У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Веселинівського районного суду Миколаївської області від 10 червня 2025 року, якою задоволено подання в.о. начальника Вознесенського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_6 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного покарання.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Веселинівського районного суду Миколаївської області від 10 червня 2025 року задоволено подання в.о. начальника Вознесенського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_6 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного покарання.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Засуджений ОСОБА_5 просить переглянути ухвалу суду першої інстанції та пом`якшити покарання у вигляді додаткових 6 місяців іспитового строку.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_5 зазначає, що в поданні в.о. начальника Вознесенського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_6 помилково зазначена ст. 124 КУпАП, яка не підлягає поданню про зміну режиму.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

05.10.2023 р. вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_5 засуджений за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, до 3 років 6 місяців позбавлення волі та, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. На засудженого ОСОБА_5 покладено обов`язки відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 та п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та виконувати заходи передбачені пробаційною програмою.

11.02.2025 р. до Веселинівського районного суду Миколаївської області надійшло подання в.о. начальника Вознесенського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням для направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування покарання, призначеного вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 05.10.2023 р., оскільки ОСОБА_5 не виконував покладений на нього судом обов`язок, а саме систематично допускав неявки на реєстрацію, не виконував заходи, передбачені пробаційною програмою, вчиняв адміністративні правопорушення, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

ОСОБА_5 поставлений на облік до Вознесенського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях 15.04.2024 р. та був ознайомлений з умовами та порядком відбування покарання, попереджений про відповідальність за ухилення від виконання обов`язків, покладених на нього вироком суду та систематичне притягнення до адміністративної відповідальності.

23.04.2024 р. до Вознесенського РС № 1 з Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 за ч. 6 ст. 121 КУпАП, ч. 5 ст. 121 КУпАП, ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Так, відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАА № 971596 від 16.02.2024 року, ОСОБА_5 притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП., 16.02.2024 р. - за ч. 2 ст. 126 КУпАП, 16.02.2024 р. - за ч. 6 ст. 121 КУпАП.

13.05.2024 р. до засудженого застосоване письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Крім того, постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 26.07.2024 р. ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 31.07.2024 р. ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 05.09.2024 р. ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

13.01.2025 р. до засудженого застосоване письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання та ознайомлений з графіком реалізації пробаційної програми, який отримав особисто.

31.01.2025 р. засуджений не з`явився до Вознесенського РС № 1 для реалізації пробаційної програми.

06.02.2025 р. ОСОБА_5 не з`явився до уповноваженого органу з питань пробації за викликом.

07.02.2025 р. засуджений не з`явився до Вознесенського РС № 1 для реалізації пробаційної програми.

10.02.2025 р. засуджений з`явився до сектору та пояснив, що не з`явився до сектору на проходження пробаційної програми 31.01.2025 р. та 07.02.2025 р., і за викликом на 06.02.2025 р., так як пошкодив руку і не міг ходити, підтверджуючих документів з лікарні не надав.

10.02.2025 р. до засудженого застосоване письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Після направлення подання про скасування звільнення від 10.02.2025 р. ОСОБА_5 продовжує не виконувати обов`язки, покладені на нього судом та законодавством, а саме: 07.03.2025 р. не з`явився на проходження пробаційної програми, у зв`язку з тим, що його не відпустили з роботи, та мав намір з`явитися 10.03.2025 р., але 10.03.2025 р. також не з`явився та довідку про відвідування лікарні не надав. Крім того не з`явився 11.03.2025 р. та 14.03.2025 р. без поважних на те причин.

18.03.2025 р. засуджений з`явився до сектору та до нього застосоване письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання

21.03.2025 р. ОСОБА_5 не з`явився на проходження пробаційної програми, так як їздив до лікарні у м. Миколаїв, запізнився на автобус, довідку з лікарні не надав.

26.03.2025 р. засуджений з`явився до сектору без підтвердження поважних причин неявки та відносно нього винесено письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

28.03.2025 р. ОСОБА_5 не з`явився на проходження чергової пробаційної програми. 31.03.2025 р. з`явився до сектору та пояснив, що не прибув на проходження пробаційної програми у зв`язку з тим, що не знайшов домашнє завдання.

04.04.2025 р. не з`явився на пробаційну програму. 08.04.2025 р. з`явився до сектору та пояснив, що на пробаційну програму не прибув, так як захворів на ГРВІ, до лікарні не звертався, до засудженого застосоване письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

11.04.2025 р. ОСОБА_5 в черговий раз не з`явився на проходження пробаційної програми. 14.04.2025 р. направлено виклик на 23.04.2025 р., але за викликом не з`явився

25.04.2025 р. ОСОБА_5 з`явився до сектору та пояснив, що 11.04.2025 р. не з`явився на пробаційну програму без поважних причин, а 14.04.2025 р. не з`явився на реєстрацію, так як повіз молодшу сестру до лікарні, де перебував разом з нею до 24.04.2025 р., підтверджуючі документи не надав.

02.05.2025 р. ОСОБА_5 не з`явився на проходження пробаційної програми, інспектором здійснений телефонний дзвінок до засудженого, який повідомив, що він переплутав дату. 05.05.2025 р. знову до сектору не з`явився. 07.05.2025 р. надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_5 не з`явиться до сектору, так як у нього судовий розгляд у Вознесенському районному суді Миколаївської області, але з якого питання йому не відомо. Разом з тим, згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень, будь-яка інформація щодо судових розглядів стосовно ОСОБА_5 на зазначену дату відсутня.

