Справа № 548/1784/22
Провадження №1-кп/548/29/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2025 року Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судових засідань - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілої - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол обвинувальний акт за кримінальним провадженням № 0000181 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Радивонівка Великобагачанського району Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта повна середня, одруженого, непрацюючого, такого, що інвалідності, утриманців не має, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

обвинувачений ОСОБА_6 10.07.2022 близько 12-00 години, перебуваючи у господарстві за місцем фактичного проживання потерпілого ОСОБА_9 , що за адресою: АДРЕСА_1 , під час сварки із останнім, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин наніс цьому потерпілому один удар правою рукою стиснутою в кулак в область живота зліва.

У подальшому, цього ж дня, 10.07.2022 близько 19 години, обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 на подвір`ї власного господарства, під час сварки із потерпілим ОСОБА_9 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин наніс цьому потерпілому правою рукою стиснутою в кулак один удар в область грудної клітки та один удар в правий бік потерпілого, спричинивши останньому ТЯЖКІ тілесні ушкодження, які небезпечні для життя в момент їх утворення у вигляді синця на животі, крововиливів в м`які тканини живота та грудей зліва, розриву селезінки, внаслідок чого 18.07.2022 настала смерть потерпілого ОСОБА_9 у реанімаційному відділенні КНП ''Хорольська міська лікарня''.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, не визнав, цивільний позов потерпілої також не визнав. При цьому пояснив, що потерпілого ОСОБА_10 знав незадовго до подій, пов`язаних із його смертю. Дати не пам`ятає, він прийшов до нього в господарство, де сидів курив разом із його співмешканкою ОСОБА_11 . Із будинку вийшов потерпілий, який приревнував останню до обвинуваченого. Після цього обвинувачений штовхнув потерпілого та пішов додому. Того ж дня ОСОБА_9 ввечері прийшов до нього додому разом із своєю співмешканкою і попросив закурити. Знову почав висловлювати претензії з приводу останньої. Тоді обвинувачений раз вдарив його у груди, після чого ОСОБА_12 із співмешканкою пішли додому. Через 3 дні він почув, що потерпілого забрала швидка у лікарню, де невдовзі він помер. Вказав, що є невинуватим, просив його виправдати.

Незважаючи на невизнання винуватості ОСОБА_6 у нанесенні тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 , від яких настала смерть останнього, його винність у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України, повністю підтверджується сукупністю доказів, а саме:

- показаннями потерпілої ОСОБА_8 , яка пояснила в суді, що є матір`ю потерпілого ОСОБА_9 13.07.2022 близько 13:45 години до неї зателефонувала медсестра приймального відділення Хорольської міської лiкapнi, яка повідомила, щo цього дня її сина доставлено в лікарню і він перебуває в тяжкому стані. Коли вона прийшла в лікарню, там їй сказали, що причиною коми сина стала алкогольна інтоксикація, ніяких прогнозів щодо одужання вони не говорили. Потім, в день його госпіталізації, вона заходила в палату до сина, він її впізнав, нічого не говорив, водив очима. Бачила набряки пiд очима та по руках. До сина приходила поліція, але він відмовився писати заяву про вчинення злочину. Того ж дня їй повідомили лікарі, що сину зробили KT голови i грудної клітини, за результатами якої жодних тілесних ушкоджень в нього нe виявлено. Зі слів лікарів в сина були не свіжі синці, де саме, вона нe знає. Наступного дня вона розпитувала співмешканку сина про те, що сталося. Зі слів останньої їй стало відомо, що 10.07.2022 зранку ОСОБА_13 побив сусід ОСОБА_14 . Також вона говорила, що з того моменту син жалівся на болі в лівому боці і з кожним днем йому ставало гірше, поки по нього не приїхала ШМД. Потерпіла відвідувала сина в лікарні кожного дня вранці, чула що йому штучно запускали роботу серця. 18.07.2022 до неї подзвонили з лікарні і сказали, що ОСОБА_13 помер. Позов підтримала в повному обсязі, пояснила, що понесла витрати на поховання та поминальні обіди, також вказала, що їй спричинено моральну шкоду, просила стягнути із обвинуваченого 516 930 грн;

