Справа№ 953/1944/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2025 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000722 від 04.06.2021, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

УС Т А Н О В И В:

03 червня 2021 року у ОСОБА_3 , який перебував біля станції метро «Ярослава Мудрого» (кол. назва «Пушкінська»), виник умисел, спрямований на підроблення офіційного документу -паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , виданого 18 липня 2002 року Фрунзенським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, який видається чи посвідчується установою, що має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, з метою його подальшого використання під час укладення договору купівлі-продажу квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_3 , реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на підроблення офіційного документу - паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , виданого 18 липня 2002 року Фрунзенським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, надав власну фотокартку розміром 45,0х34,5 мм з погрудним зображенням, невстановленій особі для того, щоб вказана особа здійснила вклейку фотокартки із зображенням ОСОБА_3 на першу сторінку паспорту на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , виданого 18 липня 2002 року Фрунзенським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області.

Після чого, невстановлена особа здійснила вклейку фотокартки із зображенням ОСОБА_3 на першу сторінку паспорту на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , виданого 18 липня 2002 року Фрунзенським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 358 КК України як підроблення офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання їх підроблювачем, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, 04 червня 2021 року близько 16 години 00 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: м. Харків, вул. Валентинівська, 17, де здійснює свою діяльність нотаріус ОСОБА_6 , діючи з умислом, спрямованим на використання завідомо підробленого документу - паспорту на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , виданого 18 липня 2002 року Фрунзенським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, з фотокарткою ОСОБА_3 , розуміючи, що паспорт, виданий на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підроблений, та що він не є громадянином ОСОБА_5 , з метою укладення договору купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_3 , надав нотаріусу ОСОБА_6 паспорт на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , виданого 18 липня 2002 року Фрунзенським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, та таким чином використав завідомо підроблений офіційний документ.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, погодився з кваліфікацією вчинених діянь та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті.

Показання ОСОБА_3 не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, його показання відповідають змісту обвинувачення, суд за згодою обвинуваченого та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце, спосіб, форму вини і спрямованість умислу, мотив кримінального правопорушення, його наслідки, обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності обвинуваченого, визнає їх доказаними у судовому засіданні і вважає за можливе не досліджувати у повному обсязі докази стосовно цих фактичних обставин кримінального провадження відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачуваного, дослідженням матеріалів експертиз, вивченням даних, які характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Перед встановленням такого порядку дослідження доказів суд з`ясував, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів у частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

Суд враховує, що ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 02 березня 2023 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, зупинено у зв`язку з оголошенням в розшук обвинуваченого, а тому перебіг строків давності зупинявся з 02 березня 2023 року по 01 грудня 2025 року включно.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що строки притягнення особи до кримінальної відповідальності, встановлені ст. 49 КК України, у даному випадку не спливли.

Сукупність наведених і оцінених судом доказів переконує суд у тому, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 358 КК України - підроблення офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання їх підроблювачем, вчинене за попередньою змовою групою осіб, ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він раніше не судимий, неодружений, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, яке полягає у тому, що він визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчинених ним кримінальних правопорушень, у скоєному щиросердечно розкаявся, критично оцінює свою протиправну поведінку, осуджує її та бажає залагодити провину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують його покарання, відсутні.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

При призначенні покарання суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до положень ст. 12 КК України, відносяться: ч. 3 ст. 358 КК України до нетяжкого злочину, ч. 4 ст. 358 КК України до кримінального проступку, наявність обставини, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого, його вік та стан здоров`я, репутацію, у зв`язку з чим суд вважає необхідним і достатнім призначити йому покарання у виді обмеження волі в межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якими він обвинувачується і які передбачають відповідальність за вчинені кримінальні правопорушення.

При визначенні остаточної міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 застосуванню підлягає ч. 1 ст. 70 КК України, оскільки він засуджується за вчинення сукупності кримінальних правопорушень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покаранням більш суворим призначити обвинуваченому ОСОБА_3 остаточне покарання у вигляді обмеження волі.

При цьому, враховуючи тяжкість вчинених ОСОБА_3 кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючих вину обставин, позицію сторони обвинувачення, яка просила застосувати стосовно обвинуваченого положення ст. 75 КК України і звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, а також положення диспозитивності кримінального судочинства, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням.

На думку суду, призначена міра покарання надасть можливість обвинуваченому сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності за можливі вчиненні ним протиправні діяння у майбутньому, що буде в свою чергу достатньою превентивною мірою.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Питання щодо речових доказів суд вирішує у порядку ст. 100 КПК України.

Питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у порядку ст. 124 КПК України.

Відповідно до вимог статті 374 КПК України суд при постановленні вироку вирішує питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 11 червня 2021 року накладений арешт на майно, суд скасовує вказаний арешт.

Під час досудового слідства та судового розгляду запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч. 3 ст. 358 КК України - у виді 3 (трьох) років обмеження волі,

- за ч. 4 ст. 358 КК України - у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покаранням більш суворим, призначити обвинуваченому ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз у загальному розмірі 5491,84 грн.

Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 11 червня 2021 року.

Речові докази:

- паспорт на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , виданого 18 липня 2002 року Фрунзенським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області (із фотокарткою ОСОБА_3 ) - знищити;

- свідоцтво про право власності на житло від 21.10.1998 № НОМЕР_2 на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 на ім`я ОСОБА_5 , ідентифікаційний код № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 , довідку з КП «Харківськеміське БТІ» № 1103289 від 25.05.2021 про наявність нерухомого майна у ОСОБА_5 , технічний паспорт на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , копію довідки з КП «Харківське міське БТІ» №1103283 повернути власнику;

- мобільний телефон Nokia e 201 з IMEI НОМЕР_4 із сім картою НОМЕР_5 - повернути власнику ОСОБА_3 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим - в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1