ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 686/2178/26

Провадження № 11-сс/820/59/26

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003521 від 26.11.2025 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 січня 2026 року, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 січня 2026 року задоволено частково клопотання прокурора та продовжено обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Чортків Тернопільської області, українцю, громадянину України, із середньою освітою, одруженому, не працюючому, маючому на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимому,

строк тримання під вартою по 20 березня 2026 року включно.

У разі внесення застави, визначеної ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.11.2025 в розмірі 181 680 грн., продовжити по 20 березня 2026 року включно термін дії покладених на ОСОБА_7 цією ж ухвалою обов`язків:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатись з населеного пункту в якому проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- утриматись від спілкування зі свідками, потерпілим, у даному кримінальному провадженні;

- невідкладно прибувати за викликами до слідчого, прокурора за першою вимогою;

- здати на зберігання відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за межі України, у випадку наявності.

У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в доход держави.

Ухвала діє по 20 березня 2026 року включно.

Згідно матеріалів клопотання, ОСОБА_7 , будучи засуджений 21.05.2025 Чернівецьким районним судом міста Чернівців за умисний, тяжкий, корисливий злочин, на шлях виправлення не став та вчинив нове кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 26.11.2025 ОСОБА_7 приїхав до міста Хмельницький, де о 9:10 год. зайшов до приміщення КНП Хмельницька обласна дитяча лікарня, розташованого по вул. Кам`янецькій, 94, в м. Хмельницький. Перебуваючи на ІІ поверсі вказаного приміщення проник до ординаторської хірургічного відділення, де виявив портфель, який належить ОСОБА_8 , після чого прийняв рішення про викрадення із нього грошових коштів з метою власного збагачення.

Тоді ж, ОСОБА_7 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, достовірно знаючи і розуміючи, що в країні діє воєнний стан, який введений на території України Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», та який в останнє продовжено згідно Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» N 4643-IX від 21 жовтня 2025 року, продовженого з 05 год. 30 хв. 05 листопада 2025 року строком на 90 діб діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю у даному приміщенні сторонніх осіб, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з метою особистого незаконного збагачення, відкрив портфель та викрав із нього грошові кошти в сумі 200 000 гривень, які в подальшому заховав до свого одягу та покинув місце вчинення кримінального правопорушення.

Вказаними умисними протиправними діями ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_8 значну майнову шкоду на суму 200 000 гривень.

За таких обставин, ОСОБА_7 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у інше приміщення, що завдало значної шкоди потерпілому, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.»

27.11.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Задовольняючи клопотання прокурора, слідчий суддя мотивував тим, що на даний час продовжують існувати визначені ст.177 КПК України ризики: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків та потерпілого; вчинення інших кримінальних правопорушень.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладенням відповідних обов`язків.

Вказує, що слідчий суддя в ухвалі формально перелічив ризики, не навівши конкретних доказів їхньої актуальності на даному етапі, а саме посилання на тяжкість можливого покарання, не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою.

Зазначає, що слідчим суддею не враховано наявність у ОСОБА_7 постійного місця проживання, він є громадянином України, має паспорт, зареєстроване місце проживання, має на утриманні неповнолітню доньку, має стійкі соціальні зв`язки за місцем проживання.

Посилається і на те, що слідчим суддею не було належним чином оцінено стан здоров`я обвинуваченого, який хворіє на хронічні захворювання, а перебування в умовах слідчого ізолятора, де неможливо отримати спеціалізовану медичну допомогу, що може призвести до погіршення його стану.

Вважає, що посилання на те, що особа раніше судима та вчинила злочин в період іспитового строку, не є безумовним доказом того, що вона вчинить новий злочин, перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом, який є достатнім запобіжним заходом, який фізично обмежує можливість особи залишати житло, а отже і вчиняти нові правопорушення, але не є таким суворим як тримання під вартою.

На думку апелянта визначений розмір застави у сумі 181680 грн. є завідомо непомірним для обвинуваченого, який на даний час не працює та не має значних заощаджень і така сума фактично позбавляє його права на альтернативний запобіжний захід, що прирівнюється до безальтернативного тримання під вартою.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора про законність ухвали слідчого судді, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 28.11.2025 ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком по 23 січня 2026 року включно.

20.01.2026 до суду направлено обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 в порядку ст.291 КПК України.

Згідно з ч.6 ст.199 КПК України, у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Частиною 1 ст.183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Продовжуючи обвинуваченому ОСОБА_7 строк тримання під вартою, слідчий суддя врахував, що продовжують існувати визначені ст.177 КПК України ризики, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків та потерпілого; вчинення інших кримінальних правопорушень.

При цьому слідчий суддя серед іншого врахував інші обставини, у контексті встановлених ризиків, особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше судимий, має постійне місце проживання.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою із визначенням певного розміру застави, навіть у вигляді цілодобового домашнього арешту, не зможуть запобігти встановленим ризикам, та не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Колегія суддів також звертає увагу, що у цьому провадженні тримання під вартою для обвинуваченого не є для безальтернативним запобіжним заходом, адже передбачає в якості альтернативи заставу.

Що стосується розміру застави, з яким не погоджується сторона захисту, то визначена застава ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.11.2025 в розмірі 181 680 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі, на думку колегії суддів, може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні; рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Такий розмір застави є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, не порушує права підозрюваного, а тому підстав вважати таким, що суперечить положенням ч.5 ст.182 КПК України, колегія суддів не вбачає.

Колегія суддів вказує, що апеляційна скарга захисника не містить конкретних доводів щодо непомірності розміру застави визначеної для ОСОБА_7 , які б вказували, що слідчим суддею було необґрунтовано визначено заставу у розмірі 181680 гривень (в тій же сумі, що була визначена попередньою ухвалою).

Зважаючи на те, що обставини провадження свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися та вони виправдовують продовження тримання підозрюваного під вартою, колегія суддів підстав для скасування ухвали слідчого судді не знаходить.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 січня 2026 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою по 20 березня 2026 року включно з визначенням застави залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3