Справа № 287/2866/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2026 року м. Олевськ

Слідчий суддя Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей та документів у межах кримінального провадження за №0000187 від 30.07.2025 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , за погодженням з начальником Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів у межах кримінального провадження №0000187 від 30.07.2025 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, в якому він просить надати тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, та/або документів, які містять відомості про надання телекомунікаційних послуг, по абонентським номерам: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , НОМЕР_19 у кримінальному провадженні №0000187 від 30.07.2025 року, а саме: старшому слідчому слідчого відділення відділення поліції №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_5 , слідчому слідчого відділення відділення поліції №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_3 , заступнику начальника слідчого відділення відділення поліції №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_6 , начальнику слідчого відділення відділення поліції №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_7 , шляхом вилучення копій, на паперовому та/або електронному носії документів за вказаними вище номерами, за період часу з 01.01.2024 року по 17.01.2026 року терміналом та періодом часу з наступними відомостями:

1.1. Адреси розташування та номери базових станцій, які забезпечували зв`язок кінцевого обладнання з вказаними вище абонентськими номерами та ІМЕІ (абоненти А, В).

1.2. Ідентифікаційні ознаки кінцевого обладнання абонента А та В: унікальний ідентифікатор сім - картки (IMSI), міжнародний ідентифікатор кінцевого обладнання (далі - ІМЕІ) тощо.

1.3. Типи з`єднання абонента А та В: вхідні та вихідні дзвінки, SMS (короткі текстові повідомлення), MMS (мультимедійні повідомлення), GPRS (передача інформації по незайнятій голосовим зв`язком смузі частот), переадресація, тощо.

1.4. Дата, час та тривалість з`єднань, у тому числі з`єднання нульової тривалості (неприйняті виклики) абонента А та В.

1.5. Ідентифікаційні ознаки кінцевого обладнання споживачів телекомунікаційних послуг, з яким відбувався сеанс зв`язку абонента А (абонент В).

1.6. За наявності контрактної угоди (або відповідної реєстрації) з абонентом А та В надати відомості про його особу.

Зобов`язати ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » виготовити та надати на паперовому та/або електронному носії документ за вказаними вище даними та періодом часу.

З матеріалів клопотання вбачається, що в ході досудового розслідування встановлено, що група осіб з числа місцевих жителів Олевської та Білокоровицької ОТГ здійснюють виготовлення,зберігання та збут наркотичних засобів та речовин.

За даним фактом слідчим відділенням відділення поліції №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження №0000187 за попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 307 КК України.

В ході проведення досудового розслідування 17.01.2026 року, на підставі ухвали слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області, проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_8 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого вилучено мобільний телефон Redmi A6, що належить ОСОБА_8 .

Оглядом вказаного пристрою встановлено, що ОСОБА_8 має тісні соціальні зв`язки з наступними громадянами, які користуються мобільними номерами: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , НОМЕР_19 .

Для проведення подальших слідчих дій, направлених на встановлення всіх обставин скоєного кримінального правопорушення, повного кола осіб залучених до його скоєння, встановлення місця перебування даних абонентських номерів та мобільного терміналу, в час вчинення кримінального правопорушення, органу досудового розслідування необхідно провести детальний аналіз з`єднань вказаних абонентських номерів.

Також, слідчий зазначив, що провести зазначене дослідження в інший спосіб ніж шляхом тимчасового доступу до електронних інформаційних систем або їх частин неможливо. Дані речі мають істотне значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні та можуть бути використані як докази.

Крім того, слідчий просить вказане клопотання розглянути за відсутністю сторін у володінні яких знаходиться вказана вище інформація, оскільки виклик службових осіб ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » призведе до передчасного розголошення відомостей, які безпосередньо стосуються суті кримінального правопорушення та процесуальних дій, які заплановано провести.

Начальник Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_4 та слідчий СВ ОСОБА_3 надали до суду письмові заяви з проханням проводити розгляд клопотання без їх участі.

