Справа № 602/682/25
Провадження № 1-кс/602/4/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" січня 2026 р. м. Ланівці

Слідчий суддя Лановецького районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

слідчої ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі судових засідань клопотання старшої слідчої СВ ВП № 1 Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000103 від 22.05.2025, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бодаки Збаразького району, Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, не депутата, одруженого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, військовослужбовця НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, -

в с т а н о в и в:

29 липня 2025 року до слідчого судді Лановецького районного суду Тернопільської області звернулася старший слідчий СВ ВП № 1 (м. Ланівці) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 (далі у тексті слідчий) зі згаданим вище клопотанням.

Підставами для застосування запобіжного заходу до підозрюваного у клопотанні зазначено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України (погроза насильством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків),а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Слідча просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Одночасно слідчою було подано клопотання, погоджене з прокурором у цьому кримінальному провадженні, про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного.

Ухвалою слідчого судді від 29.07.2025 у цій справі (провадження №1-кс/602/250/2025) надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі вищезгаданої ухвали, 14 січня 2026 року о 17 год 35 хв, підозрюваного ОСОБА_5 було затримано в с. Лози Кременецького району Тернопільської області та 15 січня 2026 року доставлено його до Лановецького районного суду Тернопільської області для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Судове засідання по розгляду клопотання призначене негайно на 15.01.2025.

У судовому засіданні слідча та прокурор підтримали подане клопотання та просили його задовольнити з підстав, наведених у клопотанні. За клопотанням слідчої до матеріалів справи долучено документи, що характеризують підозрюваного.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 , якому слідчим суддею було роз`яснено його права, передбачені ч. 2 ст. 193 КПК України, не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, і які викладені у клопотанні, заперечив проти задоволення клопотання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Додатково пояснив, що у травні 2025 року перебував на території с. Бодаки Кременецького району Тернопільської області, де проживає. До нього під`їхали поліцейські на авто та почали розпитувати про людей, які проживають у зазначеному населеному пункті. Оскільки він не бажав повідомляти поліцейським будь-яку інформацію, то на цьому ґрунті між ним та поліцейськими виник конфлікт, в ході якого він висловлювався у сторону поліцейських нецензурною лексикою. Чи погрожував поліцейським насильством він не пам`ятає, але не виключає цього, оскільки перед тим вживав спиртні напої. У подальшому про те, що поліцейські розшукують його у зв`язку з підозрою у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 345 КК України, дізнався лише в кінці літа коли на підприємство у м.Тернопіль, де він працював, приїздили поліцейські і розпитували про нього. Повернувшись додому після заробіток, мати повідомила йому, що його розшукують поліцейські у зв`язку з тим, що він не з`являвся до слідчого за його викликом. Також зазначив, що у березні 2022 року добровільно пішов на військову службу до лав ЗСУ, брав участь у бойових діях у Донецькій області, зокрема, у складі 4-тої ОТБр ЗСУ та пізніше у складі 47 ОМБр «Магура». В кінці 2024 року, коли їх вивели на доукомплектування та відновлення і повідомили, що їхній підрозділ буде висуватися на територію Курської області, рф, самовільно залишив військову частині та повернувся додому. Також пояснив, що одружений, на утриманні має одну неповнолітню дитину.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Свої заперечення мотивував тим, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які вказують слідча та прокурор, є необґрунтованими. Акцентував увагу на міцних соціальних зв`язках, на підтвердження чого клопотав долучити до матеріалів справи копії свідоцтва про шлюб підозрюваного та свідоцтва про народження його дитини. Просив відмовити у задоволенні клопотання слідчої та не застосовувати до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а у разі, якщо слідчий суддя дійде висновку про те, що заявлені ризики обґрунтованими, - розглянути можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши доводи слідчої та прокурора, які просять задовольнити клопотання, пояснення підозрюваного з приводу підозри та його думку щодо заявленого клопотання, проти якого він заперечує, доводи захисника, який заперечує проти задоволення клопотання, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити зазначені у цій нормі певні неправомірні дії.

Частиною другою статті 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з частиною першою статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі ті, які визначені у цій нормі.

Частиною першою статті 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з п.3 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, суд, за відсутності законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри», зважає на усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як повторив у своєму рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» (заява № 42310/04, п. 175 рішення від 21.04.2011), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Під час розгляду клопотання встановлено, що ВП №1 (м. Ланівці) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000103 від 22.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України. Досудове розслідування здійснюється групою слідчих, зокрема ОСОБА_4 , процесуальне керівництво здійснюється групою прокурорів, серед яких, зокрема ОСОБА_3 . Наведене підтверджується Витягом з ЄРДР, долученим до клопотання (а.с. 6).

