Рівненський апеляційний суд
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

04 грудня 2025 року м. Рівне

Справа № 569/24634/24

Провадження № 11-сс/4815/348/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника заявника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 17 листопада 2025 року про відмову в задоволенні скарги на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження № 0001122 від 07.08.2023 року за ознаками кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 17 листопада 2025 року відмовлено в задоволенні скарги представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на постанову старшого дізнавача Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 від 15.10.2025 року про закриття кримінального провадження №0001122 від 07.08.2023 року за ознаками кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.125 КК України.

Не погодившись з рішенням слідчого судді представник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді від 17 листопада 2025 року та скасувати рішення старшого дізнавача про закриття кримінального провадження.

Вказує, що приймаючи рішення про закриття кримінального провадження дізнавач дійшла помилкового висновку про те, що підставою притягнення до кримінальної відповідальності є протиправне заподіяння тілесних ушкоджень, а в даному випадку мала місце необхідна оборона. Вважає, що постанова дізнавача більш схожа на «філософський трактат» на тему «толерантність та повага», ніж на процесуальне обґрунтоване рішення. Зазначає, що приймаючи рішення дізнавач виходив з показань, наданих свідками та не перевірив на предмет їх відповідності фактам, зафіксованим на відеозаписі протиправних дій свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , при цьому не перевірила такі показання з відеозаписами, дослідженими під час проведення досудового розслідування, що, на його думку, вказує на необ`єктивність посадової особи, уповноваженої на здійснення досудового розслідування.

Наголошує, що слідча суддя формально перевірила доводи та зазначила причину відмови у задоволенні скарги, яка є аналогічна за змістом оскаржуваної постанови, де взяті до уваги саме показання потенційних підозрюваних ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які стверджували про протиправність дій подружжя ОСОБА_11 , а не самих потерпілих, які звернулися до правоохоронних органів саме для повного всебічного та неупередженого з`ясування всіх обставин справи. Вважає, що дізнавач врахував лише покази ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , однак не перевірив показання, відібрані у потерпілих, тому йому необхідно перевірити такі показання шляхом повторного допиту цих осіб після пред`явлення відеозапису, на якому відображені події, що стали причиною внесення відомостей до ЄРДР, оскільки саме в такий спосіб буде можливо з`ясувати чи відображені події, про які вказують допитані особи, чи ні, а також вдасться з`ясувати до чиїх показів слід віднестися критично.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи адвоката ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора, яка заперечила проти її задоволення, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого/дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Положеннями ч.2 ст.9 КПК України передбачено, під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законного та неупередженого рішення.

Відповідно до ст.110 КПК України, постанова слідчого/дізнавача про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звертається з відповідною заявою та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Слідчий суддя зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим/дізнавачем постанови. В разі, якщо дізнавачем закрито провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить ця постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважає, що вчинено кримінальне правопорушення та доводи слідчого/дізнавача на їх спростування.

Так, на переконання колегії апеляційного суду, вказані вимоги закону при прийнятті дізнавачем рішення про закриття кримінального провадження були дотримані в повному обсязі.

Матеріали провадження свідчать про те, що старшим дізнавачем сектору дізнання Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001122 від 07.08.2023 року за ознаками кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.125 КК України.

Після безпосереднього дослідження і оцінки доказів в їх сукупності, дізнавачем прийнято рішення про закриття даного кримінального провадження.

Як вбачаться з матеріалів справи, в ході досудового розслідування проведено ряд слідчих (розшукових) дій, а саме: допитано потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_12 ; проведено судово-медичні огляди ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , допитана в якості свідка неповнолітня ОСОБА_13 ; допитано ОСОБА_14 та ОСОБА_10 , який відповідно до ст..63 КУ від надання показів відмовився; проведено огляд халату, наданого ОСОБА_12 та одягу, наданого ОСОБА_7 ; проведено слідчі експерименти з потерпілими, а також проведено огляд оптичних дисків, наданих потерпілою ОСОБА_12 та свідком ОСОБА_13 , із вмістом відеозаписів.

Під час проведення вказаних слідчих дій встановлена відсутність складу злочинів, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.125 КК України, оскільки для наявності складу цього кримінального проступку необхідно встановити факт саме умисного нанесення тілесних ушкоджень особою, на яку вказує потерпілий.

Натомість в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження дізнавачем встановлено, що під час конфлікту ОСОБА_14 та її батько ОСОБА_10 завдали потерпілим тілесні ушкодження внаслідок неправомірних дій останніх.

Крім того, під час апеляційного розгляду прокурор вказала, що після огляду відеозаписів було проведено допит потерпілих та співставлено їх покази з зафіксованими подіями на відео. При цьому встановлено, що нанесення тілесних ушкоджень відбувалося як зі сторони ОСОБА_14 та ОСОБА_10 своїм сусідам Пилипчукам, так і Пилипчуками своїм сусідам ОСОБА_14 та ОСОБА_10 ..

За таких обставин, обсяг зібраних під час досудового розслідування доказів не дає можливості зробити однозначний категоричний висновок про причетність конкретної особи до зазначеного кримінального правопорушення та пред`явлення їй підозри, тому апеляційний суд приходить до висновку, що дізнавачем у повному обсязі, всебічно та об`єктивно досліджено усі обставини, надано оцінку всім зібраним та перевіреним доказам. Постанова дізнавача вмотивована, її зміст відповідає фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи.

Доцільність проведення будь-яких інших слідчих (розшукових) дій не вбачається, оскільки вони не здатні вплинути на наявні результати кримінального провадження, тобто колегія суддів приходить до переконання, що не існує правової необхідності проводити інші процесуальні дії чи приймати процесуальні рішення у цьому кримінальному провадженні, тому доводи апеляційної скарги про те, що органом досудового розслідування не в повному обсязі досліджено обставини справи, не заслуговують на увагу і задоволенню не підлягають.

Враховуючи наведене, апеляційний суд погоджується з викладеними в оскаржуваній ухвалі слідчого судді висновками про те, що постанова дізнавача про закриття даного кримінального провадження є законною, обґрунтованою та такою, що прийнята на підставі допустимих та належних доказів, що в свою чергу дозволяє покласти їх в основу постанови про закриття кримінального провадження, а дізнавачем під час досудового розслідування здійснено всі процесуальні та слідчі дії, проведення яких є можливим для об`єктивного, всебічного та неупередженого розслідування даного кримінального провадження, що дозволяли прийняти законне рішення за результатами проведеного досудового розслідування.

Таким чином, постанова дізнавача про закриття кримінального провадження відповідає вимогам кримінального процесуального закону, так як дотримані в повному обсязі положення КПК України щодо всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження та надана належна правова оцінка всім доказам у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, висновки слідчого судді про те, що в ході досудового розслідування дізнавачем прийнято обґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.125 КК України, є вірними, тому судом не встановлено неповноти досудового розслідування, що могла вплинути на об`єктивність прийняття рішення дізнавачем.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли бути підставою для скасування ухвали слідчого судді, не встановлено.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення слідчого судді про відмову у задоволенні скарги представника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 є законним і обґрунтованим, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 17 листопада 2025 року про відмову в задоволенні скарги представника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження № 0001122 від 07.08.2023 року за ознаками кримінальних проступків, передбаченого ч.1 ст.125, ч.2 ст.125 КК України, залишити без зміни, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3