н/п 1-кс/766/7819/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2025 року Слідча суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні клопотання слідчого СВ ВП №2 ХРУП ГУНП у Херсонській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001091 вiд 22.09.2025, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Херсона, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий ХРУП ГУНП в Херсонській області СВ ВП №2 ХРУП ГУНП у Херсонській області ОСОБА_6 звернулася до Херсонського міського суду Херсонської області з клопотанням, погодженим прокурором, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001091 вiд 22.09.2025, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України строком на 60 діб в межах досудового розслідування, тобто до 24.12.2025 року з визначенням застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 680 грн.

Обґрунтування клопотання

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст. 185 КК України. Викладені обставини щодо суті повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення в повній мірі обґрунтовуються отриманими стороною обвинувачення в порядку, визначеному КПК України, доказами. Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме:

-переховуватися від органів досудового розслідування та суду (ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), що обґрунтовуються тяжкістю покарання за вчинене кримінальне правопорушення, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, а саме позбавлення волі від 5 до 8 років,

-вчинити інше кримінальне правопорушення (ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) підтверджується тим, що ОСОБА_4 вже було притягнуто до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 15 ч.4 ст.185 КК України, а саме 12.09.2025 обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 було направлено до Херсонського міського суду Херсонської області, у зв`язку з чим, підозрюваний ОСОБА_4 висновків для себе не зробив, та вчинив новий корисливий злочин, ніде не працевлаштований, немає офіційних джерел прибутку;

-впливати на свідків та потерпілого (ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), полягає в тому, що він ознайомлений із їх дійсним місцем проживання і може вчинити на них фізичний чи психологічний вплив, з метою зміни ними раніше наданих показань аби уникнути відповідальності.

Також встановлено, що інші більш м`які запобіжні заходи не можливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 з наступних причин:

1.особисте зобов`язання - неможливо застосувати у зв`язку з тим, що даний запобіжний захід вимагає наявність особливої довіри до підозрюваного в підтвердження можливості дотримання процесуальних обов`язків. Враховуючи тяжкість злочину та вказані обставини, вимагається постійний контроль за поведінкою підозрюваного, що може бути досягнуто лише при застосуванні запобіжного заходу, пов`язаного із триманням під вартою;

2.особиста порука на адресу правоохоронних органів не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_7 ;

3.застава слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

4.домашній арешт - неможливо застосувати у зв`язку з тим, що

ОСОБА_4 підлягає постійному візуальному контролю, а також те, що даний запобіжний захід не перешкоджає підозрюваному вчинити інше кримінальне правопорушення.

З урахуванням вищевикладеного, а також особи підозрюваного, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 орган досудового розслідування приходить до висновку про необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного не в змозі.

Доводи учасників провадження у судовому засіданні

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити, з підстав зазначених в ньому, зазначив, що кримінальне правопорушення вчинено підозрюваним під час відбування запобіжного заходу у виді домашнього арешту у іншому кримінальному провадженні, обвинувальний акт за яким, відносно ОСОБА_4 , скеровано до суду за обвинуваченням у вчинення аналогічно інкримінованому злочину проти власності.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив застосувати до його підзахисного більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту посилаючись надав медичні документи відносно ОСОБА_8 .

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечуючи обґрунтованості підозри, просив застосувати більш м`який запобіжний захід відносно нього у виді домашнього арешту посилаючись на відсутність наміру переховуватися від слідства та суду та наявність хронічних захворювань.

Мотивація суду

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).

Згідно з ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що ВП №2 ХРУП ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001091 вiд 22.09.2025, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

За версією обвинувачення, ОСОБА_4 , переслідуючи прямий умисел та корисливий мотив, спрямований на викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно, умисно, повторно, в умовах воєнного стану 18.09.2025 о 21 год. 10 хв. переліз через паркан домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 , потрапив на територію вказаного домоволодіння і шляхом пошкодження дверного замка зайшов в приміщення гаражу звідки здійснив крадіжку наступного майна: кутової шліфувальної машини торгівельної марки «DeWalt», моделі «DWE 490» вартість якої становить 5102,33 грн., кутової шліфувальної машини марки «Compass», моделі «AG58-1Т» вартість якої становить 916,67 грн., ударної дрилі марки «Зенит» моделі «ЗДП-1200 2с», вартість якої становить 1345 грн., ланцюгової бензопили марки «Hyundai» моделі «Х3916», вартість якої становить 5311,20 грн., відбійного молотку марки «Dnipro-M» моделі «SH-45» вартість якого становить 5700 грн., повітродувки-пилососа марки «Makita», моделі «UB1103Z» вартість якої становить 3941 грн., подовжувача на котушці «Bylk YR-15BG-IP KABELROLLE HO7RN-F 3G 1.5 mm 20 m» вартість якого становить 949,39 грн., автомобільного компресору марки «Uragan» моделі «90135», вартість якого становить 744 грн., акумуляторного шуруповерта марки «Compass» моделі «CD-111-12/2», вартість якого становить 976,67 грн., що належали потерпілому ОСОБА_9 , в результаті чого заподіяв потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 24 977,26 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до іншого приміщення, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Херсон, Херсонської області, громадянин України, з базовою середньою освітою, не працюючий, не одружений, на утриманні малолітніх дітей не маючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий та у відношенні якого 12.09.2025 до Херсонського міського суду Херсонської області направлено обвинувальний акт за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, -

