Справа №463/9979/25
Провадження №1-кс/463/9530/25
УХВАЛА

слідчого судді

30 жовтня 2025 року місто Львів

Cлідча суддя Личаківського районного суду міста Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові,

встановила:

до Личаківського районного суду м. Львова надійшла скарга ОСОБА_3 , якою просить визнати бездіяльність посадових осіб ТУ ДБР у м. Львові, незаконною; зобов`язати виконати ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 27.08.2025 року у повному обсязі; зобов`язати внести до ЄРДР усі відомості, визначені ухвалою суду із зазначенням даних про процесуального прокурора; направити матеріали до органів прокуратури для вирішення питання про притягнення слідчого ОСОБА_4 та інших винних службових осіб до кримінальної відповідальності за ч.3 ст. 382 КК України; визнати дії слідчого такими, що свідчать про упередженість і конфлікт інтересів та усунути його від будь-якої участі у цьому провадженні.

В обґрунтування поданої скарги покликалася на те, що у провадженні ТУ ДБР у м. Львові перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0003300 від 04.09.2025 року за ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду міста Львова від 27.08.2025 року на підставі заяви ОСОБА_3 від 13.08.2025 року. Проте вважає, що не усі відомості внесені до ЄРДР, а саме не внесено відомості з правовою кваліфікацією за ст.ст. 146, 129, 127, 149, 186, 358, 364, 426 КК України. Крім цього, стверджує, що слідчий ОСОБА_4 є упередженим, оскільки веде проти ОСОБА_5 сфабриковаане кримінальне провадження за заявою СЗЧ, у якому вбачаються ознаки штучного створення доказів. Водночас саме він розслідує її зустрічну заяву і відкрив провадження за однією статтею.

Скаржниця ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги підтримала та наполягала на їх задоволенні, надала пояснення аналогічні тим, що викладені у скарзі.

Представник Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Львові, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, клопотань про розгляд скарги без його участі не подав. Матеріалів, які витребовувались слідчою суддею до суду не надіслав.

Оскільки відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, а тому слідчим суддею, з урахуванням думки скаржниці, прийнято рішення про розгляд скарги за фактичної явки сторін.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 , дослідивши надані матеріали скарги, слідча суддя дійшла такого висновку.

Статтею 55 Конституції України кожному громадянину гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових і службових осіб.

Згідно зі ст. 8 Конституції України норми Конституції є нормами прямої дії. Звернення до суду за захистом конституційних прав і свобод людини гарантується.

При розгляді питання про можливість оскарження бездіяльності слідчого під час досудового розслідування слідча суддя враховує також положення міжнародно-правових норм, які є частиною національного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожен при вирішенні питання про його права та обов`язки або при висуненні проти нього будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий судовий розгляд протягом розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Одним з основних складових у системі справедливого судочинства є доступ до суду.

Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права і свободи, викладені у Конвенції, порушуються, має право на ефективний спосіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які діяли як офіційні особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 21 КПК України кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим кодексом.

Главою 26 КПК визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Так, забезпечуючи принцип доступу до правосуддя, в порядку ст.21КПК України та ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, слідчим суддею Личаківського районного суду м. Львова 22 жовтня 2025 року відкрито провадження та призначено скаргу до розгляду з метою з`ясування фактичних обставин скарги безпосередньо в судовому засіданні за участю сторін.

Як вбачається з доданих до скарги матеріалів, слідчими першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні 0003300 від 04.09.2025 року, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 від 13.08.2025 року.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Щодо вимоги скаржниці про зобов`язання слідчого виконати ухвалу слідчого судді та внести усі відомості до ЄРДР.

Слідчою суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду міста Львова від 27 серпня 2025 року зобов`язано уповноважену особу ТУ ДБР у м. Львові вчинити дію у порядку вимог ст. 214 КПК України за заявою ОСОБА_3 від 13.08.2025 року, щодо внесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінальних правопорушень.

