Справа № 344/1473/26
Провадження № 1-кс/344/893/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2026 року місто Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого відділу розслідування особливо важливих злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - прокурором відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000428, внесеного 11 липня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий за погодженням з прокурором звернулася з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0000428 від 11 липня 2025 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 Кримінального кодексу України.

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що директор КП «Полігон Екологія» ОСОБА_5 , будучи службовою особою, діючи умисно, використовуючи свої службові повноваження всупереч інтересам служби, з метою одержання неправомірної вигоди іншою юридичною особою, що полягала у підвищенні її прибутку за рахунок зменшення прибутку ввіреного ОСОБА_5 комунального підприємства, користуючись правом розпорядження коштами Підприємства, маючи передбачені статутом зобов`язання щодо забезпечення прибуткової діяльності Підприємства, цільового використання бюджетних коштів та раціонального і ефективного використання обігових коштів Підприємства, уклав з ТОВ «Оріховський Завод Сільгосптехніки» (постачальник) договір поставки товару №577 від 26.10.2023, предметом якого є ДК 021:20-5 «Причепи, напівпричепи та пересувні контейнери» (Тракторні причепи 2ПТС-4), після чого, всупереч п. 2.3 договору, яким передбачено, що оплата вартості товару покупцем здійснюється протягом 10 календарних днів з дати поставки товару, на підставі видаткової накладної (або акту приймання/передачі товару), підписав платіжну інструкцію №178 від 31.10.2023, відповідно до якої 31.10.2023 о 09:56 год здійснив перерахування авансового платежу із банківського рахунку КП «Полігон Екологія» на банківський рахунок ТОВ «Оріховський Завод Сільгосптехніки», на суму 400 000 гривень у якості оплати за тракторний причіп 2ПТС-4 за накладною №00040 від 30.10.2023 відповідно до договору №577 від 26.10.2023, у той час, коли поставка товару станом на день перерахування грошових коштів не була здійснена, що призвело до збитків Підприємства на відповідну суму.

Внаслідок зловживання ОСОБА_5 своїм службовим становищем, що полягало у безпідставному, у порушення вимог статуту КП «Полігон екологія», контракту з директором Підприємства від 10.07.2023, п. 2.3 Договору поставки товару №577 від 26.10.2023, здійсненні на користь ТОВ «Оріховський Завод Сільгосптехніки» перерахування авансового платежу у якості оплати за тракторний причіп 2ПТС-4, що призвело до збитків КП «Полігон Екологія» на суму 400 000 гривень, яка в 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, що відповідно до примітки 4 до ст. 364 Кримінального кодексу України є тяжкими наслідками.

19 січня 2026 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Жукотин Коломийського району Івано-Франківської області, жителю АДРЕСА_1 , відповідно до вимог статей 42, 276, 277, 278 Кримінального процесуального кодексу України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 Кримінального кодексу України.

Відповідно до Інформації НАІС ГСЦ МВС України, у власності ОСОБА_5 перебуває транспортний засіб марки HYUNDAI TUCSON, VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2023 року випуску. Вартість вказаного транспортного засобу, відповідно до поданої 24.01.2025 ОСОБА_5 щорічної (за 2024 рік) декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, становить 785 540 гривень.

Так, відповідно до акту ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Комунального підприємства «Полігон Екологія» за період з 01.01.2022 по 31.12.2024 року №130906-21/22 від 24.06.2025, розмір матеріальної шкоди (збитків), завданих Комунальному підприємству «Полігон Екологія», становить 400 000,00 гривень, тобто ОСОБА_5 своїми умисними протиправними діями, які виразилися у зловживанні службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої фізичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, завдано збитків на загальну суму 400 000,00 гривень, що станом на момент вчинення кримінального правопорушення у 250 і більше разів перевищувала неоподаткований мінімум доходів громадян, що відповідно до примітки 4 до ст. 364 Кримінального кодексу України є тяжкими наслідками.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 Кримінального кодексу України, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За таких обставин слідчий за погодженням з прокурором накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Прокурор та слідчий у судове засідання не прибули.

Слідчий до суду надала заяву, відповідно до якої просить клопотання про арешт майна слухати без її участі, вимоги клопотання підтримує, просить задовольнити.

На підставі частини другої статті 172 Кримінального процесуального кодексу України, розгляд клопотання здійснено без повідомлення власника майна, оскільки це необхідно з метою забезпечення арешту майна.

Згідно частини четвертої статті 107 Кримінального процесуального кодексу України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши подане клопотання, слідчий суддя виходить з наступного.

Частина перша статті 131 Кримінального процесуального кодексу України передбачає, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до пункту 7 частини другої статті 131 Кримінального процесуального кодексу України, заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Частина перша статті 170 Кримінального процесуального кодексу України передбачає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно частини другої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог абзацу першого частини третьої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною першою статті 98 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Встановлено, що слідчий звернулася з вказаним клопотанням, що відповідає вимогам статті 171 Кримінального процесуального кодексу України, та у строк, встановлений частиною п`ятою статті 171 Кримінального процесуального кодексу України.

Стороною кримінального провадження, яка звернулася з клопотанням, поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що вказане у клопотанні майно може бути використано з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Отже, на підставі вищенаведеного та враховуючи наявність правових підстав для задоволення клопотання, з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, оскільки незастосування накладення арешту може призвести до наслідків, визначених частиною одинадцятою статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, таких як його можливе приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, існує сукупність підстав вважати, що дане майно в подальшому може мати доказове значення під час досудового розслідування, а також правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, керуючись засадами розумності та співмірності, слідчий суддя вважає, що клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, а саме на транспортний засіб марки HYUNDAI TUCSON, VIN НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2023 року випуску.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1