Справа № 203/5869/25
Провадження № 1-кс/0203/3508/2025
ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
УХВАЛА

17 вересня 2025 року слідчий суддя Центрального районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в м. Дніпро скаргу представника Міністерства юстиції України ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 , від 04 серпня 2025 року про закриття кримінального провадження № 6 2024 17 003 0000949, розпочатого з внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 квітня 2024 року відомостей за ознаками злочину за ч. 1 ст. 367 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2025 року представник Міністерства юстиції України ОСОБА_3 через підсистему «Електронний суд» ЄСІТС подала скаргу слідчому судді в порядку п. 3 ч.1 ст. 303 КПК України на рішення у формі постанови від 04 серпня 2025 року старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 , про закриття на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінального провадження № 6 2024 17 003 0000949, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 квітня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, обґрунтовуючи таку вимогу наявними порушеннями вимог КПК України, оскільки слідчим не проведено жодної слідчої дії для встановлення обставин, визначених ст. 91 КПК України, зокрема, спрямованих на встановлення винних осіб, не допитано жодного свідка, не наведено у діянні яких осіб не встановлено складу кримінального правопорушення, що в своїй сукупності потягло неповноту досудового розслідування та передчасне закриття кримінального провадження без встановлення усіх істотних обставин.

Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 20 серпня 2025 року скаргу передано в провадження слідчого судді Центрального районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 21 серпня 2025 року та призначено до розгляду з витребуванням матеріалів кримінального провадження.

В судове засідання представник заявника не прибула, подавши засобами електронного зв`язку заяву про розгляд скарги у ї відсутності, у зв`язку з чим, враховуючи положення ч.6 ст.9 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі скаржника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Слідчий, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, проте на вимогу ухвали слідчого судді від 21 серпня 2025 року органом досудового розслідування надано для огляду матеріали кримінального провадження № 6 2024 17 003 0000949.

В судовому засіданні встановлено, що Третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, під процесуальним керівництвом Дніпропетровської обласної прокуратури, з 15 квітня 2024 року здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження № 0000949, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою заступника Міністра юстиції України ОСОБА_5 щодо встановлення винних осіб, внаслідок дій чи бездіяльності яких Європейським судом з прав людини 08 червня 2023 року прийнято рішення у справі «Гульчук та інші проти України» (заява ОСОБА_6 № 56267/21), яким встановлено порушення Державою Україна статей 3 та 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та зобов`язано сплатити заявнику ОСОБА_6 7500 Євро (300 100,50 грн.) відшкодування моральної та матеріальної шкоди, у зв`язку з перебуванням у ДУ «Криворізька установа виконання покарань №3» в неналежних умовах, що попередньо органом досудового розслідування кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України.

Постановою слідчого старшого слідчого в особливо важливих справах Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 , 04 серпня 2025 року кримінальне провадження № 0000949 закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України.

За змістом цієї постанови слідчий дійшов висновку про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України, у зв`язку з відсутністю об`єктивної сторони вказаного кримінального правопорушення заподіяння істотної шкоди, оскільки між порушеннями, встановленими у рішенні Європейського суду з прав людини та визначеною ним компенсацією у 7500,00 Євро відсутній прямий причинний зв`язок між діянням та наслідками у вигляді суми компенсації, тому така компенсація не може визначатися як шкода, завдана кримінальним правопорушенням, оскільки єдиним доказом настання шкоди саме у такому розмірі є рішення суду, яким така шкода визначалася на підставі підходу у аналогічних справах та внутрішньому переконанні суду, тоді як рівні національного законодавства не визначена чітка стала формула розрахунку завданих збитків від вчинення саме конкретного протиправного діяння службовими особами та національними органами.

Відповідно до ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

За диспозицією ч.1 ст. 367 КК України кримінальна відповідальність передбачена за службову недбалість, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб.

Відповідно до примітки 3 ст.364 КК України істотною шкодою у статтях 364, 364-1, 365, 365-2, 367 вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян. То для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 69 розділу ІV цього кодексу для відповідного року. Відповідно до п.169.1.1 пункту 169.1 статті 169 ПК України податкова соціальна пільга становить у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи ( у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено, що у 2023 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 01 січня 2023 року становить 2684,00 грн.

Враховуючи наведене, мінімальний розмір шкоди, завдання якої може мітити склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 267 КК України складає 100 х 2684/2 = 134 700,00 грн.

Як видно з заяви про кримінальне правопорушення та доданого до неї платіжної інструкції № 216 від 09 серпня 2023 року, ОСОБА_6 на рахунок його представника ОСОБА_7 на виконання рішення ЄСПЛ виплачено 12 серпня 2023 року 300 100,50 грн.

Відповідно, виплаченого розміру відшкодування достатньо для формального утворення об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367 КК України за обов`язковою її складовою у виді розміру істотної шкоди.

