У Х В А Л А

26.11.2025 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Біла Церква клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ст.48 КК України у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000866 від 14.04.2025, щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, -

У С Т А Н О В И В :

В провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000866 від 14.04.2025, щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України.

24.11.2025 обвинуваченим ОСОБА_4 подано клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ст.48 КК України.

Вказане клопотання обґрунтовано тим, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (реєстр «Оберіг»), що є військово-обліковим документом, сформованим через застосунок Резерв+ та через офіційну систему «Дія», обвинуваченому надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації та до завершення мобілізації на підставі п.9 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку».

З огляду на те, що особи, яким надано відстрочку від мобілізації не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, вважає, що наявні підстави для звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ст.48 КК України, оскільки на теперішній час відсутній ризик повторного вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, та внаслідок зміни обстановки суттєво знизилась його суспільна небезпечність.

У судовому засіданні обвинувачений та його захисник підтримали вказане клопотання та просили його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання обвинуваченого.

Суд, дослідивши клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ст.48 КК України, заслухавши думку сторін та перевіривши наведені доводи у їх взаємозв`язку з фактичними обставинами кримінального провадження, приходить до висновку про відсутність підстав для його задоволення.

Обвинувачений вважає, що надання йому 13.11.2025 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації свідчить про зміну обстановки, внаслідок якої вчинене ним 02.01.2025 діяння втратило суспільну небезпечність, а він сам перестав бути суспільно небезпечним. Проте такі доводи є помилковими і не ґрунтуються на правовому розумінні змісту ст.48 КК України та позиції Верховного Суду.

Відповідно до ст.48 КК України звільнення особи від кримінальної відповідальності можливе лише за умови встановлення об`єктивної, істотної та такої зміни обстановки, яка реально впливає або на суспільну небезпечність діяння, або на суспільну небезпечність особи. Така зміна має мати характер переоцінки ситуації внаслідок дійсного трансформування суспільних, правових чи життєвих умов, а не бути наслідком формальних адміністративних рішень чи нових обставин, що виникли значний час після вчинення злочину. Верховний Суд у своїх постановах послідовно наголошує, що застосування ст.48 КК можливе лише за наявності реальних, а не уявних чи формальних змін (постанови від 26.03.2019, 04.02.2021, 15.04.2021).

Як установлено в судовому засіданні, обвинувачений умисно не прибув у визначений час до пункту збору ТЦК та СП у складі команди НОМЕР_1 . На момент вчинення правопорушення він не мав жодних підстав для відстрочки від мобілізації, а тому ухилення від призову є цілісно завершеним злочином, суспільна небезпечність якого зумовлена дією правового режиму воєнного стану та необхідністю забезпечення обороноздатності держави. Ця суспільна небезпечність не змінювалась і не могла змінитися у зв`язку з наступними адміністративними рішеннями щодо військово-облікового статусу обвинуваченого.

Факт надання відстрочки через десять місяців після вчинення злочину не впливає на оцінку протиправної поведінки обвинуваченого на момент ухилення від призову, не усуває ознак умисності, не нівелює суспільну небезпечність діяння та не може розцінюватися як зміна обстановки в розумінні ст.48 КК України. Відстрочка є тимчасовим організаційним рішенням, спрямованим на регулювання мобілізаційних процесів, а не показником того, що особа перестала бути здатною вчинити аналогічне правопорушення в майбутньому. Вона не є наслідком посткримінальної поведінки обвинуваченого і не свідчить про його виправлення. Жодних даних про демонстрацію відповідального ставлення до військового обов`язку або інші підстави для застосування ст.48 КК України судом не встановлено.

Матеріали справи не містять будь-яких даних, які б підтверджували, що особа зазнала реальних позитивних змін у способі життя, соціальних зв`язках, поведінці чи світогляді, які б дозволили зробити висновок про втрату нею суспільної небезпечності. Обвинувачений не навів таких обставин і в судовому засіданні. Наявна відстрочка також не виключає можливості майбутньої мобілізації, а тому не знімає ризик повторного ухилення.

Правопорушення, передбачене ст.336 КК України, було вчинене в умовах, які зберігаються й надалі, і саме по собі набуття відстрочки жодним чином не змінює характеру та значення вчиненого. Відтак суд не вбачає підстав вважати, що діяння втратило суспільну небезпечність чи що особа перестала бути суспільно небезпечною.

З огляду на викладене суд доходить висновку, що заявлене клопотання ґрунтується на помилковому розумінні правової природи інституту звільнення від кримінальної відповідальності та не містить жодної об`єктивної підстави для його задоволення.

Керуючись ст. 48 КК України, ст.ст. 369, 372, 376, 392 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ст.48 КК України у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000866 від 14.04.2025, щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України відмовити.

Копію ухвали вручити присутнім учасникам судового провадження.

Ухвала, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ч.1 ст.392 КПК України, окремому оскарженню не підлягає. Заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, винесене за результатами судового розгляду кримінального провадження.

Повний текст ухвали оголошено 01.12.2025 о 09:00.

Суддя: ОСОБА_1