Справа № 155/817/24 Провадження №11-кп/802/507/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Горохівського районного суду Волинської області від 21 травня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Даним вироком суду ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Холонів, Горохівського району Волинської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, маючого на утриманні двоє малолітніх осіб, з середньою освітою, непрацюючого, раніше не судимого, засуджено:

- за ст. 336 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження, а саме: довідку військово-лікарської комісії, виданої КП «Горохівська багатопрофільна лікарня» за №39 від 09.02.2024 солдату ОСОБА_7 ; розписку в отриманні повістки на ім`я ОСОБА_7 , про явку 12.01.2024 о 06:00 у складі команди НОМЕР_1 , НОМЕР_2; карту обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного по призову на військову службу по мобілізації ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишено в матеріалах кримінального провадження.

Згідно з вироком суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він перебуваючи на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , як військовозобов`язаний, 09.01.2024 визнаний військово-лікарською комісією придатним до проходження військової служби, та того ж дня прибувши до ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав повістку про явку на 12.01.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого в АДРЕСА_2 , для подальшого проходження військової служби під час мобілізації, оголошеної Указом Президента України № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 та відправки в складі команди до військової частини НОМЕР_1 .

Про те, 12.01.2024 ОСОБА_7 , всупереч вимог ст.65 Конституції України, ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію», з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, будучи придатним за станом здоров`я для проходження військової служби, попередженим про прибуття, та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, ухилився від призову за мобілізацією, не прибувши, без поважних причин до ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого в АДРЕСА_2 , для відправки у військову частину НОМЕР_1 для проходження військової служби, чим ухилився від призову на військову службу.

Не погоджуючись із таким вироком суду, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, у якій, не оспорюючи фактичні обставини справи, правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 , оскаржує його через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок суворості. Вказує, що судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання належним чином не було враховано тих обставин, що він одружений, має на утриманні двох дітей - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який є сином його дружини, батько дитини помер, а тому ОСОБА_7 його утримує, виховує та забезпечує. Окрім того, у ОСОБА_7 є ряд захворювань, які перешкоджають несенню військової служби, а тому вважає, щодо ОСОБА_7 можливо застосувати положення ст. 75 КК України, а саме звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

З огляду на вищевикладене просить оскаржуваний вирок в частині покарання змінити та призначити ОСОБА_7 за ст. 336 КК України покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

11.12.2025 року в ході апеляційного розгляду захисником ОСОБА_8 подано письмове клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України на підставі ст.48 КК України. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що обвинувачений вчинив не тяжкий злочин, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, 14.11.2025 року ОСОБА_7 було встановлено третю групу інвалідності. В подальшому відповідні документи були надіслані до ІНФОРМАЦІЯ_5 за місцем проживання згідно з якими «призов було анульовано». Таким чином, вважає, що на даний час життя ОСОБА_7 суттєво змінилося, життєвий устрій та погляди ОСОБА_7 зазнали суттєвих змін та при цьому обстановка, яка оточувала його на момент вчинення кримінального правопорушення, змінилася таким чином, що позитивно впливає на останнього. Внаслідок таких змін маловірогідним є вчинення ОСОБА_7 нового тотожного або однорідного злочину. Дані обставини на думку сторони захисту в сукупності свідчать, що ОСОБА_7 втратив суспільну небезпечність та перестав бути суспільно небезпечною особою.

Посилаючись на вищевикладене, просить звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України згідно ст. 48 КК України у зв`язку із зміною обстановки, а кримінальне провадження закрити.

Заслухавши обвинуваченого та його захисника, які просили клопотання задовольнити та звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України, а також прокурора, яка проти клопотання не заперечувала, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання захисника обвинуваченого підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно ч.1 ст.285 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Інститут звільнення від кримінальної відповідальності дозволяє не застосовувати жодну із форм реалізації кримінальної відповідальності до особи (осуд, покарання чи судимість).

Звільнення від кримінальної відповідальності згідно ст.48 КК України - це право, а не обов`язок суду.

А застосування ст.48 КК України є виправданим лише тоді, коли суд дійде висновку, що виправлення особи яка вчинила злочин, є можливим без фактичного застосування до неї заходів кримінально-правової репресії.

Відповідно до положень ст.48 КК України, особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Зі змісту вказаної норми Закону вбачається, що необхідною підставою звільнення від кримінальної відповідальності є встановлення того, що протягом певного часу обстановка, яка оточувала особу на момент вчинення злочину, змінилась таким чином, що позитивно впливає на неї і робить маловірогідним вчинення даною особою нового тотожного або однорідного злочину.

При цьому, при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності внаслідок зміни обстановки, за якої особа перестала бути суспільно небезпечною, суд повинен навести у судовому рішенні дані, які би свідчили про таку зміну обстановки та втрату суспільної небезпечності особою. Висновок про те, що особа перестала бути суспільно небезпечною, суд повинен зробити на підставі комплексного вивчення обстановки життєдіяльності суб`єкта та її впливу на його поведінку.

Відповідно до Постанови Пленум Верховного Суду України від 23.12.2005 № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», судам необхідно розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні, тобто соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації, та у вузькому, - тобто у об`єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення злочину та які значною мірою позначались на її суспільній небезпечності. Для застосування ст.48 КК України необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Як вбачається з поданого захисником обвинуваченого ОСОБА_7 клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України та закриття кримінального провадження щодо нього, а також долучених до нього документів, вбачається, що 14.11.2025 року ОСОБА_7 було встановлено третю групу інвалідності. В подальшому відповідні документи були надіслані до ІНФОРМАЦІЯ_5 за місцем проживання згідно з якими «призов було анульовано». Разом з тим, з долученої до матеріалів справи копії витягу із резерв + вбачається, що останньому надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.2 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» до завершення мобілізації.

Відтак, з огляду на вищенаведене, з врахуванням тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, особи обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, колегія суддів приходить до висновку, що після вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України - ухилення від призову за мобілізацією на особливий період, та на момент апеляційного розгляду справи, змінилася обстановка, так як ОСОБА_7 14.11.2025 року було встановлено третю групу інвалідності. В подальшому відповідні документи були надіслані до ІНФОРМАЦІЯ_5 за місцем проживання згідно з якими «призов було анульовано», а також те, що останньому надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.2 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» до завершення мобілізації, а тому дані факти свідчать про те, що ОСОБА_7 перестав бути суспільно небезпечним, а вчинене ним діяння втратило суспільну небезпечність.

Вказані обставини, на переконання апеляційного суду, свідчать про те, що обстановка, яка оточувала обвинуваченого на момент вчинення кримінального правопорушення, змінилася таким чином, що позитивно впливає на нього і робить маловірогідним вчинення ним нового тотожного або однорідного кримінального правопорушення. У результаті таких змін в житті обвинуваченого ОСОБА_7 істотно змінилась морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим, на думку суду, втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу.

Згідно вимог ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Ч. ч.1, 4 ст.286 КПК України передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає обґрунтованим клопотання сторони захисту і приходить до висновку про те, що наявні усі необхідні підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, на підставі ст.48 КК України, відтак, вирок суду підлягає скасуванню, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 - закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Горохівського районного суду Волинської області від 21 травня 2025 року, щодо ОСОБА_7 - скасувати.

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ст.336 КК України, на підставі ст.48 КК України, у зв`язку зі зміною обстановки.

Кримінальне провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_7 закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України, у зв`язку з його звільненням від кримінальної відповідальності.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення її апеляційним судом.

Головуючий

Судді