Справа №522/1355/21
Провадження №1-кп/522/3509/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року Місто Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі судовий розгляд у кримінальному провадженні №0007784 від 24.11.2018 року на підставі обвинувального акту стосовно: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця у с.Контарноє, Шахтарського району, Донецької області, громадянина України, з середньотехнічною освітою, одружений, працює на посаді докера - механізатора в "Одеський морський торгівельний порт "Металзюкрайн"", який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 296, ч.1 ст.122 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

УСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту:

1.24.11.2018, приблизно о 10 годин, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_3 разом зі своїм знайомим ОСОБА_5 , стосовно, якого ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 20.12.2023 року провадження закрито, у зв`язку із закінченням строків давності, знаходились на «Тещиному мосту» в м.Одеса, помітили раніше не знайомого їм ОСОБА_6 , який рухався попереду них. Звернувши увагу на те, що ОСОБА_7 , був одягнений в камуфляжний одяг ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , будучи агресивно налаштованими та діючи із хуліганських мотивів, переслідуючи умисел па грубе порушення громадського порядку, підійшли до ОСОБА_7 та почали провокувати останнього на конфліктну ситуацію. В подальшому, використовуючи малозначний привід - словесний конфлікт, ОСОБА_3 , діючи із хуліганських мотивів, тобто грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю повалив на землю ОСОБА_7 та почав наносити йому удари по обличчю та тілу. В той час коли потерпілий опинився на землі, ОСОБА_5 також почав наносити йому удари ногою в область обличчя. Продовжуючи свої протиправні дії, відкрито демонструючи зневагу до існуючих у суспільстві правил поведінки ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , спричинили потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження, що виразились у закритій черепно-мозковій травмі, струсі головного мозку, забою вилочної області з права, а також пошкодили його особисте майно.

Стороною обвинувачення дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ознаками ч.2 ст.296 КК України, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

2. Крім того, ОСОБА_3 , 24.11.2018 приблизно о 10.00 годин, більш точного часу встановити не надалося можливим, перебуваючи за адресою: м.Одеса, вуя. Гоголя, 1, разом з ОСОБА_5 в ході вчинення ними хуліганських дій. грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, безпричинно кинулися в бійку до ОСОБА_7 , в ході якої ОСОБА_3 та ОСОБА_5 нанесли декілька ударів кулаком в область голови потерпілого, в свою чергу ОСОБА_7 намагався оборонятись від нападників. В ході бійки ОСОБА_3 намагаючись подавити волю до супротиву ОСОБА_7 однією рукою схопив останнього за воріт куртки, а другою рукою, а саме кулаком наніс декілька ударів у обличчя потерпілого, чим спричинив останньому тілесні ушкодження середньої тяжкості, які виразились у закритому скалковому переломі передньої та внутрішньої стінок правої верхньощелепної пазухи, закритому переломі верхньої стінки правої верхньощелепної пазухи, синець повік правого ока з переходом на скронево - виличну область, садно області правої надбрівної дуги, які не були небезпечними для життя, а викликають тривалий розлад здоров`я строком понад три тижні (більш ніж 21 день), і за цим критерієм, відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Стороною обвинувачення дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ознаками ч.1 ст.122 КК України, а саме: умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статі 121 КК, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 296, ч.1 ст.122 КК України, враховуючи, що вказані кримінальні правопорушення відповідно до ст.12 КК України є нетяжкими злочинами і з моменту їх вчинення минуло більше п`яти років.

Прокурор вважав за можливе закрити кримінальне провадження та звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.296, ч.1 ст.122 КК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України.

Розглянувши клопотання, вислухавши думки учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження підлягає задоволенню з наступних підстав.

Виходячи з положень п.1 ч.2 ст.284, ч.3 ст.285, ч.4 ст.286, ч.3 ст.288 КПК, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення передбачених у ст.49 КПК підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

Зазначена правова позиція викладена в рішенні Касаційного кримінального суду Верховного суду від 09.04.2019, справа № 760/18016/15-к.

Стаття 49 КК України регулює питання звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, у разі вчинення нетяжкого злочину, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення минуло п`ять років.

Згідно із ч.4 ст.12 ККУ інкриміноване ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.296 ККУ, є нетяжким злочином та карається обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на строк до чотирьох років.

Згідно із ч із ч.4 ст.12 ККУ інкриміноване ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 ККУ, є нетяжким злочином та карається виправними роботами на строк до двох років або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на строк до трьох років.

З моменту вчинення інкримінованих ОСОБА_3 кримінальних правопорушень пройшло більше п`яти років.

Звільнення від кримінальної відповідальності за ст.49 КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Зазначена правова позиція викладена в рішенні Великої Палата Верховного Суду від 17 червня 2020 року, справа № 598/1781/17.

Відповідно до ч.3 ст.285 КПК України, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку.

Судом роз`яснено обвинуваченому, що строки притягнення його до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.296, ч.1 ст.122 КК України закінчилися, що є підставою для звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження. Обвинувачений при цьому просив закрити кримінальне провадження за сплином строків давності.

Встановлено, що ОСОБА_3 до цього часу не вчинив нових злочинів, утім ухилявся від суду, у зв`язку із чим у період часу із 02.05.2024 по 06.02.2025 перебував у активному розшуку.

Тобто перебіг строків давності хоча і переривався, утім станом на час початку розшуку 02.05.2024 року, пройшло більше п`яти строків.

Отже строки, передбачені п.3 ч.1 ст.49 ККУ, сплили 24.11.2023 року, обвинувачений не заперечує проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, що є безумовною підставою для припинення кримінального провадження відносно обвинуваченого за його клопотанням.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання сторони захисту та звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 296, ч.1 ст.122 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, закривши кримінальне провадження.

При цьому суд не встановлює факт вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, оскільки процесуально-правовою підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно його згода на таке звільнення і воно є обов`язковим, за винятком випадків, спеціально передбачених у законі. Зазначена правова позиція викладена в рішенні Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 25.02.2019, провадження №51-785ск19.

Речові докази до кримінального провадження не долучались, цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 284-288, 314-316, 372, 376 КПК України, ст. 12, 49 ККУ, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.296, ч.1 ст.122 КК України, на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження стосовно ОСОБА_3 за ст. ч.2 ст.296, ч.1 ст.122 КК України закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: