт Покотилівка Харківський район Харківська область

Харківський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання старшого слідчого СВ ВП №3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000937 від 17.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та скаргу захисника-адвоката ОСОБА_4 , подану в інтересах ОСОБА_5 в порядку ст. 206 КПК України, на незаконне затримання ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

До Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП №3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000937 від 17.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та скарга захисника-адвоката ОСОБА_4 , подана в інтересах ОСОБА_5 в порядку ст. 206 КПК України, про незаконне затримання ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що СВ ВП №3 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000937 від 17.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 17.10.2025 приблизно о 14 год. 40 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, у період дії в Україні воєнного стану, який було введено 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022, проходячи біля дитячого майданчику, який розташований неподалік домоволодіння АДРЕСА_1 , побачив раніше незнайому йому ОСОБА_7 , яка розмовляла по мобільному телефону. В цей час у ОСОБА_5 , виник раптовий злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння вказаним мобільним телефоном, поєднаним з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна. Надалі ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів та з раптово виниклим умислом, спрямованим на відкрите викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_7 поєднаним з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, діючи умисно, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшов до ОСОБА_7 , яка стояла біля лавки на дитячому майданчику та висунув останній вимогу віддати йому мобільний телефон, однак остання відмовилась виконувати його вказівки. В подальшому, ОСОБА_5 діючи рішуче, наблизився впритул до ОСОБА_7 та, скориставшись фактором несподіванки, зі значною силою наніс останній один удар кулаком руки в область щелепи, від якого остання втратила рівновагу та впала на землю, чим спричинив останній тілесні ушкодження, у вигляді крововиливів на слизовій оболонці верхньої та нижньої губи, на слизовій оболонці ясен на рівні 22 зубу та на рівні 43 зубу, садна на шкірі нижньої губи по умовній серединній лінії, синців у ділянці правого кута роту, що розповсюджується на ділянку підборіддя та на праву носо-губну складку, на тильній поверхні правої кисті у ділянці проекції 3-ї п`ясної кістки, на зовнішній поверхні лівого стегна у верхній третині, які відповідно ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», що затверджені Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995, належать до легких тілесних ушкоджень. Далі ОСОБА_5 після нанесення удару, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, подолавши можливість ОСОБА_7 до вчинення можливого опору, так як остання знаходилась на землі, шляхом ривку вихопив з її руки мобільний телефон GOOGLE PIXEL 7 8/128gb, серійний номер НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 , з карткою мобільного оператору ПрАТ «ВФ Україна», з номером телефону «…», вартістю 10021,00 грн, тим самим заподіявши потерпілій матеріальну шкоду. Вартість викраденого майна встановлена відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №2762/25 від 17.10.2025. Після цього ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 10021,00 грн. Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений в умовах воєнного стану. Органом досудового розслідування 17.10.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України, як особу підозрювану у вчиненні злочину та в подальшому 18.10.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений в умовах воєнного стану. Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 4 ст. 186 КК України повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами. Відповідно до ст. 12 КК України ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, за який законом передбачено покарання від семи до десяти років позбавлення волі. На цей час вбачаються підстави для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що останній підозрюється у вчиненні суспільно-небезпечного тяжкого злочину проти власності в період дії військового стану.

У скарзі, поданої в інтересах ОСОБА_5 в порядку ст. 206 КПК України, про незаконне затримання, захисник просить визнати незаконним затримання громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та звільнити його з місця утримання.

В обґрунтування скарги захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 зазначила, що в провадженні ВП №3 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР №0000937 від 17.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.186 КК України, у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 17.10.2025 ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст.208 КПК, згідно якої підставами для затримання є: якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення, якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі та одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин. З чим не можна погодитись виходячи з наступного: за результатами проведення затримання особи ОСОБА_5 , був складений протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину. На вимогу захисника про підстави затримання особи був наданий рапорт ОСОБА_8 оперуповноваженого СКП ВП № 3 ХРУП № 1ГУНП в Харківської області від 17.10.2025. Як вбачається з рапорту оперуповноваженого СКП ВП №3 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 ОСОБА_5 було фактично затримано 17.10.2025 о 19:46 год. за адресою вул. Джерельна неподалік будинку 24 в м. Мерефа, з чим не погоджується затриманий ОСОБА_5 , та вказує про те, що його було затримано між 14:00 та 15:00 год. 17.10.2025, що не відповідає даним, зазначеним у рапорті та у протоколі затримання від 17.10.2025. Вказаний у протоколі адрес затримання ОСОБА_5 не відповідає дійсності, оскільки він, з його слів, був затриманий по вулиці Охтирській, а не по вул.Джерельна в місті Мерефа. Під час проведення конфіденційного побачення з клієнтом останній повідомив захисника про застосування до нього насильства під час затримання, нанесення тілесних ушкоджень голови, грудної клітини та тулубу.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області 18.10.2025 клопотання старшого слідчого СВ ВП №3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000937 від 17.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (№ 635/8752/25, провадження 1-кс/635/1873/25), та скарга захисника-адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 206 КПК України про незаконне затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (№ 635/8752/25, провадження 1-кс/635/1874/25) - об`єднано в одне провадження.