24.10.2025 у відповідності до ст.ст. 40, 42, 276-278 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

1.Протоколом огляду місця подій від 22.09.2025 за адресою: м. Херсон, вул. Донецька, 72, в ході якого було оглянуто місце вчинення кримінального правопорушення;

2.Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , який пояснив, що в ніч з 18.09.2025 на 19.09.2025, невстановлена особа, шляхом відчинення дверей, проникла до приміщення гаражу, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , звідки було скоєно крадіжку: кутової шліфувальної машинки «Dewalt» модель DWE 490; кутової шліфувальної машинки «Compass» модель: AG58-1T; ударної дрилі « Зеніт ЗДП-1200 2с»; бензопила марки «Hyundai» Х 3916; відбійного молотка «Dnipro-M» модель:SH-45; повітродувки «Makita» модель: UB1103Z; подовжувач на котушці «Bylk» YR-15BG-IP KABELROLLE HO7RN-F 3G 1.5 mm 20m; шуруповерт марки «Compass» CD-111-12/2; автокомпресор марки «Uragan» модель: 90135.

3.Протоколом огляду від 02.10.2025, проведеного за адресою: м. Херсон, вул. Качалова,25, в ході якого ОСОБА_7 , видав співробітникам поліції, викрадене майно: шуруповерт марки «Compass» CD-111-12/2; автокомпресор марки «Uragan» модель: 90135; подовжувач на котушці «Bylk» YR-15BG-IP KABELROLLE HO7RN-F 3G 1.5 mm 20m; відбійний молоток «Dnipro-M» модель:SH-45; бензопилу марки «Hyundai» Х 3916; кутову шліфувальну машинку «Dewalt» модель DWE 490;

4.Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що 02.10.2025 приблизно о 14:00 год, на перехресті вулиць Святих Кирила та Мефодія-Лавреньова м. Херсон, до нього підійшов невідомий чоловік, віком 45 років, який попрохав його підвезти до арки розташованої між будинками № 21 вул. Лавреньова та буд. № 23 Святих Кирила та Мефодія, на що свідок погодився, після чого вони приїхали за вказаною адресою, і під`їхав невідомий автомобіль, з якого в подальшому вказаний невідомий чоловік, перегрузив до багажнику автомобіля свідка які предмети. В подальшому, свідок ОСОБА_10 , відвіз вказаного невідомого чоловіка, до однієї з вулиць, яка розташована біля вул. Донецька, м. Херсон, після чого, вказаний невідомий чоловік, вигрузив з багажнику предмети до подвір`я будинку, та дав свідку грошові кошти, за послуги такссі.

5.Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, в ході якого свідок ОСОБА_10 , впізнав ОСОБА_4 , якого 02.10.2025 він підвозив до вулиці, яка розташована біля вул. Донецька, і який з багажинку вигрузив в мішках якісь предмети.

6.Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , який пояснив, що 19.09.2025, приблизно після обіду, він знаходився на робочому місці. До його кіоску, завітав невідомий чоловік, у якого з собою був білий мішок. Вказаний чоловік, звернувся до ОСОБА_11 , та сказав, що хоче продати свої електроінструменти. Свідок в нього запитав, що саме він хоче продати, і він сказав, що хоче продати відбійний молоток, бензопилу, насос автомобільний. Також в ході розмови, ОСОБА_11 в нього запитав, скільки він хоче за вказані інструменти, на що він відповів, що хоче 8000 гривень. ОСОБА_11 йому відповів, що наразі в нього таких коштів немає, тоді вказаний чоловік, запропонував, залишити вказані електроінструменти під заставу, в сумі 4500 гривень. ОСОБА_11 , погодився, після чого, свідок передав йому грошові кошти в сумі 400 гривень, а він залишив мішок, в якому знаходилися: бензопила (синього кольору), автомобільний компресор ( в чохлі чорного кольору), та відбійниий молоток «Дніпро» ( в кейсі чорного чорного кольору). В подальшому, 02.10.2025, вказаний чоловік, в ранковий час доби, знову прийшов до кіоску, та сказав, що хоче повернути електроінструменти, які він залишав під заставу. Він повернув свідку грошові кошти в сумі 4500 гривень, а я ОСОБА_11 повернув його електроінструменти.

7.Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, в ході якого ОСОБА_11 , впізнав ОСОБА_4 , який 19.09.2025 на ринку «Шуменський», в кіоску, під заставу в сумі 4500 гривень, залишив свідку електроінструменти, а саме: бензопилу в корпусі синього кольору, автомобільний компресор ( в чохлі чорного кольору), відбійний молоток «Дніпро» в кейсі чорного кольору, і в подальшому, 02.10.2025, він повернувся до ОСОБА_11 , і забрав вказані електроінструменти, і повернув свідку грошові кошти

8.Повідомленням про підозру ОСОБА_4 ;

9 Іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_4 міг вчинити кримінальне правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Щодо ризиків, зазначених у клопотанні.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання (§ 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000).