Враховуючи вимоги частини другої статті 163 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя вважає можливим розглядати клопотання у відсутності осіб, у володінні яких знаходяться речі та документи, тимчасовий дозвіл на доступ до яких просить слідчий за погодженням з прокурором, оскільки це є необхідним з метою запобігання загрози їх знищення або зміни.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Розглянувши подане клопотання та дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Одним із механізмів витребування документів і даних, передбачених КПК України, є процедура тимчасового доступу до речей і документів, передбачених главою 15 КПК України.

Тимчасовий доступ до речей і документів є одним із заходів забезпечення кримінального провадження який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження (ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 3 п. 1 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Згідно ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

У клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Доступ особи до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, здійснюється в порядку, визначеному законом. Доступ до речей і документів, що містять відомості, які становлять державну таємницю, не може надаватися особі, що не має до неї допуску відповідно до вимог закону.

Згідно ч. 4 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосування заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 162 КПК України інформація, яка знаходиться в операторів телекомунікацій про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, отримання послуг, їх тривалість, зміст, маршрутів передання тощо, відноситься до охоронюваної законом таємниці, порядок доступу до якої регулюється положеннями ч. 5, 6 ст.163 КПК України.

У статті 91 КПК України викладено перелік обставин, що належать до предмета доказування у кримінальному провадженні, зокрема, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Частиною другою статті 11 Закону України «Про інформацію» встановлено, що не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження.

Згідно зі статтею 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, проте зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» від 1 липня 2003 року № 37801/97, пункт 36).

Слідчий суддя звертає увагу, що практикою Європейського Суду з прав людини встановлено, що збирання та зберігання інформації стосовно приватного життя особи, а також її розповсюдження охоплюються сферою застосування пункту 1 статті 8 Конвенції.

Зокрема, в рішенні Європейського Суду з прав людини (справа «Пантелеєнко проти України») вказано, що вираз «відповідно до закону» в пункті 2 статті 8 Конвенції значною мірою покладає на національне законодавство і державу обов`язок дотримання матеріальних і процесуальних норм, а також встановлено, що при недоведеності того, що дане втручання в особисте життя певних осіб має достатнє законне обґрунтування, тягне за собою порушення статті 8 Європейської конвенції з прав людини.

У рішенні Європейського Суду з прав людини (справа «Заїченко проти України») Суд також наголосив, що формулювання "згідно із законом" вимагає, щоб оскаржуваний захід не тільки мав підґрунтя у національному законодавстві, але й також був сумісний з принципом верховенства права, який прямо зазначається у преамбулі Конвенції і є невід`ємною частиною мети і завдання статті 8 Конвенції.

В порушення вимог ч. 6 ст. 163 КПК України слідчим не обґрунтовано значення відомостей щодо зв`язку абонентів для встановлення обставин у кримінальному провадженні та можливість їх використання як доказів, зокрема яким чином співвідносяться зазначені відомості з подіями та обставинами, які є предметом доказування в межах кримінального провадження.

Варто звернути увагу, що інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонентів, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо є інформацією, яка має особливий режим державного захисту, і забезпечення збереження такої таємниці шляхом недопущення свавільного її використання та дослідження є запорукою реальної реалізації основоположних прав і свобод фізичних і юридичних осіб у правовій державі. Припущення слідчого на даній стадії досудового розслідування, з огляду на вагомість наданих слідчому судді доказів, про встановлення обставин події кримінального правопорушення, шляхом проведення моніторингу мобільних з`єднань не можна вважати об`єктивними і обґрунтованими.

З врахуванням недопустимості безпідставного порушення конституційного права щодо заборони втручання у приватне життя користувачів мобільного зв`язку, приходжу до висновку, що з огляду на потреби досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, заходи щодо обмеження права на таємницю охоронюваної законом інформації є невиправданими, оскільки не є вочевидь необхідними і пропорційними.

Отже з огляду на потреби досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, вважаю, що заходи щодо обмеження права на таємницю охоронюваної законом інформації є невиправданими, оскільки не є вочевидь необхідним і пропорційним, з точки зору принципу верховенства права.

На підставі наведеного, керуючись статями 107, 132, 159-160, 162-164, 166, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ відділення поліції № 2 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей та документів у межах кримінального провадження за №0000187 від 30.07.2025 року, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1