09.05.2025 р. не з`явився на проходження пробаційної програми. 12.05.2025 р. з`явився до Вознесенського сектору № 1 та пояснив, що 09.05.2025 р. він не з`явився на пробаційну програму у зв`язку з тим, що йшов дощ, до засудженого застосоване письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. 16.05.2025 р. від ОСОБА_5 надійшло прохання про відкладення пробаційної програми на 19.05.2025 р., але у вказану дату до сектору не з`явився.

19.05.2025 р. від ОСОБА_5 надійшло повідомлення про те, що він не з`явиться до сектору у зв`язку з сімейними обставинами, протягом тижня не з`явився. 23.05.2025 р. на пробаційну програму не з`явився. 23.05.2025 р. відібране пояснення від ОСОБА_5 , який вказав, що не з`явився на пробаційну програму 16.05.2025 р. та 23.05.2025 р. у зв`язку з сімейними обставинами, будь-яких документів не надав.

Відповідно до листів реєстрації засуджений ОСОБА_5 не з`явився на реєстрацію 10.03.2025 р., 14.04.2025 р., 26.05.2025 р., 09.06.2025 р. вже під час судового розгляду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та відповідних доказів поважності причин невиконання обов`язків, покладених на нього судом, не надав.

Вивчивши матеріали особової справи, а також врахувавши те, що засуджений після постановлення вироку, ігноруючи неодноразові письмові виклики інспектора органу пробації, свідомо не прибував за викликами до органу пробації, систематично не виконував покладені на нього обов`язки щодо з`явлення для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та не виконував заходи, передбачені пробаційною програмою, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування звільнення та направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд доходить наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 05.10.2023 р. засуджений Веселинівським районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 307 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та виконувати заходу передбачені пробаційною програмою.

Вирок суду набрав законної сили 05.03.2024 р.

Відповідно до подання та матеріалів справи, засуджений ОСОБА_5 після постановлення 13.05.2024 р., 13.01.2025 р., 10.02.2025 р., 18.03.2025 р., 26.03.2025 р. та 08.04.2025 р. письмових попереджень, неодноразово не з`являвся для реєстрації та на реалізацію пробаційної програми без поважних причин, зокрема 31.01.2025 р., 06.02.2025 р., 07.02.2025 р., 07.03.2025 р., 1011.03.2025 р., 14.03.2025 р., 21.03.2025 р., 28.03.2025 р., 04.04.2025 р., 11.04.2025 р., 23.04.2025 р., 02.05.2025 р., 05.05.2025 р., 09.05.2025 р., 16.05.2025 р., 19.05.2025 р., 23.05.2025 р., а також пропустив визначені дні реєстрації 10.03.2025 р., 14.04.2025 р., 26.05.2025 р., 09.06.2025 р., документально підтверджених причин неявки не надав. Крім того, 16.02.2024 р. ОСОБА_5 тричі притягався до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч. 6 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП, а також постановами суду від 26.07.2024 р. за ч. 5 ст. 126 КУпАП, від 31.07.2024 р. за ст. 124 КУпАП, від 05.09.2024 р. за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання. Відповідно до ст. 166 КВК України у такому разі уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням. Пункт 10 постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 № 7 підтверджує, що підставою є як невиконання обов`язків за ст. 76 КК, так і систематичне (три і більше разів) вчинення адміністративних правопорушень, що потягли стягнення та свідчать про небажання виправлятися.

У п. 10 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 р. № 7 встановлено, що згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 після взяття на облік 15.04.2024 р. ознайомлений з порядком відбування покарання, днем реєстрації (другий понеділок місяця) та наслідками порушень, однак неодноразово і без поважних причин не прибував на реєстрацію та на заняття за пробаційною програмою, попри системні письмові попередження. Наявні також неодноразові факти притягнення до адміністративної відповідальності, в тому числі за правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху та керування у стані сп`яніння, що саме по собі негативно характеризує поведінку засудженого під час іспитового строку.

На думку апеляційного суду, викладене свідчить про обґрунтованість висновків суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_5 , не зважаючи на відповідне письмове попередження органу пробації, не виконав покладені на нього судом обов`язки щодо явки на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, а також систематично вчиняв правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, що є підставою для скасування звільнення та направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Доводи апеляційної скарги про помилкове зазначення ст. 124 КУпАП у поданні не спростовують встановлених порушень та не мають вирішального значення. Так, підставою для скасування звільнення є також самостійний критерій невиконання покладених обов`язків, у виді неявки на реєстрацію та пробаційну програму. Навіть без урахування епізоду за ст. 124 КУпАП, наявні 3 і більше адміністративних правопорушень, що потягли за собою накладення стягнень, тобто ознака систематичності, в даному випадку доведена. Відсутність медичних чи інших документів на підтвердження причин неявок ОСОБА_5 , в тому числі посилання на «пошкодження руки, від чого не міг ходити» «дощ», «не знайдення домашнього завдання», «не відпустили з роботи» свідчить про формальний характер пояснень і не дає підстав визнати ці причини поважними.

Клопотання апелянта про можливість пом`якшення шляхом додавання ще 6 місяців іспитового строку є таким, що законом не передбачене. Кримінальний процесуальний закон не передбачає можливості продовжувати іспитовий строк замість застосування наслідків, визначених ч. 2 ст. 78 КК України. За встановлених у справі обставин, а саме невиконання обов`язків та систематичні адміністративні правопорушення, суд зобов`язаний скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням і направити засудженого для відбування призначеного покарання.

З огляду на викладене, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для скасування звільнення з випробуванням і направлення ОСОБА_5 для відбування призначеного вироком покарання є обґрунтованим, доводи апеляційної скарги безпідставні та не дають підстав для зміни чи скасування ухвали суду.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу Веселинівського районного суду Миколаївської області від 10 червня 2025 року, якою задоволено подання в.о. начальника Вознесенського районного сектору № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_6 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного покарання, залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 , без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3