Справа № 452/469/25
Провадження № 1-кп/452/231/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000203 від 29 серпня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Самбірського міськрайонного суду Львівської області 05 лютого 2025 року надійшов обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000203 від 29 серпня 2024 року.

Ухвалою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 06 лютого 2025 року у вказаному провадженні було призначено підготовче судове засідання, яке неодноразово відкладалося з різних причин.

У підготовчому судовому засіданні 24 вересня 2025 року прокурор ОСОБА_3 запропонувала призначити провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. На думку прокурора, кримінальне провадження за територіальністю та інстанційністю підсудне саме Самбірському міськрайонному суду Львівської області, наданий до суду обвинувальний акт відповідає вимогам закону, підстави для закриття провадження у справі відсутні, угод між сторонами кримінального провадження укладено не було; судове засідання слід здійснювати за участі прокурора, обвинуваченого, свідків.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти призначення провадження до розгляду та задоволення клопотання прокурора; клопотань щодо виклику свідків, витребування певних речей чи документів, про вчинення інших дій, необхідних для підготовки до судового розгляду, ним заявлено не було.

Захисник адвокат ОСОБА_5 також не заперечував проти призначення справи до судового розгляду.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000203 від 29 серпня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, додатки до обвинувального акта, суд дійшов таких висновків.

Обвинувальний акт до суду надійшов відповідно до вимог ст. 314 КПК України та за своїм змістом відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 293 КПК України, до обвинувального акта додана розписка обвинуваченого та його захисника про отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Кримінальне провадження підсудне Самбірському міськрайонному суду Львівської області.

Підстав для ухвалення процесуальних рішень, передбачених п. п. 1- 4) ч. 3 ст. 314 КПК України, суд не вбачає.

З метою всебічності та повноти розгляду питання про притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, заявлене прокурором клопотання про призначення судового розгляду підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Реалізація такого права судом можлива за наявності клопотання прокурора або інших учасників судового провадження, що відповідає принципу незалежності та безсторонності суду.

Як встановлено судом згідно реєстру матеріалів досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000203 від 29 серпня 2024 року ухвалою слідчого судді Галицього районного суду м. Львова 13.09.2024 року до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У випадку внесення застави на ОСОБА_4 покладено ряд обов`язків. Після внесення за ОСОБА_4 застави у визначеному розмірі, 16.09.2024 останнього звільнено із ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)».

Відповідно до ухвал слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 07.11.2024, 06.01.2025 року підозрюваному ОСОБА_4 продовжено строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, до 07.01.2025 та до 13.02.2025 року відповідно.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

При застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

За приписами ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Відповідно до вимог ч. 11 ст. 182 КПК України, п. 8 Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2012 року № 15 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 18 січня 2012 року № 27), застава повертається заставодавцю лише після припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави та постановлення вироку (ухвали), у якому міститься рішення про повернення застави.

Згідно вимог ст. 182 КПК України та параграфу 1 глави 18 КПК України не передбачено строку дії застави як запобіжного заходу.

Вказаний запобіжний захід діє протягом всього судового провадження, якщо його не буде змінено чи скасовано рішенням суду, та періодичного продовження не потребує.

При цьому, обмежений строк дії мають лише додаткові обов`язки, які покладаються на підозрюваного при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави (ч. 5 ст. 194 КПК України). Разом з тим, припинення дії додаткових обов`язків не свідчить про припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави.

Запобіжний захід у виді застави може припинитись лише внаслідок зміни на інший або його скасування, та забезпечує виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків, визначених, як ч. 7 ст. 42 КПК України, так і ч. 5 ст. 194 КПК України. Тобто, скасування обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, не звільняє підозрюваного від зобов`язання виконувати обов`язки, передбачені ч. 7 ст. 42 КПК України.

Обов`язки, визначені у ст. 194 КПК України є похідними від запобіжного заходу і мають певний строк своєї дії, який може бути продовжений у передбачений КПК України спосіб.

Так, згідно ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Виходячи з інформації, викладеної в реєстрі матеріалів досудового розслідування, строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_4 , передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України закінчився 13.02.2025 року. З клопотанням про продовження строку дії обов`язків, обвинуваченому ОСОБА_4 прокурор до Самбірського міськрайонного суду Льівської області не зверталася.

З клопотанням про зміну запобіжного заходу в порядку ст. 201 КПК України обвинувачений та його захисник не зверталися.

Отже, на теперішній час відносно обвинуваченого діє запобіжний захід у вигляді застави, який застосований судом з огляду на існування ризиків, передбачених п. п. 1, 4, 5

ч. 1 ст. 177 КПК України, який не припинив свою дію, оскільки не обмежений будь-якими строками.

Прокурор ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотання про проведення судового засідання у даному кримінальному провадженні в режимі відеоконференції з використанням власних засобів зв`язку у зв`язку з неможливістю прибуття до Самбірського міськрайонного суду Львівської області у зв`язку із зайнятістю в інших судових процесах.

Обвинувачений та його захисник проти заявленого клопотання не заперечували.