- показаннями у суді свідка ОСОБА_15 , яка пояснила, що була співмешканкою потерпілого ОСОБА_10 і проживала з ним в АДРЕСА_1 . Також знає обвинуваченого ОСОБА_6 , який був їх сусідом і проживав неподалік. Вказала, що 10 липня 2022 вдень до них додому прийшов обвинувачений, вона з ним курила. Вийшов потерпілий і спитав, що тут робить ОСОБА_16 , у них виникла сварка. ОСОБА_17 вдарив ногою ОСОБА_18 по нозі, потерпілий присів, потім вдарив його кулаком в живіт зліва. ОСОБА_19 докурив і пішов з двору, потерпілий пішов у хату. Тоді ОСОБА_17 запросив їх вечером в гості. ОСОБА_12 пішов за спиртним. Того ж дня ввечері вони втрьох сиділи за столом в господарстві обвинуваченого, пили та курили. Потім потерпілий із обвинуваченим почали заводитися. ОСОБА_16 вдарив ОСОБА_20 кулаком по грудачині, у цей час ОСОБА_18 сидів за столом, а ОСОБА_17 стояв перед ним обличчам один до одного. Потів ОСОБА_16 вдарив кулаком ще раз в лівий бік живота ОСОБА_21 . Після чого вони із потерпілим пішли додому. Коли йшли додому то ОСОБА_12 говорив, що в нього болить в груднині. Вона дивилася на лівому боці було почервоніння. Наступного дня потерпілий ходив на базар, прийшов підобід п`яний. Жалівся на болі в лівому боці. Не міг лежати на лівому боці. Наступного дня трохи ходив, здебільшого лежав, не міг перевертатися. На її пропозицію викликати швидку відмовлявся. На третій день вона прийшла з роботи і виявила, що ОСОБА_22 зовсім погано, викликала швидку допомогу. Потерпілого забрали у лікарню, де він через декілька днів помер. Говорила лікарям, що потерпілого побив сусід.

- показаннями у судовому засідання судового-медичного експерта ОСОБА_23 , яка пояснила, що вона була доповідачем при проведенні комісійної судово-медичної експертизи № 75 від 30.12.2022, висновки якої вона підтримує в повному обсязі. Вказала, що вказана експертиза проводилася за матеріалами справи, при її проведенні враховувалися документи із кримінального провадження, які перелічені в описовій частині висновку. Пояснила, що комісія експертів, доходячи висновків, зазначених в експертному висновку, співставила всі дані, характер і розмір розриву селезінки, який детально описаний у висновку, наслідком якої став крововилив 1.7 літра крові в згустках. Для того, щоб встановити давність ушкодження цього органу, комісія експертів провела співставлення морфологічних ознак із усією картиною травматичного процесу, в тому числі і з особливостями його протікання. Крім того, були зроблені додаткові гістологічні дослідження із архівного матеріалу, що дозволило точніше встановити давність протікання травми селезінки. Також були проаналізовані клінічні дані, зазначені в карті виїзду швидкої медичної допомоги та медичній карті стаціонарного хворого. Так, в карті виїзду було зазначено, що у потерпілого судоми і він був у спутаному стані свідомості при поступанні в стаціонар 13.07.2022 о 12.25 без свідомості, потім приходить до тями на короткий проміжок часу, в подальшому впадає в кому безповоротно, а 14.07.2022 о 15 год 20 хв трошки більше доби у нього проявляються ознаки клінічної смерті, але оскільки лікарі спрацювали добре і провели належні реанімаційні заходи, потерпілий не помер. Далі ознаки травми живота протікали на тлі постреанімаційної хвороби і вони також впливали на клініку і його протікання, також вплинули наслідки тривалого вживання алкоголю. Пояснила, що додатково проведені гістологічні дослідження дали змогу констатувати, що травма селезінки була спричинена 10.07.2022, що не суперечить описовій частині постанови. Детально вивчені клінічні дані зі слів співмешканки вказували на те, що самопочуття потерпілого поступово погіршувалося після побиття його обвинуваченим. Він скаржився на болі в лівій частині грудей, не міг лежати на лівому боці, все гірше себе почував, але відмовлявся від допомоги, а 13.07.2022 вже був без свідомості, в зв`язку з чим і була викликана швидка допомога. Всі ці сукупні докази дали змогу зробити висновки визначені в експертизі. На момент доставлення потерпілого в лікарню в нього вже був надрив селезінки, і клініка протікання хвороби була не лише інтоксикація алкогольна, а і внутрішня кровотеча. Морфологічні дані нікуди не подінеш, і картина на підставі морфологічних даних свідчать, що він потрапив в лікарню з ознаками геморагічного шоку (крововтрати), так була також і інтоксикація, але він до неї звичний. Про те, що потерпілий поступив у лікувальний заклад із ознаками внутрічеревної кровотечі (поступової втрати крові), свідчить те, що на протязі трьох днів його стан погіршувався, він скаржився на болі в області лівої частини грудей, не міг лежати на лівому боці, втратив свідомість. І потім поступово розвивалася крововтрата, він все слабшав і слабшав, і ознакою крововтрати були клоніко-томічні судоми, які лікарі оцінили як ознаки алкогольного отруєння. У лікувальному закладі лікарі фіксували пониження тиску і підвищення серцебиття, підвищення частоти дихання, проявлялася синюшність кінцівок, падає сатурація кисню, це клінічні ознаки геморагічного шоку (крововтрати), а не алкогольного отруєння. На момент потрапляння в лікувальний заклад рівень втрати крові потерпілим був критичний, який дав клініку геморагічного шоку, це була тяжка крововтрата внаслідок розриву селезінки.

- допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_24 пояснив, що висновки, викладені ним у відповідних експертизах, він підтримує повністю. Пояснив, що згустки крові в черевній порожнині були пластами, що свідчить про їх поступове утворення. При цьому, крові було 40 відсотків, згустків крові - 60 відсотків. Вказав, що наскільки йому відомо, КТ дослідження черевної порожнинини не проводилося, тому і не були виявлені згустки крові. В КТ зазначено про відсутність внутрічерепної кровотечі, а не внутрічеревної. Крім того, був синець на тулубі в проекції селезінки.

- витягом з ЄРДР за № 0000181 від 18.07.2022, з якого вбачається, що 18.07.2022 надійшло повідомлення про смерть ОСОБА_9 в палаті реанімаційного відділення КНП «Хорольська міська лікарня», який 13.07.2022 доставлений із алкогольним отруєнням, попередня кваліфікація ч. 2 ст. 121 КК України /т.1 а.с.111/;

- протоколом огляду місця події від 18.07.2022 та фототаблицею до нього / т.1 а.с.114-117/, згідно з яким у палаті реанімаційного відділення KHП " Хорольська МЛ" знаходиться труп ОСОБА_25 в положенні лежачи на спині, нoги пpямi, витягнуті вздовж тулуба. Кінцівки ніг перев`язані марлевою мотузкою. Руки зігнуті в ліктьовому суглобі, та розміщені на тілі тpyпa, a саме нa животі, в низу мається лiвa pyкa. Руки також перев`язанї марлевою пoв`язкoю. Голова пряма, нижня щелепа підв`язана марлевою пов`язкою, очі та рот закриті. З отвору шиї мається тракеостома. Ha тілї трупа відсутній одяг. Tiлecнi ушкодження нa тілі трупа: на правій повіці нaявний синець синюшно-фіолетового кoльopy, під лівим оком теж синець синюшно-фіолетового кольору. Ha правій передній поверхні гомілки нaявний синець cинюшнoгo кольору. Трупне задубіння не виражене в усіх групах м`язів.

- протоколом огляду місця події від 20.07.2022 та фототаблицею до нього / т.1 а.с. 199-123/, у яких зафіксовані пояснення свідка ОСОБА_15 , яка пояснила, що 10.07.2022 близько 12 год під час нанесення т/у rp. ОСОБА_6 громадянину ОСОБА_25 вона сиділа на собачій будці, гр. ОСОБА_6 сидів поруч з нею напівприсядки, a ОСОБА_25 стояв коло них, після чого вказала на місце, де саме ОСОБА_16 наніс т/у ОСОБА_26 . Під час огляду на місці, вказаному свідком ОСОБА_15 слідів тяганини, слідів РБК чи інших ознак, які б вказували на сліди боротьби тa тих, що становлять слідчий інтерес, не виявлено.

- копією карти виїзду швидкої медичної допомоги № 2082 від 13.07.2022, з якої вбачається, що по приїзду медичної бригади на виклик до хворого ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 , встановлено нещасний випадок, попередній діагноз підозра на гостре отруєння алкоголем, виявлено забої м`яких тканин. Зі слів співмешканки, виявила за 10 хвилин до приїзду ШМД, регулярно вживає алкоголь /т. 1 а.с. 162/;

- копією лікарського свідоцтва про смерть № 36 "Хорольського районного судово- медичного відділення Обласного бюро CME ДО3 на ім`я ОСОБА_9 від 19.07.2022 р.'', згідно з яким смерть настала: у стаціонарі КНП " Хорольська МЛ". Причина смерті: Травма селезінки. Ушкодження внаслідок контакту з тупим предметом, намір невизначений... Хвороба (патoлoгїчнi стани), щo призвели до смерті: a) Внутрішня крововтрата. 6) Травма селезінки. в) Tyпa тpaвмa живoтa. г) Ушкодження внacлiдoк контакту з тупим предметом, намір не визначений..." /т. 1 а.с. 152/;

