Справа № 592/2083/26
Провадження № 1-кс/592/1170/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Четвертого слідчого відділу ДБР ОСОБА_3 , погоджене з першим заступником керівника Сумської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001490 від 03.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України, -

установив:

Слідчий Четвертого слідчого відділу ДБР ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0001490 від 03.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України звернулась з клопотанням про накладення арешту на майно.

Клопотання обґрунтовує тим, що досудове розслідування здійснюється за фактом того, що 03.02.2026 близько 2:40, перебуваючи поблизу адреси: АДРЕСА_1 військовослужбовець Національної гвардії України (вч 3029) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , незаконно заволодів транспортним засобом «Тойота рав4» 2001 р.в., н.з. НОМЕР_1 (зареєстрований на території республіка Польща), який перебував у користуванні військовослужбовця вч НОМЕР_2 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вартість транспортного засобу, відповідно дно до акту приймання-передачі від благодійної організації складає 261500,00 грн.

Досудове розслідування розпочато на підставі заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_6 , який повідомив, що 03.02.2026 близько 12:40 год., перебуваючи поблизу адреси: АДРЕСА_1 . між ним та військовослужбовцем національної Національної гвардії України (вч 3029) ОСОБА_5 стався конфлікт, в ході якого останній незаконно заволодів транспортним засобом, який перебував у користуванні ОСОБА_6 .

В подальшому заявник виявив, що його мобільний телефон залишився у автомобілі, яким заволодів ОСОБА_5 .

З метою відшукання викраденого автомобіля, заявник за допомогою додатку «Локатор» почав відслідковувати місце знаходження його телефону. Вказаний додаток показав, що телефон перебуває у с. Верхня Сироватка, у зв`язку з чим, заявник разом зі своїми побратимами поїхали до місця вказаного додатком.

Проїжджаючи по АДРЕСА_2 , заявник виявив припаркований автомобіль ВАЗ 2108 на якому раніше бачив як пересувались ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , при цьому свого транспортного засобу поряд не бачив. Вони зазирнули, через сині металеві, двостворчаті ворота до двору вказаного будинку, та виявили свій автомобіль припаркований там, передом в центр двору.

Вони постукали в двері та до них вийшла раніше невідома жінка похилого віку, яка повідомила, що автомобіль, який перебуває у дворі завіз її син ОСОБА_8 . Заявник попрохав викликати сина на двір та до них вийшли вже знайомі особи - ОСОБА_7 та ОСОБА_5 які у агресивній формі повідомили, що цей авто більше їм не потрібен, вони можуть забрати з машини речі, а автомобіль залишити їм у постійну власність. Заявник з побратимами намагались домовитись з ними та роз`яснити що їхня поведінка є неправомірною проте вони не слухали. Після чого здійснено виклик на лінію «102».

Крім того заявником чітко описано зовнішні ознаки транспортного засобу та зміст речей, які перебували у ньому.

Перед початком проведення обшуку, коли ОСОБА_9 самостійно відкрив ворота приватного домоволодіння, у ньому було виявлено транспортний засіб чорного кольору марки Toyota RAV4, 2001 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи на місці потерпілий зазначив, що саме цей автомобіль перебуває у нього в праві користуванні.

При дослідженні питання, як саме опинився вказаний транспортний засіб на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_5 в категоричній формі відмовився пояснити.

В подальшому ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, в ході його затримання яке завершилось 04.02.2025 було виявлено та вилучено: куртку оливкового кольору, штани чорного кольору, рукавиці оливкового кольору з чорними вставками.

Предмети вилучені у ОСОБА_5 зберегли на собі слідову картину вчинення кримінального правопорушення та необхідні органу досудового розслідування для проведення відповідних експертизи та встановлення механізму та обставин вивчення кримінального правопорушення. Окрім того, лише шляхом проведення експертних досліджень можливо встановити вид та ступінь вини осіб причетних до настання вказаної події.

На даний час з метою збереження речових доказів виникла необхідність у вкладенні арешту на тимчасово вилучене майно, а саме з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У судове засідання учасники кримінального провадження, повідомлені про час та місце розгляду справи не з`явилися.

Згідно ч.1-3 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вилучені в ході затримання ОСОБА_5 речі містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, є необхідним накладення арешту на вказане майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання є обґрунтованим, слідчим доведено, що зазначені у клопотанні речі в подальшому можуть бути використані, як докази та мають суттєве значення у кримінальному провадженні №0001490 від 03.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а накладення арешту на це майно, зможе запобігти можливості його приховування та не призведе до наслідків, які суттєво позначаються на інтересах будь-яких осіб.

Керуючись ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України,

постановив:

Клопотання слідчого Четвертого слідчого відділу ДБР ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на майно, що було тимчасово вилучене під час проведення затримання ОСОБА_5 , яке здійснювалось з 04.02.2026 по 05.02.2026 у кримінальному провадженні за №0001490 від 03.02.2026, а саме:

-куртку оливкового кольору;

-штани чорного кольору;

-рукавиці оливкового кольору з чорними вставками.

Виконання ухвали покласти на слідчого Четвертого слідчого відділу ДБР ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Згідно з ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_10