Частиною 4 статті 107 КПК України передбачено, що у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 336 КПК України, судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі: 1) неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин; 2) необхідності забезпечення безпеки осіб; 3) проведення допиту малолітнього або неповнолітнього свідка, потерпілого; 4) необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження; 4-1) введення воєнного стану або під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України; 5) наявності інших підстав, визначених судом достатніми.

Згідно ч. 2 ст. 336 КПК України, суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 21 КПК України, що спрямовані, перш за все, на забезпечення участі сторін у судовому провадженні, суд вважає за необхідне визнати вказані прокурором підстави проведення дистанційного судового провадження поважними та клопотання таким що слід задовольнити.

Крім того, до суду з клопотаннями про скасування арешту майна звернулися ОСОБА_6 та його представник адвокат ОСОБА_7 , а також ОСОБА_8 та його представника адвокат ОСОБА_9 . В клопотаннях зазначають, що ухвалами слідчого судді Галицького районного суду м. Львова на належне їм майно було накладено арешт в рамках кримінального провадження за № 0000203 від 29 серпня 2024 року, зокрема: мобільні телефони та грошові кошти. Посилаються на ті обставини, що ОСОБА_6 та ОСОБА_8 є свідками в даному кримінальному провадженні, зазначені речі є їх особистим майном; відсутність вилученого майна суттєво ускладнює повсякденний спосіб життя даних осіб, оскільки в телефонах містилася особиста інформація та контактні дані знайомих. Просять скасувати арешт.

ОСОБА_8 та його представника адвокат ОСОБА_9 в підготовче засідання не з`явилися, адвокат ОСОБА_9 просив розглянути клопотання без їх участі.

ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні просив задовольнити зазначене клопотання.

Прокурор ОСОБА_3 проти заявленого клопотання категорично заперечувала. Посилалася на ті обставини, що вилучене у ОСОБА_6 та ОСОБА_8 майно є речовими доказами в даному кримінальному провадженні, з даним майном проводилися слідчі дії, арешт на майно накладений в установленому порядку, підстав для його зняття на даній стадії розгляду справи не має.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав заявлене ОСОБА_6 клопотання.

Захисник ОСОБА_5 вважав заявлені клопотання передчасними.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до них документи, суд дійшов таких висновків.

За приписами ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Із аналізу наведеної норми вбачається, що прийняття рішення про скасування арешту майна за клопотанням вищенаведених осіб можливе за таких умов: доведення, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба; доведення, що арешт накладено необґрунтовано. При цьому до клопотання мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими заявник обґрунтовує доводи клопотання.

Як встановлено судом у межах кримінального провадження за № 0000203 від 29.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 13.09.2024 року накладений арешт на речі, вилучені 12.09.204 року під час проведення обшуку в автомобілі марки «MERСEDES-BENZ GL 350», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_6 , зокрема, на: мобільні телефони марки «Xiaomi», «Samsung M53», «Samsung», грошові кошти у сумі 100 доларів США серія KL 94129430D. Постановою слідчого зазначені речі визнані речовими доказами.

Враховуючи, що ОСОБА_6 не доведено суду що арешт накладено необґрунтовано та що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба, а прокурор заперечувала проти задоволення зазначеного клопотання, оскільки дані речі визано речовими доказами, судовий розгляд справи не розпочався, суд не вбачає підстав для задоволення заявленого клопотання.

Також ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 10.09.2024 року надано дозвіл на проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_10 . Доказів щодо вилучення майна, накладення на нього арешту до клопотання про зняття арешту суду не надано. За таких обставин суд позбавлений можливості перевірити зазначені останнім обставини, а саме щодо вилучення (без зазначення дати) у заявника мобільного телефону Redmi 12 Sky Blue та накладення на нього в подальшому арешту, оскільки дані обставини матеріалами клопотання ОСОБА_10 не підтверджені. За вказаних обставин, суд не вбачає підстав для задоволення заявленого ОСОБА_10 клопотання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 314, 315, 316, 376, 395 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№ 0000203 від 29 серпня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, прийняти до провадження Самбірського міськрайонного суду Львівської області.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, призначити до судового розгляду на 10 листопада 2025 року на 10:30 год. за участю прокурора, обвинуваченого та захисника.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 у вигляді застави залишити без змін.

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задовольнити. Судове засідання, призначене на 10 листопада 2025 року на 10:30 год., провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою підсистеми «Електронний суд» за участю прокурора ОСОБА_3 .

У задоволенні клопотання ОСОБА_6 (як особи щодо майна якої слідчим суддею вирішено питання про арешт) та його представника адвоката ОСОБА_7 про скасування арешту майна відмовити.

У задоволенні клопотання ОСОБА_8 (як особи щодо майна якої слідчим суддею вирішено питання про арешт) та його представника адвоката ОСОБА_9 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено в нарадчій кімнаті, проголошено, надано для ознайомлення учасникам кримінального провадження 29 вересня 2025 року о 9:10 год.

Головуюча суддя