Справа № 487/4842/25
Провадження № 1-кс/487/4690/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2025 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001606 від 11.07.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених, ч. 3 ст. 368, ч. 5 ст. 426-1 КК України про арешт майна

встановив:

22.10.2025 слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, яке на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою конфіскації майна, як виду покарання, а саме: земельну ділянку з кадастровим номером :08:000:0049, площею 2га.; транспортний засіб автомобіль KIA SPORTAGE, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2016 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 .

Вимоги клопотання обґрунтовано тим, що санкція статті, за якою підозрюється ОСОБА_5 , передбачає покарання, у тому числі, у вигляді конфіскації майна, у зв`язку з чим на підставі п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України на майно підозрюваного необхідно накласти арешт.

Слідчий до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, клопотання підтримав, просив про його задоволення.

На підставі ст. 172 КПК України клопотання розглянуто без участі власника майна.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

Із матеріалів клопотання вбачається, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у місті Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001606, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.07.2025.

Крім того досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, у період з січня по червень 2025 року вимагав та отримав від сержанта ОСОБА_6 та старшого матроса ОСОБА_7 неправомірну вигоду грошові кошти в розмірі 228000 грн.

25.09.2025 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, за № 445836652 від 01.10.2025, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві приватної власності належить земельна ділянка з кадастровим номером :08:000:0049, площею 2га.

Крім того, відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру транспортних засобів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на праві приватної власності належить автомобіль KIA SPORTAGE, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2016 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 .

Враховуючи, що санкція статті, за якою підозрюється ОСОБА_5 , передбачає покарання, у тому числі, у вигляді конфіскацією майна, в органу досудового розслідування виникла необхідність в арешті майна, яке належать на праві приватної власності підозрюваному, з метою забезпечення кримінального провадження.

Згідно із положеннями п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

У частині 5 ст. 170 КПК України вказано, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Вимогами ст. 173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так слідчим доведено, що вказане у клопотанні майно належить підозрюваному, існує необхідність накладення арешту на майно з метою забезпечення його конфіскації як виду покарання, враховуючи кваліфікацію дій ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 368 КК України, та наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Таке обмеження права власності є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

З урахування викладеного, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 98, 131-132, 167, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою конфіскації майна, як виду покарання, а саме: земельну ділянку з кадастровим номером :08:000:0049, площею 2га.; транспортний засіб автомобіль KIA SPORTAGE, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2016 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити слідчому Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Херсоні) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1