В судовому засіданні прокурором підтримано подане ним клопотання з посиланням на існування ризиків, що передбачені ст.177 КПК України, зокрема: п.1 ч.1 ст.177 КПК України переховування від органів досудового розслідування та суду, п.3 ч.1 ст.177 КПК України незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, п.5 ч.1 ст.177 КПК України продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Присутній в судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора в повному обсязі.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала позицію підозрюваного, проти задоволення клопотання прокурора заперечувала, зокрема зазначивши про необґрунтованість підозри та відсутність доказів на підтвердження зазначених в клопотанні ризиків. Крім того, зауважила, що дане кримінальне провадження сфальсифіковано працівниками поліції, останніми були нанесені тілесні ушкодження ОСОБА_5 та по своїй суті дане кримінальне провадження є нічим іншим, як незаконним переслідуванням її підзахисного. В задоволенні клопотання просила відмовити.

Розглянувши клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , вислухавши у судовому засіданні пояснення учасників провадження та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, слідчий суддя зазначає про таке.

Слідчим відділенням ВП №3 ХРУП №1 ГУНПІ в Харківській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000937 від 17.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

17.10.2025 о 19 год. 46 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

18.10.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Вивчаючи особу підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що він є уродженцем м. Мерефа, Харківського району Харківської області, має вищу освіту, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , неодружений, малолітніх/неповнолітніх дітей чи інших осіб на утриманні не має, засуджений 15.06.2021 вироком Жовтневого районного судом м. Харкова за ч. 2 ст. 153, ч. 3 ст. 152 КК України до 9 років позбавлення волі.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 4 ст. 186 КК України повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема: протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 ; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ; протоколами допиту свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з потерпілою ОСОБА_7 та свідком ОСОБА_10 ; висновком судово-товарознавчої експертизи №2762/25; висновком судово-медичної експертизи №09-1744/2025; протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України, та іншими доказами у своїй сукупності.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, та яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

На підставі ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 194 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Суд погоджується з обґрунтуванням п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. Даний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчинені тяжкого злочину проти власності, в період дії військового стану, максимальна санкція за який передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 10 років позбавлення волі, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, останній може вчиняти спроби переховуватися від органів досудового розслідування, з метою уникнення покарання. Крім того, слід зазначити, що ОСОБА_5 відразу після вчинення тяжкого злочину покинув місце його вчинення, намагаючись уникнути кримінальної відповідальності, але був викритий працівниками поліції. Крім того, ОСОБА_5 неодружений, офіційно не працює, осіб на утриманні не має та в нього відсутні стабільні соціальні зв`язки, які утримують останнього від спроби втечі.

Крім того, наявність ризику п.3 ч.1 ст.177 КПК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні суспільно-небезпечного тяжкого злочину проти власності із застосуванням насильства, може шляхом погроз, вмовлянь незаконно вплинути на потерпілу та свідків, з метою зміни їх показів, які отримані на досудовому слідстві. Також, слід врахувати факт того, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків та потерпілу у вказаному кримінальному правопорушенні, з метою змусити останніх відмовитись від раніше наданих показів, щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення, оскільки маючи процесуальний статус підозрюваного, останньому буде відомо місце мешкання потерпілої та свідків у вказаному кримінальному провадженні, у разі не застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу у вигляді, як застави так і домашнього арешту.

Також суд погоджується з існуванням ризику вчинення підозрюваним ОСОБА_5 дій, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 не працює, не має законних джерел отримання заробітку та являється особою, яка схильна до вчинення кримінальних правопорушень, крім того аналізуючи систему іпнп протягом дня (17.10.2025) ОСОБА_5 неоднарозово вчиняв кримінальні правопорушення із застосуванням насильства, а саме спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що свідчить про його суспільну небезпечність та в подальшому може бути підставою до притягнення останнього до кримінальної відповідальності за вказаними фактами.

Дослідивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність прокурором та слідчим обставин, передбачених ст. 194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Такі висновки суду ґрунтуються на наданих доказах, що свідчать про вчинення тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років, що само по собі може спровокувати спробу підозрюваним переховуватись від органів досудового розслідування і суду, дані про особу підозрюваного, що підтверджує високий ризик вчинення нового злочину.

Всі інші питання, фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи невинності в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не застосувавши запобіжний захід. Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів.

Одночасно, слідчий суддя враховує, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Дослідивши надані докази у їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність прокурором обставин, передбачених ст. 194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України на момент розгляду даного клопотання. Такі висновки суду ґрунтуються на наданих доказах, які свідчать, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкцією якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, офіційно не працює, раніше судимий за тяжкий злочин проти статевої свободи, що свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим п.1, п.3, п.5, ч.1 ст.177 КПК України, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

За таких обставин, доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання та не можуть бути взяті до уваги, оскільки не ґрунтуються на наявних матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.

Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме що згідно пред`явленого обвинувачення ОСОБА_5 вчинив грабіж, поєднаний з насильством, а також враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, його майновий стан, та інші обставини в сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для визначення розміру застави.

Підсумовуючи наведене, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, дані про його особу, а також той факт, що в даному випадку застосування більш м?якого запобіжного заходу не можливо, оскільки інші заходи, на думку слідчого судді, не стримають підозрюваного від спроби переховуватись, вчинити новий злочин, а також впливати на потерпілу та свідків в кримінальному провадженні, та зазначає про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора в повному обсязі.

Розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_4 , подану в порядку ст. 206 КПК України, щодо незаконного затримання підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя зазначає про таке.

Відповідно до ст. 206 КПК України на слідчого суддю покладено обов`язки щодо захисту прав людини. Положеннями зазначеної статті передбачено, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Згідно з ч. 1ст. 208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчинені злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України; якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого статтями 255, 251, 252 КК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання та доказів, доданих до скарги, слідчим СВ ВП № 3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_13 17.10.2025 о 19 год. 46 хв. в присутності захисника ОСОБА_4 , на підставі п.п. 1-3 ч. 1ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дослідивши матеріали клопотання та надані стороною захисту докази на підтвердження своєї позиції, вислухавши в судовому засіданні думку підозрюваного та його захисника, які підтримали скаргу з підстав, викладених в ній, а також заперечення прокурора, слідчий суддя констатує, що протокол затримання ОСОБА_5 від 17.10.2025 складений слідчим відповідно до вимог КПК України, містить посилання на передбачені законом підстави для затримання особи без ухвали слідчого судді відповідно до положень ст. 208 КПК України. Істотних порушень прав та свобод людини при складанні даного протоколу слідчим суддею не встановлено.

При цьому, слідчий суддя надає критичної оцінки доводам адвоката щодо відсутності підстав для затримання підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, що зі свого боку дозволяло слідчому затримати особу на підставі п. 2 ч. 1ст. 208 КПК України. Також в матеріалах клопотання містяться протоколи: допиту потерпілої ОСОБА_7 від 17.10.2025 та пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.10.2025 (з довідкою), згідно якого потерпіла впізнала особу на фотознімку із зображенням ОСОБА_5 .

Водночас слідчий суддя звертає увагу, що висунута на даній стадії кримінального правопорушення ОСОБА_5 підозра може бути в подальшому змінена у передбачений КПК України спосіб.

