Провадження № 1-кс/727/2713/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2025 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_3

захисник ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці клопотання слідчого 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Чернівецькій області ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по матеріалам кримінального провадження внесеного до ЄРДР №0000004 від 03.01.2023 року, відносно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Маріуполь Донецької області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_7 , яке погоджено прокурором відділу Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Посилається на те, що ОСОБА_6 , будучи громадянкою України, добровільно зайняла посаду в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

Так, 20.05.2022 військовослужбовці ЗС РФ, шляхом збройної агресії, спільно з представниками так званої «ДНР», які є частиною окупаційної адміністрації РФ, здійснили повну окупацію території Маріупольської міської територіальної громади Донецької області з державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, іншими об`єктами.

Згідно наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», на теперішній час місто Маріуполь, яке входить до Маріупольської міської територіальної громади Маріупольського району Донецької області включене до переліку тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 (в редакції від 07.05.2022, далі за текстом - Закон № 1207-VІІ), тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тимчасова окупація Російською Федерацією територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для Російської Федерації жодних територіальних прав.

За державою Україна, територіальними громадами сіл, селищ, міст, розташованих на тимчасово окупованій території, органами державної влади, органами місцевого самоврядування та іншими суб`єктами публічного права зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованій території.

Тимчасово окупованою територією, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону № 1207-VІІ, є частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Положеннями п. 6 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» №1207-VII визначено, що окупаційна адміністрація РФ це сукупність державних органів і структур РФ, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних РФ самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

Так, після військової окупації м. Маріуполь Маріупольського району Донецької області представники збройних формувань держави-агресора фактично узурпували всі владні повноваження на тимчасово окупованій території, шляхом збройного захоплення адміністративних будівель органів державної влади, місцевого самоврядування, судових та правоохоронних органів, запровадження тотального контролю та жорсткого управління у всіх сферах життєдіяльності території, для розповсюдження свого злочинного впливу та забезпечення окупаційної політики та не пізніше 30.05.2022 створили на території м. Маріуполь Маріупольського району Донецької області незаконний правоохоронний орган «Маріупольське головне управління МВД ДНР» (мовою оригіналу «Мариупольское главное управление МВД ДНР») та яке після незаконного приєднання до РФ окупованих територій Донецької області включено до складу «МВД России».

Так, ОСОБА_6 , в травні 2022 року (більш точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи на тимчасово окупованій території м. Маріуполь Донецької області, усвідомлюючи здійснення відкритої російської агресії проти України, метою якої є повалення конституційного ладу, територіальної цілісності та захоплення території України та бажаючи їх настання, з метою переслідування своїх особистих інтересів, маючи умисел на заняття посади в незаконному правоохоронному органі, створеному окупаційною владою у даному населеному пункті та реалізуючи його, вступила в злочинну змову з окупаційною адміністрацією держави-агресора, та отримавши від них пропозицію на зайняття посади слідчого в незаконно створеному правоохоронному органі «Мариупольскому ГУ МВД ДНР, добровільно, умисно погодилась на вказану пропозицію.

Продовжуючи виконувати свій злочинний умисел, наприкінці грудня 2022, але не пізніше 28 грудня 2022 (більш точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_6 , знаходячись на території м. Маріуполь Донецької області (більш точне місце в ході досудового розслідування не встановлено), умисно, добровільно зайняла посаду слідчого у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території т.зв. «Маріупольському головноному управлінні МВД ДНР» (мовою оригіналу «Мариупольское главное управление МВД ДНР») та розпочала свою протиправну діяльність на займаній посаді.

Основним місцем здійснення протиправної діяльності ОСОБА_6 в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території, є місце дислокації т.зв. «Маріупольського ГУ МВД ДНР», що розташовується в захопленій адміністративній будівлі за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, просп. Нахімова, буд. 86.

29.08.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, вручено останній у спосіб, передбачений для вручення повідомлення.

29.08.2025 в офіційному друкованому виданні загальнодержавної сфери розповсюдження газеті «Урядовий кур`єр» та 01.09.2025 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора України розміщено повідомлення про підозру та повістки про виклик ОСОБА_6 до слідчого відділу Управління СБ України в Чернівецькій області на 03.09.2025, 04.09.2025 та 05.09.2025 відповідно, однак ОСОБА_6 у визначений час не з`явилася та не повідомила причин неявки.

На даний час, підозрювана ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування та суду і знаходиться на тимчасово окупованій території України міста Маріуполь, Донецької області, з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Враховуючи характер вищевказаного злочину та покарання у вигляді позбавлення волі, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання її судом винуватою, наявні всі підстави вважати, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконними засобами впливати на свідків, експертів у кримінальному провадженні, які володіють інформацією щодо обставин вчинення нею зазначеного злочину, а також знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, вчинить нові або продовжуватиме вчиняти злочини, а тому з метою запобігання вказаним ризикам об`єктивно необхідним є застосування щодо останньої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на обставини викладенні в ньому.

Захисник в судовому засіданні вирішення даного клопотання залишила на розсуд суду, а у разі задоволення клопотання просила визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Заслухавши доводи прокурора, захисника, дослідивши матеріали подані до клопотання, приходжу до наступних висновків.

Встановлено, що 03.01.2023 року внесено відомості до ЄРДР №0000004 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України.

29.08.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що зазначені у клопотанні обставини підозри ОСОБА_6 можуть мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних та доказів.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, тому слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, підозра у якому їй повідомлена, є вірогідною та достатньою для обрання щодо неї обмежувального заходу.

Частиною 6 ст. 193 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

З матеріалів доданих до клопотання також встановлено, що ОСОБА_6 дійсно переховується від органу досудового розслідування на тимчасово окупованій території України, з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Постановою слідчого 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Чернівецькій області ОСОБА_5 від 19.09.2025 року ОСОБА_6 оголошено в розшук.

Також суд бере до уваги те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років, на даний час знаходиться на тимчасово окупованій території України, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Вважаю, що прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів передбачених ч.1 ст.176 КПК України не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, а тому з урахуванням всіх з`ясованих судом обставин, підозрюваній ОСОБА_6 слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Метою і підставою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення, а також подальшому переховуванню від органів досудового розслідування та суду.

Відповідно до абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, який виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Згідно ч. 4 ст. 197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.176, 177, 178, 183, 193, 205, 309, 370-371 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати відносно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Роз`яснити, що у відповідності до вимог ч.6 ст.193 КПК України, після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом 5 днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1