Справа № 587/669/25
УХВАЛА
Прокурор звернувся з письмовим клопотанням про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у виді тримання під вартою на 60 днів без визначення розміру застави, посилаючись на наявність ризиків у вказаному кримінальному провадженні, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Своє клопотання обґрунтовує тим, що строк тримання обвинуваченого під вартою закінчується 26 грудня 2025 року, однак до вказаної дати неможливо завершити судовий розгляд з об`єктивних причин, ризики, наявність яких була підставою для обрання запобіжного заходу, на цей час не зменшились, знаходячись на волі, обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих та/або свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, запобігти настанню зазначених ризиків неможливо застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.
Обвинувачений не заперечував щодо клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою.
Захисник погодилась з думкою свого підзахисного.
Представник потерпілої та потерпіла з клопотанням прокурора погодились.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, представника потерпілої, потерпілої, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.
У силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
За вимогами ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Суд вважає реальними, обґрунтованими та доведеними заявлені прокурором ризики. За вчинення злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_7 , законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, також суд зважає і на обставини цього злочину, наслідки, що настали, у вигляді смерті людини, вагомість доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, суспільну небезпечність вчиненого, міцність соціальних зв`язків, не допитані потерпілі та свідки, а також розмір моральної шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, те, що обвинувачений є військовослужбовцем, має доступ до зброї та вміє нею користуватись, свідчать про продовження існування зазначених ризиків, тому клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу підлягає задоволенню, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не може запобігти існуючим ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Вивчивши обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_7 , суд дійшов висновку, що на цей час не зменшились і продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, також слід зазначити, що обвинуваченому пред`явлене обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину, а тому обвинувачений може переховуватися від суду, може впливати на потерпілих, свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення, судовий розгляд ще триває.
Пунктом 1 ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
За таких обставин суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 331 КПК України, суд
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів без визначення розміру застави, тобто до 13 лютого 2026 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Копію ухвали негайно після проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, направити Державній установі «Сумський слідчий ізолятор».

Суддя ОСОБА_1