Згідно з коротким викладом обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зазначеним у Витязі з ЄРДР, шляхом перегляду відеозаписів з портативних нагрудних відеореєстраторів працівників СРПП ВП №1 (м. Ланівці) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області, які несли службу в добовому наряді 21.05.2025, а саме ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , було встановлено, що гр. ОСОБА_5 висловлював словесні погрози фізичною розправою відносно працівників поліції, на зауваження не реагував, поводив себе агресивно.

Виклад обставин вчинення кримінального правопорушення також підтверджуються змістом: рапорта чергового відділення поліції від 22.05.2025 (а.с. 7), рапорта начальника СРПП ВП №1 (м. Ланівці) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 від 22.05.2025 (а.с. 8), протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 22.05.2025 (а.с. 38-39), протоколу допиту потерпілого ОСОБА_8 від 22.05.2025 (а.с. 44-45), протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 22.05.2025 (а.с. 46-47) та інших матеріалів, долучених до клопотання.

27 червня 2025 матері підозрюваного, ОСОБА_10 , в порядку ст. 278 КПК України вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_5 , передбаченого ч.1 ст. 345 КК України (а.с. 85-86).

Зі змісту повідомлення про підозру слідує, що ОСОБА_5 підозрюється у тому, що 21.05.2025 він, перебуваючи на території с.Бодаки Кременецького району Тернопільської області, почав вести із працівниками поліції, які перебували при виконанні службових обов`язків, розмову в грубому агресивному тоні, в ході якої у нього виник злочинний умисел, спрямований на погрозу насильством працівнику правоохоронного органу, а саме поліцейському СРПП ВП №1 (м.Ланівці) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області сержанту поліції ОСОБА_8 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 21.05.2025, близько 20 год 20 хв, перебуваючи поблизу житлового будинку АДРЕСА_1 , достовірно знаючи та усвідомлюючи, що спілкування проводять працівники правоохоронного органу, з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки з використанням ненормативної лексики, здійснив погрозу насильством працівнику правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Зважаючи на те, що матеріали клопотання містять певні факти та інформацію, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_5 ймовірно міг вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення, а пояснення підозрюваного, надані ним у судовому засіданні, не суперечать змісту цих матеріалів, і сторона захисту не навела жодних доводів на спростування таких фактів та інформації, слідчий суддя дійшов висновку, що підозра у цьому кримінальному провадженні є обґрунтованою.

Оцінюючи наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, на які вказують слідча та прокурор, слідчий суддя виходить з наступного.

Ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні обґрунтовуються у клопотанні суворістю покарання, передбаченого санкцією ч.1 ст.345 КК України, тим, що ОСОБА_5 уже переховувався від органу досудового розслідування, у зв`язку з чим підозрюваного було оголошено у розшук, а також тим, що підозрюваний безпосередньо знайомий зі свідками та потерпілими у цьому кримінальному провадженні.

Слідчий суддя зауважує, що передбачене кримінальним законом покарання за кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 , не є настільки суворим, щоб слугувати достатньою підставою для твердження про високу ймовірність вищезгаданих ризиків.

Так, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 345 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , згідно з положеннями ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, який карається карається виправними роботами на строк до двох років або пробаційним наглядом на строк до трьох років, або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Тобто за вчинення зазначеного кримінального правопорушення поряд з покаранням у виді позбавлення волі на строк до трьох років, передбачено низку інших альтернативних основних покарань, не пов`язаних з позбавленням волі.

Разом з тим, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 у цьому кримінальному провадженні ухилявся від явки до слідчого за його викликом, що підтверджується доданими до клопотання корінцями повісток про виклик від 27.06.2025, згідно з якими слідча ОСОБА_4 викликала підозрюваного до відділення поліції на 01, 02 та 03 липня 2025 року (а.с. 95).

Вищезгадані повістки про виклик були направлені підозрюваному засобами поштового зв`язку на адресу його місця проживання (а.с. 97), а також вручені матері підозрюваного ОСОБА_10 , про що свідчить її підпис на тих корінцях повісток, які для огляду пред`явила слідча у судовому засіданні.

Таким чином, виклик підозрюваного у кримінальному провадженні був здійснений слідчим відповідно до положень ст. 135 КПК України.

Те, що ОСОБА_5 усвідомлював, що його розшукують працівники поліції, підтверджується поясненнями самого підозрюваного, наданими у судовому засіданні.