Із заяви ОСОБА_3 від 13.08.2025 року вбачається, що остання просила внести відомості до ЄРДР про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 146, 129, 127, 149, 186 , 364, 366 КК України.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань на виконання ухвали слідчого судді від 27.08.2025 року відповідні відомості внесено до ЄРДР з правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 366 КК України.

Разом з тим, слідчий є самостійним та незалежним у здійсненні досудового розслідування кримінального провадження, у тому числі і щодо правової кваліфікації такого і не позбавлений права на зміну правової кваліфікації кримінального провадження.

Відтак, слідча суддя вважає за необхідне роз`яснити скаржниці її право на звернення із клопотанням до слідчого про проведення відповідних дій (перекваліфікації кримінального провадження), а у випадку нерозгляду такого клопотання чи відмові у його задоволенні її право на звернення до суду із відповідною скаргою.

Щодо вимоги про направлення матеріалів до органів прокуратури для вирішення питання про притягнення слідчого до кримінальної відповідальності за ст. 382 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Разом з тим, згідно з п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства віднесено обов`язковість судового рішення. Частиною 2 ст. 129-1 Конституції України визначено позитивний обов`язок держави забезпечити виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Основною конституційною засадою судочинства, серед іншого, є обов`язковість судового рішення (п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України), що є однією із важливих складових принципу правової визначеності, а також права на справедливий суд, закріпленого, зокрема, у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у пункті 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 (справа щодо конституційності окремих положень Кримінально-процесуального кодексу України) Конституційний Суд України зазначив, що відповідно до положень Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання; обов`язковість рішень суду є однією із основних засад судочинства, яка гарантує ефективне здійснення правосуддя; виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

З аналізу таких норм вбачається, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

При цьому ч. 1 статті 382 КК України передбачає настання кримінальної відповідальності за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.

Відтак, скаржник має право звернутися із відповідною заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України.

Такі дії виходять за межі повноважень слідчого судді, що визначені у КПК України.

Щодо вимоги скарги про упередженість слідчого, наявність у нього конфлікту інтересів, та усунення від участі у провадженні, слідча суддя зазначає про таке.

Так, зі змісту ст.77 КПК України встановлено підстави для відводу слідчого є вичерпними. Такий може бути задоволений у разі: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Мотиви усунення слідчого від досудового розслідування кримінального провадження стосуються непогодження заявника з прийнятими слідчим процесуальними рішеннями та неналежним виконанням покладених на нього службових обов`язків, а тому слідча суддя вважає, що такі не є достатніми для його відводу, проте вважає за необхідне зазначити, що рішення, дії чи бездіяльність слідчого, зокрема, порушення таким норм процесуального права при здійсненні досудового розслідування, факт порушеня прав та інтересів сторони кримінального провадження можуть бути предметом розгляду скарг, поданих у порядку, передбаченому ст.303 КПК України, рішення, дії чи бездіяльність прокурора, які не підлягають оскарженню, можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу, чи можуть бути підставою для ініціювання дисциплінарного провадження відносно таких осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову в задоволенні скарги.

За таких викладених вище обставин, слідча суддя, дійшла висновку, що у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, слід відмовити.

Разом з тим, слідча суддя вважає за необхідне роз`яснити скаржниці те, що за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню, передбачена кримінальна відповідальність, відповідно до ст. 382 КК України, із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України, вона має прав звернутися до відповідних правоохоронних органів.

У частинах 1 та 2 ст. 309 КПК України зазначено перелік ухвал слідчого судді, що підлягають оскарженню під час досудового розслідування, який є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, а тому дана ухвала відповідно до ч. 3 ст. 309 КПК України оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Керуючись ст. 303-304, 307, 309, 376 КПК України, слідча суддя,

постановила:

у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, відмовити

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено о 09 год. 30 хв. 31 жовтня 2025 року.

Слідча суддя ОСОБА_1