- висновками експерта № 34 від 18 серпня 2022 року, та № 34-Б від 13 вересня 2022 року, якими встановлено, що смерть ОСОБА_9 настала від внутрішньої крововтрати внаслідок розриву селезінки, які виявилися результатом тупої травми живота. При судово-медичному дослідженні трупа виявлено синці обличчя, живота верхніх та нижніх кінцівках, крововиливи в м`язи тканини грудей та живота зліва, розриви селезінки. Синець на животі, крововиливи в м`які тканини живота та грудей зліва, розриви селезінки могли утворитися як від ударів пальцями кистей стиснутими в кулак, так і ногами у взутті з достатньо великою силою за 7-8 діб до моменту судово-медичного дослідження трупа і відносно до живої людини кваліфікуються як ТЯЖКІ тілесні ушкодженя, як небезпечні в момент їх утворення. Синці на обличчі та нижніх кінцівках утворилися від ударів пальцями кистей, стиснутими в кулак, так і ногами у взутті з силою, достатньою для їх утворення за 7-8 діб до моменту судово-медичного дослідження трупа, і відносно до живої людини кваліфікуються як ЛЕГКІ тілесні ушкодженя, як небезпечні в момент їх утворення. Після отримання тілесних ушкоджень область живота та грудної клітки зліва з розривом селезінки потерпілий міг виконувати активні дії (самостійно ходити) декілька днів. Виходячи з кількості тілесних ушкоджень, заподіяних ОСОБА_9 , їх характеру та розташуванню, можна припустити, що йому було нанесено не менше 8 ударів, із них: по обличчю не менше 1-го; в область лівої половини грудної клітини - не менше 1-го; в область лівої половини черевної стінки - не менше 1-го; в область лівого плеча - не менше 2-х; в область правого пелеча - не менше 1-го; в область правого стегна - не менше 1-го; в область правої гомілки - не менше 1-го. /т.1 а.с. 154-155, 158-160/;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 19.07.2022 з DVD-диском за участю свідка ОСОБА_27 , під час якого свідок вказала на механізм нанесення ударів обвинуваченим ОСОБА_6 її співмешканцю - потерпілому ОСОБА_9 , на місці показала на їх розташування в ході бійки, місця нанесення ударів /т. 1 а.с. 168-178/;

- висновком експерта № 34-А від 12.09.2022 за результатами додаткової судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 , згідно з яким покази свідка ОСОБА_15 , дані нею при проведенні слідчого експерименту 19.07.2022 відповідають об`єктивним судово-медичним даним, встановленим при судово-медичній експеризі трупа ОСОБА_9 / т.1 а.с. 180-181/;

- протоколом огляду диска від 20.07.2022, з якого вбачається, що потерпілий ОСОБА_25 на момент зйомки перебуває у свідомості та спілкуєтъся з працівником поліції, у останнього спостерігаються судоми тіла, на лівому плечі, ближче до ліктьового суглобу, видніється декілька синців, в інших ділянках тіла тілесник ушкоджень не видно, так як до живота ОСОБА_18 вкритий простирадлом. ОСОБА_18 говорить, що його побив дядя ОСОБА_28 на прізвище ОСОБА_29 , який є його сусідом, говорить, що до нього притензій не має, не хоче писати заяву про кримінальне правопорушення, так як той, хто його побив розсердиться /т.1 а.с. 188-192/;

- висновком комісійної судово-медичної експертизи № 75 від 30.12.2022, згідно з якою ОСОБА_9 було заподіяно такі тілесні ушкодження: a) Закрита травма живота: два розриви селезінки (поблизу вopiт та по діафрагмальній поверхні з гемоперитонеумом (1700 мл крові в черевній порожнині), синець по лівій боковій поверхні живота, дві ділянки крововиливів у м`які тканини по лівій передньо - пахвовій лінії на рівні 7-9 ребер та у м`які тканини живота зліва; б) синці обличчя, верхніх та нижньої кінцівок.

Ураховуючи характер, локалізацію, кількість тілесних ушкоджень, співставляючи їх між собою, експерти дійшли висновку, що розриви селезінки утворилися від нe менше, ніж двох ударів у ділянку лівого підребер`я та лівої бічній поверхні живота тупими предметами з обмеженою поверхнею контактування, якими могли бути кисті рук, стиснені в кулаки, ноги людини у взутті.

Синці на обличчі пo зовнішній поверхні правого плеча у верхній третині, по задньо-внутрішніи поверхні лівого плеча утворилися від не менше ніж трьохразової ударної дії тупими предметами з обмеженою поверхнею контактування, якими могли бути киcтi рук, стиснені в кулаки, ноги людини у взутті.

Синці правого стегна та гомілки утворилися від не менше ніж 2-х ударів тупими предметами з обмеженою поверхнею контактування, якими могли бути ноги людини у взутті.

Дрібні синці no зовнішній поверхні правого плеча та no внутрішній поверхні лівого плеча, найбільш імовірно, утворилися при стисканні даних анатомічних ділянок тупими предметами, якими могли бути пальці рук при захваті.

Обширний синець по задньо-зовнішній поверхні правого плеча та ліктьового суг- лобу міг утворитися як від удару тупим предметом з обмеженою поверхнею контактуван-ня, так і пpu падінні на площину та ударі об тупий предмет з переважаючою контактую- чою поверхнею.