Крім того, зі змісту висновку експерта ХОБСМЕ № 09-1747/2025 від 20.10.2025 вбачається, що під час проведення експертного дослідження ОСОБА_5 повідомив експерту, що 17.10.2025 близько 21 год. 00 хв його затримали невідомі особи, які наносили йому удари по ребрах, викрутили вухо, душили, потім ОСОБА_5 впав та втратив свідомість. На питання експерта пояснив, що іноді вживає коноплю, алкоголь останній раз вживав 9-10 жовтня. За останні три місяці в бійках та ДТП не приймав участі. Звертався за медичною допомогою зі скаргами на біль в місцях ушкоджень. Згідно висновку експерта ОСОБА_5 має такі тілесні ушкодження: різана рана на правій кисті, яка у своєї течії обумовила до хірургічного втручання. Це ушкодження утворилось від травматичної дії гострого предмету, що володів ріжучими властивостями в строк не пізніше дати звернення в лікувальну установу, де й були встановлені 18.10.2025; садна на голові (на межі лобної, лівої скроневої та тім`яної ділянки), на верхніх кінцівках (в проекції обох променево-зап`ясних суглобів, на тильній поверхні обох кистей) та на правій нижній кінцівки (на передній поверхні правого колінного суглобу), які утворилися від травматичної дії тупих твердих предметів за механізмом удар чи удар-здавлення або ж від травматизації даних ділянок тіла о такі предмети 1-3 доби огляду. За ступенем тяжкості дані тілесні ушкодження належать до легких. Встановлений діагноз «забій грудної клітини» не може бути прийнятий до уваги при встановлені ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, так як встановлений на основі суб`єктивних факторів не підтверджується об`єктивними судово-медичними даними наявністю будь-яких ушкоджень в цій ділянці.

Згідно довідки про фіксацію тілесних ушкоджень від 18.10.2025, виданої Мереф`янською ЦРЛ встановлено, що ОСОБА_5 , з його слів, отримав тілесні ушкодження 17.10.2025 перепливаючи річку Мжа. Лікарем ОСОБА_14 поставлено діагноз - забій грудної клітини, різана рана тильної поверхні правої кисті у ділянці 2-3 пальців.

Також суду підозрюваним ОСОБА_5 надано для огляду в судовому засіданні оригінал (повернутий підозрюваному після закінчення судового засідання) та для долучення до матеріалів справи копії, висновок фахівця з питань судово-медичної експертизи № 586-2025 від 10.10.2025, який зроблено за його заявою від 10.10.2025, в якому зі слів обстежуваного зазначено, що: «09.10.2025 близько 21:00 год., за адресою: м.Мерефа, на вул. Курортній, біля двору №2, невідомий у формі працівників поліції бив його по лівій нозі та в ділянку паху, від чого він впав на землю на спину. Потім ОСОБА_5 встав на коліна, а інший невідомий у формі співробітника поліції наносив йому удари кулаками по голові, в обличчя. Також нанесли йому один удар ногою по сідницям. За медичною допомогою не звертався. Скарги на болі в місцях заподіяння ушкоджень, головний біль». За підсумками експерта встановлено, що на підставі судово-медичного огляду ОСОБА_5 у нього мають місце наступні тілесні ушкодження: садна на передній поверхні правої вушної раковини у ділянці козелку, на тильній поверхні лівої стопи у ділянці проекції 2-4 плеснових кісток; крововилив на слизовій оболонці верхньої губи; синець у ділянці проекції правого кута нижньої щелепи. Дані ушкодження утворились від дії тупих твердих предметів, індивідуальні особливості діючих поверхонь яких не відобразились, синець та крововилив - за механізмом удару або удару-стиснення, садна - за механізмом тертя-ковзання. Враховуючи морфологічні ознаки, що були встановлені при первинному та додатковому огляді, зазначені тілесні ушкодження могли бути отримані у строк на який вказує обстежуваний, тобто 09.10.2025, які є легкими тілесними ушкодженнями.

З огляду на наведене слідчий суддя зазначає про наявність суттєвих протиріч між обставинами, заявленими у скарзі, обставинами, які підозрюваний повідомляв експертам та в судовому засіданні, та встановленими експертними дослідженнями тілесними ушкодженнями у підозрюваного.

Інших відомостей, які б беззаперечно свідчили про застосування працівниками поліції фізичного насильства під час затримання ОСОБА_5 17.10.2025, в судовому засіданні не здобуто, стороною захисту не надано.

Відтак, слідчим суддею не встановлено обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви з приводу того, що підозрюваний ОСОБА_5 затриманий та утримується під вартою без передбачених на те законних підстав, у зв`язку із чим, в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , поданої в порядку ст. 206 КПК України, відмовляє в повному обсязі.

Керуючись ст. 193 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №3 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000937 від 17.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 15.12.2025 включно, без визначення застави.

Встановити строк дії ухвали до 15.12.2025.

У задоволенні скарги захисника - адвоката ОСОБА_4 , поданої в інтересах ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 206 КПК України, на незаконне затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому копії цієї ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 21.10.2025

Слідчий суддя ОСОБА_1