У зв`язку з наявністю достатніх підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування, слідчий суддя постановив у цьому кримінальному провадженні ухвалу від 29.07.2025 про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Наведені вище обставини вказують на значну ймовірність ризику того, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового слідства та/або суду.

Стосовно ризику незаконного впливу підозрюваного на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що його ймовірність є невисокою, оскільки, по-перше, потерпілим та одним зі свідків є працівники поліції, а по-друге, факти погроз зі сторони підозрюваного на адресу поліцейського зафіксовані, як стверджує сторона обвинувачення, на відео з нагрудних камер поліцейських, що суттєво зменшує загрозу того, що «підозрюваний може впливати на вказаних учасників кримінального провадження, чинити відповідний тиск шляхом погрози чи застосування насильства, схиляти свідків та потерпілих до дачі неправдивих показів на свою користь, відмови від участі у кримінальному провадженні або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що може негативно вплинути на хід досудового розслідування».

Щодо ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, то його ймовірність, на думку слідчого судді, теж не є високою.

Так, та обставина, що ОСОБА_5 у жовтні 2024 року самовільно залишив військову частину, що підтверджується доданими до клопотання матеріалами та поясненнями підозрюваного, дійсно може свідчити на підтвердження існування зазначеного ризику.

Разом з тим, слідчий суддя ураховує ті обставини, що до цього старший солдат ОСОБА_5 два з половиною роки брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у складі ЗСУ, куди був мобілізований у березні 2022 року за його добровільною згодою, оскільки на момент призову на військову службу йому виповнився лише 21 рік. Наведена обставина позитивно характеризує особу підозрюваного і свідчить про відсутність у нього антисоціальних поглядів.

Окрім того, слідчий суддя ураховує те, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, під наглядом лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, згідно з характеристикою за місцем проживання порушень громадського порядку із його участю не було, не зловживає спиртними напоями, за місцем служби характеризується посередньо (проте не негативно, незважаючи на факт залишення військової частини).

Наведені вище обставини вказують на невисоку ймовірність ризику вчинення підозрюваним у майбутньому іншого кримінального правопорушення і такий ризик, за оцінкою слідчого судді, носить більше абстрактний характер.

Дослідженням особи підозрюваного та його соціальних зв`язків також встановлено, що він одружений, на утриманні має неповнолітню доньку ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), має постійне місце проживання разом з родиною. Офіційно не працевлаштований, постійного місця роботи не має, зі слів підозрюваного працює на тимчасових заробітках.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує наявність ризиків, зазначених у клопотанні та оцінює на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів усі обставини, у т.ч. передбачені ст.178 КПК України, такі як: обставини цього кримінального провадження; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; молодий вік підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у т.ч. наявність у нього родини та утриманців; відсутність у ОСОБА_5 постійного місця роботи; репутацію підозрюваного; відсутність судимостей у підозрюваного.

Оцінюючи вищезгадані обставини у їх сукупності, з урахуванням особи підозрюваного та з огляду на ступінь ймовірності ризиків, на які вказують слідча та прокурор, слідчий суддя дійшов висновку, що стороною обвинувачення не доведено того, що виключно тримання під вартою підозрюваного може запобігти заявленим ризикам і більш м`який запобіжний захід буде недостатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно з положеннями ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Слідчий суддя зауважує, що цілодобовий домашній арешт є достатньо суворим запобіжним заходом, пов`язаним з суттєвим обмеженням свободи підозрюваного, проте його застосування до ОСОБА_5 є цілком виправданим з огляду на встановлені обставини у цьому кримінальному провадженні.

Таким чином, слідчий суддя дійшов переконання про те, що підозрюваному ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у цьому кримінальному провадженні у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Отже, клопотання слід задовольнити частково.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. 132, 176-178, 181, 193 - 196 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в :

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у цьому кримінальному провадженні;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи чи служби;

- здати на зберігання до відповідного органу ДМС України паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 про те, що:

- застосування до нього цілодобового домашнього арешту полягає в забороні цілодобово залишати місце фактичного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , упродовж усього строку дії цієї ухвали слідчого судді;

- працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під цілодобовим домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань;

- у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі передбаченому КПК України.

Строк дії цієї ухвали закінчується о 17 год. 35 хв. 14 березня 2026 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на ВП № 1 (м. Ланівці) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області, яким здійснюється досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні.

Копію цієї ухвали вручити підозрюваному та іншим учасникам кримінального провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 19 січня 2026 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1