Причиною смерті гр. ОСОБА_9 була тупа закрита травма живота з розривами селезінки, яка в своему клінічному перебігу призвела до масивної внутрішньої крововтрати та настання смерті потерпілого.

Ha це вказують:

- розриви селезінки,

- наявність синця лівої бічної поверхні живота, крововиливів у м`які тканини живo-

та зліва та лівої реберної дуги,

- кров в черевній порожнині об' емом 1700мл,

- плями Мінакова - кровввиливи під епікард,

- шунтування крові в нирках,

- малокрів`я внутрішніх органів з явищами повнокрів`я та набряку головного мозкy.

Між травмою живота з розривами селезінки, яка призвела дo масивної крововтрати, та настанням смерті потерпілого, вбачаеться прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Стосовно живої особи тілесні ушкодження, заподіяні гр. ОСОБА_9 , кваліфікуються так:

a) Закрита травма живота: два розриви селезінки з явищами масивної крововтрати, синець живота, крововиливи в м`які тканини живота та в ділянці лівої реберної дуги - мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень no критерію небезпеки для життя (n. 2.1.1. a), 2.1.2., 2.1.3. е), 0) "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених Наказом MOЗ України № 6 "Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України" від 17.0 І.1995р.),

6) синці обличчя, кінцівок - як в cyмi, так і окремо - мають ознаки ЛЕГКИХ тілесниx ушкоджень (п. 2.3.2. 6), 2.3.5. вищевказаних "Правил...").

Ha підставі динаміки oпиcy травматичного процесу в наданій медичній документації, однотиповості морфологічної картини синців, даних гістологічних дослідженъ (з виконанням додаткових зрізів, фарбуванням на фібрин і гемосидерин) експерти вважають, що всі тілесні ушкодження, виявлені на трупі гр. ОСОБА_9 , синхронні за чacoм і пo давності не суперечать строку, зазначеному в пocтaнoвi, тобто 10.07.2022..

Так, з медичної карти стаціонарного кворого № 2798 KHП "Хорольська міська лі- карня" відомо, що ОСОБА_9 був доставлений бригадою швидкої медичної допомоги 13.07.22 о 12 год 25 кв у важкому стані, без свідомості з клоніко-тонічними судомами. Зі слів співмешканки був побитий близько 7 діб тому знайомим. Протягом тижня скаржився на біль в грудній клітці. При огляді параорбітальні гематоми з обох сторін. Множинні синці тулуба та кінцівок. 13.07.22 18:00 год. Загальний стан тяжкий, не стабільний, рівень свідомості - оглушення. Дезоріентований в часі і просторі. Шкіра бліда, акроцианоз. Дикання шумне, вологі крипи з обок сторін. 14.07.22 15 год 10 хв. Ha фоні інфузійної терапії наступила зупинка дикальної діяльності. Пульс на сонних артеріях не визначається. AT не вимірюється. 3іниці вузькі, рівні. Після реанімаційник заходів через 12 хв відновлення вітальних функцій. Пульс 128 уд. в 1 хв AT 105/60мм рт. ст. Підключений до апарату ШВЛ (штучної вентиляції легень). У щоденниках негативна динаміка на фоні зростаючих доз вазопресорів, в аналізах крові - наростання панцитопенії. 18.07.22 о 15 год 50 кв констатовано біологічну смерть.

При секційному дослідженні: всі синці тьмяно-фіолетового кольору.

Гістологічне дослідження № 2501: Розриви капсули та паренкіми малокровної се- лезінки з дрібними крововиливами, зміненими еритроцитами, з резорбтивно- проліферативною клітинною реакціею з лімфогістіоцитами, макрофагами, новоутворенням судин, внутрішньоклїтинним гемосидерином при забарвленні за Перлсом, фібрином синього кольору при забарвленні MSB... Малокрів`я шарів нирок з шунтуванням кровотокy... Паренкіматозна дистрофія, артеріальне малокрів`я міокарду з дрібноосередковою фрагментаціею кардіоміоцитів, артеріоартеріолоспазмом. Вогнищева жирова дистрофія печінки. Паренкіматозна дистрофія внутрішнік органів. Набряк тa повнокрів`я головного мозку.

Після заподіяння тілесник ушкоджень до поступового наростання явищ тяжкої крововтрати з порушенням свідомості та клоніко-тонічними судомами, які зафіксовані бригадою ШМД 13.07.2022 о 12 годині, ОСОБА_9 не був позбавлений можливості вчи- няти активні дії.

Об`єктивних судово-медичних даних про взаєморозміщення потерпілого та нападника проведенням комісійної судово-медичної експертизи не виявлено. Під час заподіяння тілесник ушкоджень обличчя, грудна клітка, ліва частина живота, обидва плеча, праве стегно і права гомілка ОСОБА_9 були доступні для нанесення ударів.