Згідно ч. 4 чт. 185 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Зокрема, у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Отже, відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , є тяжким, передбачає можливість реального позбавлення волі на строк до 8 років, що дає підстави вважати, що підозрюваний з метою ухилення від кримінального покарання може переховуватися від органів досудового слідства та суду, тому існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також наявний ризик, передбачений пунктом 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик незаконного впливу ОСОБА_4 на свідків та потерпілого. При цьому слідчий суддя враховує, що за змістом ч. 1 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Тобто ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. За таких обставин заборона спілкуватися з певними визначеними особами як наслідок встановлення ризику впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність. За таких умов слідчий суддя доходить висновку про достатню вірогідність ризику впливу на свідків та потерпілого, оскільки не будучи обмеженим у вільному спілкуванні з вказаними особами, ОСОБА_4 може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі.

Крім того, доведено існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 4 ст. 185 КК України, офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходів, раніше судимий, що, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, свідчить про можливість, у разі не застосування відповідних обмежень, продовження та повторення протиправної поведінки шляхом вчинення інших кримінальних правопорушень.

Метою запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються, а саме: ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, в разі визнання підозрюваного винуватим йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Також слідчим суддею враховуються: вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 , який народився у 1980 році; перебуває на обліку за станом здоров`я у лікаря нарколога, з діагнозом розлади психіки і поведінки внаслідок вживання опіатів, синдром залежності, є носієм ВІЛ маркеру, має діагноз хронічний вірусний гепатит С, відомості про потребу у стаціонарному лікуванні відсутні, інвалідність не встановлювалась. Крім того, слідчим суддею враховуються: міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, а саме: ОСОБА_4 з його слів, має неповну середню освіту, неодружений, має дитину 2008 року народження , яка з ним не проживає, має місце реєстрації за яким проживає з матір`ю, офіційне джерело доходу відсутнє, перебуває на утриманні матері та сестри, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України. Крім того, встановлено, що у відношенні ОСОБА_4 12.09.2025 до Херсонського міського суду Херсонської області направлено обвинувальний акт за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Таким чином, у ОСОБА_4 відсутні міцні соціальні зв`язки, оскільки останній офіційно не працевлаштований, схильний до протиправної діяльності, раніше притягався до кримінальної відповідальності за корисні злочини., відносно нього до суду направлений обвинувальний акт за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, дане кримінальне правопорушення вчинив під час відбування домашнього арешту у нічний час доби.

Пунктом 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Таким чином, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим, суд приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового слідства з урахуванням дати повідомлення про підозру, оскільки слідчий в клопотанні і прокурор в судовому засіданні в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права останнього на свободу.

Судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_4 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та забезпечення його належної процесуальної поведінки, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. За вказаних вище обставин запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та є достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантію його належної процесуальної поведінки на даній стадії кримінального провадження, отже, підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу, на чому наголошував сам підозрюваний та його захисник, на даній стадії кримінального провадження відсутні та не підтвердженні відповідними доказами. В судовому засіданні не встановлено та суду не надано відомостей про власника житла за яким підозрюваний має намір відбувати домашній арешт та його згоди.

Доказів на підтвердження, що підозрюваний за станом здоров`я має протипоказання щодо перебування в умовах слідчого ізолятора, суду не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 КПК України будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому ч. 4 ст. 183 КПК України.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК України).

Частиною 5 ст. 182 КПК України визначаються межі розміру застави.

У випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. (ч. 7 ст. 182 КПК України).

Розмір застави, з одного боку, повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обв`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

З урахуванням конкретних обставин даного кримінального правопорушення, майнового стану підозрюваного ОСОБА_4 даних про його особу, розміру збитків, завданих потерпілому та встановлених під час розгляду клопотання ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для визначення застави у мінімальному розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яка достатньою мірою гарантує виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не є завідомо непомірною для нього, застава в даному розмірі здатна забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, враховуючи характер та специфіку інкримінованих діянь, тяжкість покарання, передбаченого за вчинення тяжкого злочину, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; здійснення дій, спрямованих на незаконне збагачення, в період воєнного стану.

Наявність виключних випадків, які б свідчили про те, що застава у визначеному розмірі не здатна забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, стороною обвинувачення, згідно ч. 5 ст. 182 КПК України, не доведена та слідчим суддею, в ході розгляду клопотання, не встановлена.

У разі внесення застави згідно ч. 5 ст. 194 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, а також виконувати обов`язки, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, та відповідають меті досягнення дієвості кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 186, 193, 194, 309, 376 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб в межах строку досудового слідства строком до 24.12.2025 року (включно).

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту взяття підозрюваного під варту.

Визначити розмір застави - 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 грн., яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

У разі внесення застави зобов`язати ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, в провадженні яких перебуває кримінальне провадження № 0001091 та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 24.12.2025 року (включно).

Роз`яснити та попередити підозрюваного, що з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

За невиконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, на підозрюваного може бути накладено грошове стягнення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1