Разом з тим, висновки слідчого про те, що між порушеннями, встановленими у рішенні Європейського суду з прав людини та визначеною ним компенсацією у 7500,00 Євро відсутній прямий причинний зв`язок між діянням та наслідками у вигляді суми компенсації, тому така компенсація не може визначатися як шкода, завдана кримінальним правопорушенням, оскільки єдиним доказом настання шкоди саме у такому розмірі є рішення суду, помилкові, оскільки Європейським судом з прав людини у своєму рішенні встановлені фактичні обставини і констатовані порушення Конвенції, але слідчим не проводилось жодної слідчої дії, на підставі даних якої слідчий дійшов висновку про відсутність причинно-наслідкового зв`язку між присудженим відшкодуванням і діянням, у зв`язку з чим передчасні і висновки оскаржуваної постанови, що в ході проведення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні не встановлено даних, які вказують на наявність у діях будь-кого ознак складу будь-якого злочину.

Так само, слідчий суддя відзначає, що закриваючи кримінальне провадження слідчий у своїй постанові не навів переліку дій, правомірність яких ним перевірялася на предмет наявності ознак нетяжкого злочину, не встановив і діяння, яке за його висновками не містить об`єктивної сторони, не описав, внаслідок чого наявні достатні сумніви у відсутності скоєного і встановлених фактичних обставин, розслідуваних у цьому кримінальному провадженні, а тому висновки слідчого односторонні і передчасні.

Так, як видно з рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гульчук та інші проти України» від 08 червня 2023 року (заява № 46053 та 6 інших) відносно заявника ОСОБА_6 встановлені порушення Конвенції за ключовими питаннями скарг, а саме: площа камери 3-4 кв.м., переповненість, відсутність свіжого повітря, пасивне паління, відсутність або погана якість постільної білизни, відсутність приватності під час користування туалетом, цвіль або бруд у камері, відсутність або неналежна якість гігієнічних засобів, низька якість продуктів харчування, відсутність або обмежений доступ до душу, погана якість питної води, відсутність або недостатнє електричне освітлення.

Як видно з матеріалів кримінального провадження, окрім заяви про кримінальне правопорушення та додатків до неї, що подавалися Мінюстом у Європейський суд з прав людини жодних інших доказів під час досудового розслідування не збиралося, обставини заяви не перевірялися у передбачений КПК України спосіб та слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій не проводилося.

Так, в матеріалах кримінального провадження міститься запит слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі), ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_8 від 15 квітня 2024 року за вих.№ 0000949/15-02-3-24 в порядку ст. ст. 40, 93 КПК України, у ДУ «Криворізька установа виконання покарань № 3» ряду документів та інформації, зокрема, щодо періоду тримання ОСОБА_6 під вартою, номера камер, їх площу, кількість спальних місць; загальний ліміт наповнення установи та фактичну кількість спальних місць за час тримання ОСОБА_6 під вартою; причин невідповідності встановленого ліміту наповнення та фактичної кількості спільних місць; акти обміру площ камерних приміщень у яких ОСОБА_6 тримався під вартою; бюджетні запити щодо необхідних обсягів фінансування на забезпечення належних умов тримання ув`язнених в установі та фактично отримані бюджетні кошти; забезпечення камерних приміщень, в яких утримувався ОСОБА_6 вентиляцією, природним освітленням, електричним освітленням, забезпечення гігієнічними засобами та засобами індивідуальної гігієни, якості продуктів харчування та повноти забезпечення приватності для використання санвузлом, санітарно-технічного стану камер, забезпечення проведення дезінсекційних та дератизаційних робіт, відповідності питної води встановленим вимогам; проведення ремонтних робіт у камерах за період тримання ОСОБА_6 під вартою; службових осіб установи, відповідальних за комунально-побутове забезпечення ув`язнених, з одночасним наданням наказів про їх призначення, а також посадових інструкцій; надходження звернень ОСОБА_6 та його захисників з питань умов тримання в установі, з одночасним наданням копій таких звернень та відповідей на них.

Разом з тим, вказаний запит залишився не виконаним і жодних документів за цим запитом матеріали кримінального провадження не містять.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Таким чином, рішення слідчого про закінчення досудового розслідування закриттям кримінального провадження з підстав відсутності складу кримінального правопорушення є передчасним, без дослідження усіх обставин, які підлягають доказуванню за ст. 91 КПК України, без проведення жодних слідчих (розшукових) дій, без збирання та дослідження доказів, навіть тих, які слідчий вважав необхідними для встановлення істини у справі, а тому така постанова не відповідає критеріям обґрунтованості і законності та підлягає скасуванню, що тягне наслідком продовження проведення всього обсягу процесуальних дій для об`єктивного розслідування, встановлення та дослідження всіх обставин, за сукупністю чого лише можливо прийняти законне та обґрунтоване рішення про закінчення досудового розслідування в одній із форм, передбачених ст. 283 КПК України.

Зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення скарги та скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 305, 307, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу представника Міністерства юстиції України ОСОБА_9 задовольнити.

Постанову старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 , від 04 серпня 2025 року про закриття кримінального провадження № 6 2024 17 003 0000949, розпочатого з внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 квітня 2024 року відомостей за ознаками злочину за ч. 1 ст. 367 КК України - скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 0000949 повернути Третьому слідчому відділу ( з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, для подальшої організації досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1