Тілесні ушкодження, виявлені на трупі гр. ОСОБА_8 не могли утворитися при самозаподіянні.

Оцінивши зібрану та перевірену в судовому засіданні сукупність доказів, суд вважає доведеною провину ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Суд критично оцінює доводи захисника про те, що смерть потерпілого ОСОБА_9 настала не від дій ОСОБА_6 , а від дій медичних працівників, які при проведенні реанімаційних заходів потерпілому ОСОБА_9 спричинили розрив селезінки.

Так, судом долучено до справи висновок комісійної судово-медичної експертизи № 08-02/2025 від 21.05.2025, проведену в рамках розслідування кримінального провадження № 0000344 від 01.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 140 ч.1 КК України.

Згідно із вказаним висновком / т.2 а.с. 127/ розриви селезінки вірогідніше утворилися під час реанімаційних заходів 14.07.2023 (прекардіальний удар, закритий масаж серця та дефибриляція).

Разом з тим, вказаний висновок зроблено експертами не у категоричній формі, а у формі припущення.

При цьому, матеріалами кримінального провадження (висновок комісійної судово-медичної експертизи експерта № 75 від 30.12.2022, показання в судовому засіданні експерта ОСОБА_23 ) повністю підтверджується, і не викликає в суду сумнівів, що розрив селезінки у потерпілого ОСОБА_9 стався в день подій 10.07.2022, які інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_6 .

У судовому засіданні експерт ОСОБА_30 детально пояснила, на підставі яких даних до такого висновку прийшли експерти, вказала на симптоми, які свідчать, що на момент потрапляння потерпілого ОСОБА_9 в лікувальний заклад, в нього вже малася значна внутричеревна крововтрата.

Суд констатує, що саме після побиття потерпілого ОСОБА_9 обвинуваченим ОСОБА_6 останній відчував біль в лівому підребер`ї та в грудній клітині, в зв`язку з чим обмежено рухався, не міг лежати на лівому боці, з кожним днем після побиття йому ставало гірше, аж поки його в тяжкому стані не доставили в лікарню на 3-й день після побиття.

Всі проведені по справі судово-медичні експертизи встановили прямий причинний зв`язок між виявленою у потерпілого ОСОБА_9 травмою живота з розривом селезінки, яка призвела до масивної крововтрати, та настанням смерті потерпілого.

Суд констатує, що виявлені у ОСОБА_9 тілесні ушкодження з необхідністю (закономірно) потягли за собою смерть останнього, отже, є причиною її заподіяння.

Між діями ОСОБА_6 і смертю потерпілого є необхідний причинний зв`язок, де удари в область лівого підребер`я спричинили розрив селезінки і суттєву крововтрату, що в підсумку призвело до настання смерті.

Допитаний в лікувальному закладі потерпілий ОСОБА_9 категорично вказав, що його побив обвинувачений ОСОБА_6 ,/ т.1 а.с. 185/ про те, що його бив хтось інший, він не говорив. Крім цього, про побиття ОСОБА_6 потерпілого вказувала і свідок ОСОБА_15 , яка безпосередньо бачила, як обвинувачений це робив, і механізм нанесення обвинуваченим ударів потерпілому відтворила на слідчому експерименті.

У суду немає підстав не довіряти як свідченням потерпілого ОСОБА_9 , так і свідка ОСОБА_15 .

При цьому, суд констатує, що потерпілий ОСОБА_9 не хотів притягувати до відповідальності ОСОБА_6 , написав про це заяву слідчому, вказав про це на відеозапис, отже у суду немає підстав стверджувати, що потерпілий міг оговорити обвинуваченого.

Показання обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що він лише 1 раз вдарив у грудну клітину потерпілого ОСОБА_9 і більше не бив, суд вважає неправдивими, так як вони спростовуються висновками проведених судово-медичних експертиз, показаннями як самого потерпілого ОСОБА_9 (письмовими поясненнями від 13.07.2022 / т.1 а.с. 185/ та відеозаписом його спілкування із працівниками поліції), так і свідка ОСОБА_15 , та вважає їх такими, що надані обвинуваченим з метою уникнення кримінальної відповідальності.

За таких обставин, суд вважає правильною кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Обставиною, що обтяжують покарання суд по справі не вбачає.

Частиною 5 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року передбачено, що судам треба мати на увазі, що наведений у ч. 1 ст. 66 КК перелік обставин, які пом`якшують покарання, не є вичерпним. При призначенні покарання суд може визнати пом`якшуючими й інші обставини, не зазначені в ч. 1 цієї статті (наприклад, вчинення злочину внаслідок збігу випадкових обставин чи неправильної поведінки потерпілого, відвернення підсудним шкідливих наслідків злочину, часткове відшкодування шкоди, відшкодування моральної шкоди). Визнання обставини такою, що пом`якшує покарання, має бути вмотивоване у вироку.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд враховує його перше притягнення до кримінальної відповідальності.

Незважаючи на наявність пом`якшуючої покарання обвинуваченого обставини, суд, виходячи з того, що обвинувачений умисно вчинив тяжкий злочин, що призвів до особливо тяжких наслідків, а тому приходить до висновку про неможливість застосування до цього обвинуваченого при призначенні покарання як ст. 69, так і ст. 75 КК України.

При цьому, виходячи із тяжкості вчиненого злочину та загибелі людини в результаті його скоєння, особи обвинуваченого, його дій при вчиненні кримінального правопорушення, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням обвинуваченому за вчинене та попередження скоєння нових злочинів буде призначення йому покарання у виді реального позбавлення волі.

Разом з тим, беручи до уваги обставини вчиненого злочину, поведінку та дії самого потерпілого, який не бажав своєчасно звернутися до лікувального закладу, наявність по справі пом`якшуючої покарання обставини, суд доходить висновку, що з урахуванням цього, обвинуваченому слід призначити покарання, наближене до мінімальної межі, передбаченої санкцією ст. 121 ч. 2 КК України

З огляду на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, визначення судом покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі, з метою забезпечення виконання вироку, суд доходить висновку про необхідність обрання цьому обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання цим вироком законної сили. При цьому, суд визначає, що цей запобіжний захід обирається саме з метою забезпечення виконання даного вироку суду та із зазначенням настання певної події - до набранням цим вироком законної сили, що у повному обсязі узгоджується з принципом юридичної визначеності, який є особливо важливим при обмеженні свободи та з принципом законності в цьому контексті (щодо процедури - п. 54 рішення Європейського суду з прав людини від 23.09.1998 року у справі «Стіл та інші проти Сполученого Королівства»), стосується забезпечення передбачуваності застосування певного закону і не суперечитиме як п.74 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року, так і положенням ч.1 ст.115 КПК України.

Питання про речові докази вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 72 КК України домашній арешт зараховується судом у строк покарання за правилами, передбаченими вчастині першій цієї статті, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Обвинуваченому ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з 21.07.2022 до 19.12.2022, після чого обвинуваченому запобіжний захід не обирався.

Отже, з урахуванням норм ч.7 ст.72 КК України ОСОБА_6 у строк покарання слід зарахувати строк перебування під цілодобовим домашнім арештом з 21.07.2022 по 19.12.2022 включно, що становить 152 дні, із розрахунку, що три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі, що становить 51 день позбавлення волі.

Вирішуючи справу в частині заявленого потерпілою ОСОБА_8 цивільного позову, суд бере до уваги таке.

Так, потерпілою ОСОБА_8 по справі заявлено цивільний позов про відшкодування завданих кримінальним правопорушенням матеріальної та моральної шкоди, який вона просила задовольнити та стягнути із відповідача - обвинуваченого ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 16930 грн та моральну шкоду в сумі 500 000 грн.

Позивач зазначає, що нею було понесено витрати на поховання внаслідок смерті її сина.

На обґрунтування моральної шкоди цивільний позивач зазначає, що у зв`язку з учинененням ОСОБА_6 кримінального правопорушення, її син помер, тому вона перебувала в емоційному стресі, їй було завдано душевних страждань, порушений звичний спосіб її життя, що негативно вплинуло на стан здоров`я потерпілої.

Під час судового розгляду справи позивачка підтримала позовні вимоги, просила задовольнити їх повністю та стягнути з обвинуваченого матеріальну та моральну шкоду, завдані кримінальним правопорушенням.

Обвинувачений та його захисник цивільний позов не визнали, у його задоволенні просили відмовити.

Розглянувши цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 , суд доходить висновку про повне задоволення позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди та часткове відшкодування моральної шкоди, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації.

Судом встановлено, що потерпіла ОСОБА_8 здійснила поховання сина, на що нею було витрачено16930 грн, що підтверджується відповідними чеками, а тому ці кошти, як матеріальні збитки, підлягають стягенню з обвинуваченого на користь потерпілої.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

У цьому контексті суд враховує визнання Європейським Судом з прав людини (далі ЄСПЛ) існування спростовної презумпції завдання моральної шкоди у разі порушення окремих прав і свобод людини.

Зокрема, в рішенні ЄСПЛ від 28.05.1985 у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі проти Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії» зазначається, що «з огляду на її природу, стверджувана моральна шкода не завжди може бути предметом чіткого доведення. Проте розумно припустити, що особи, які…зіткнулися з проблемами...можуть зазнати страждань і тривоги». Звідси випливає, що фактичною основою для висновку про наявність негативних наслідків у немайновій сфері потерпілої особи у більшості ситуацій може бути як таке розумне припущення про природність їх виникнення за подібних обставин.

Суд вважає, що смерть ОСОБА_9 призвела до моральних страждань матері - потерпілої ОСОБА_8 , її переживань з приводу втрати сина, порушення звичайного життєвого укладу, тобто потерпілій заподіяно істотну і непоправну моральну шкоду.

Між вказаними протиправним діянням відповідача (вчиненням злочину) та заподіяною моральною шкодою потерпілій ОСОБА_8 наявний причинний зв`язок і вбачається вина відповідача, а тому вимоги про стягнення моральної шкоди є обґрунтованими.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнала позивачка, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках потерпілої; можливість, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Разом з тим, суд має виходити із засад розумності, пропорційності та справедливості.

За прямою нормою Конституції України (стаття 3) людина, її життя і здоров`я визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Для доньки, хоч і повнолітньої, передчасна втрата матері є непоправною втратою, яка за своєю суттю не може бути оцінена в грошовому еквіваленті. Суд переконаний, що нікому не посильно надати вичерпну відповідь на питання розміру моральної шкоди, спричиненої дитині заподіянням смерті її матері. Разом з тим, моральна шкода визначається, в тому числі в грошовому еквіваленті.

Сам факт смерті сина є безумовним свідченням глибини та тривалості моральних страждань матері, адже передчасна смерть спричинила втрату важливого життєвого зв`язку між матір`ю і дитиною, який поновлений бути не може та відповідно завдає довготривалих та глибоких душевних страждань потерпілій, тому неможливо оцінити таку втрату в грошовому розмірі.

Разом з тим, за змістом ст. 23 ЦК України заподіяна моральна шкода може відшкодовуватися грошовими коштами.

Отож, при визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з обвинуваченого в даному кримінальному провадженні, суд враховує такі фактори: вік потерпілої, її емоційний стан та душевні страждання внаслідок втрати сина; ступінь близькості, за якою син для матері є однією з найближчих людей; істотні вимушені зміни у житті потерпілої у гіршу сторону; ступінь винності та відповідальності обвинуваченого, як особи, яка спричинила смерть сину потерпілої; втрата найближчої людини у такий неправомірний спосіб безумовно залишить свій тяжкий «відбиток» у свідомості потерпілої та непоправний душевний біль, який усе життя буде її супроводжувати.

Зважаючи на викладене, керуючись принципами розумності і справедливості, суд дійшов висновку, що розмір моральної шкоди, який визначений у позові потерпілою в сумі 500000,00 грн, є завищеним та надмірним, а тому, виходячи із засад розумності, справедливості, виваженості і достатності, задовольняє позовні вимоги частково, а саме в розмірі 350000 грн.

Такий розмір моральної шкоди, на думку суду, не в змозі компенсувати отримані душевні страждання та моральні переживання, відновити психічний та психологічний стан потерпілої, однак буде справедливою і достатньою грошовою компенсацією заподіяної моральної шкоди.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 31, 369 - 371, 373 - 376, 394, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу запобіжний захід тримання під вартою, взявши обвинуваченого під варту із зали суду і строк відбування покарання йому обчислювати з 03 листопада 2025 року.

Відповідно до ч.7 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 у строк відбування покарання час його перебування під цілодобовим домашнім арештом із розрахунку, що три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі, за період з 21.07.2022 по 19.12.2022, тобто 51 день позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 16930 (шістнадцять тисяч дев`ятсот тридцять) грн 00 коп у рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 350000 (триста п`ятдесят тисяч) грн 00 коп у рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням, а всього 366 930 (триста шістдесят шість тисяч дев`ятсот тридцять ) грн 00 коп.

У іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Речові докази по справі у вигляді:

-мобільного телефону марки «Nokia» моделі 1280 чорного кольору, який передано на зберігання потерпілій ОСОБА_8 , залишити цій потерпілій;

-зрізи волосся з голови трупа ОСОБА_9 та зрізи нігтьових пластин з піднігтьовим вмістом, які передано в кімнату зберігання речових доказів ВП №2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, знищити;

-оптичний диск із заводським друкованим номером LH3151AD16073081D1 марки «Verbatim CD+R 700 Mb 80 min та оригінали матеріалу ЄО №1998 від 13.07.2022, які приєднано до матеріалів кримінального провадження, залишити в матеріалах справи;

-оптичний диск з заводським друкованим номером LH3151AD16073096D3 марки «Verbatim CD+R 700 Mb 80 min, який приєднано до матеріалів кримінального провадження, залишити в матеріалах справи.

Згідно зі ст. 376 ч. 6 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому його захиснику, потерпілій та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Хорольський районний суд, а обвинуваченим який утримується під вартою, в той же строк з моменту отримання копії вироку суду.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

Повний текст вироку виготовлено 03.11.2025.

Головуючий