Справа №668/4342/16-к
УХВАЛА

про закриття кримінальних проваджень

08.10.2025 м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю:

секретаря: ОСОБА_2

прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

під час розгляду в режимі відеоконференції кримінальних проваджень, відомості про які внесено до ЄРДР за №0001026, 0000394, №0000504, які об`єднані в одне провадження, за обвинуваченням

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Херсона, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України,

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Херсона, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

1. Суть питання, що вирішується ухвалою.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , після роз`яснення йому відповідного права судом, заявив клопотання про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 11.02.2020 за №0000504 в частині обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 190 КК України за епізодами № 2, № 3, оскільки 18.07.2024 прийнятий Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів». Відповідно до вказаного Закону, дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, має місце, якщо його вартість на момент вчинення правопорушення має максимальну межу два неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що станом на 2020 рік становить 2102 грн та враховуючи, що сума грошових коштів, якими обвинувачений заволодів у кримінальному проваджені становить менше, ніж два неоподатковувані мінімуми доходів громадян, а тому дане провадження за епізодами № 2, № 3 у справі підлягає закриттю на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлена кримінальна відповідальність діяння.

2. Позиції сторін кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_6 просив задовольнити клопотання про закриття кримінального провадження.

Захисник ОСОБА_6 підтримав позицію обвинуваченого.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання про закриття провадження у справі.

3. Встановлені судом обставини.

Відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР 11.02.2020 за №0000504 за епізодом № 2 ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 21.01.2020 року в ранковий час доби (встановити більш точний час при проведенні досудового розслідування з об`єктивних причин не надалось можливим) перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , переслідуючи прямий намір, спрямований на противоправне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи із корисливих мотивів, повторно, шляхом зловживання довірою потерпілого ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , під приводом проведення ремонтних робіт (ремонту стояку), отримав грошові кошти в розмірі 400 грн., на що потерпілий, будучи переконаний в добропорядності намірів ОСОБА_6 добровільно передав йому грошові кошти в розмірі 400 грн., після чого ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, не маючи з самого початку намірів проводити ремонтні роботи та придбання будівельних матеріалів, заволодів вказаними грошовими коштами та покинув місце скоєння злочину, спричинивши тим самим потерпілому ОСОБА_8 , матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, за епізодом № 3 ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 22.01.2020 року в ранковий час доби (встановити більш точний час при проведенні досудового розслідування з об`єктивних причин не надалось можливим) перебуваючи у квартирі АДРЕСА_4 , переслідуючи прямий намір, спрямований на противоправне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи із корисливих мотивів, повторно, шляхом зловживання довірою потерпілого ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 під приводом проведення ремонтних робіт (ремонту стояку), отримав грошові кошти в розмірі 400 грн., на що потерпілий, будучи переконаний в добропорядності намірів ОСОБА_6 добровільно передав йому грошові кошти в розмірі 400 грн., після чого ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, не маючи з самого початку намірів проводити ремонтні роботи та придбання будівельних матеріалів, заволодів вказаними грошовими коштами та покинув місце скоєння злочину, спричинивши тим самим потерпілому ОСОБА_9 , матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

4. Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

09.08.2024 набув чинності Закон України 18.07.2024 №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон №3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме: 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР 11.02.2020 за №0000504 вбачається, що суспільно-небезпечні діяння, вчинені ОСОБА_6 , які мали місце 21.01.2020, 22.01.2020 підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 190 КК України.

Станом на 01.01.2020 прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2102 грн., а 50 відсотків від його розміру становили 1051 грн. Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону №3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_6 суспільно-небезпечних діянь, які підпадають під ознаки ч. 2 ст. 190 КК України, розмір грошових коштів, якими обвинувачений заволодів шляхом шахрайства та з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 190 КК України, у 2020 році становив 2102 гривень (1051 x 2 = 2102).

Оскільки згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР 11.02.2020 за №0000504, розмір грошових коштів, якими обвинувачений заволодів шляхом шахрайства: 21.01.2020 400 грн., 22.01.2020 400 грн., тобто не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у 2020 році (2102 гривень), тому ця сума була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону №3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, то суд вважає, що вказані дії ОСОБА_6 не підпадають під кримінально карані діяння, передбачені Особливою частиною КК України.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Передбачені ч. 1 ст. 5 КК України підстави для закриття кримінальної справи не пов`язані із встановленням фактичних обставин справи, що свідчать про відсутність в діянні особи складу злочину, а пов`язані зі змінами законодавства про кримінальну відповідальність (постанова ВС від 09.09.2019 в справі №591/6379/16-ц).

Крім того, згідно п. 4-1 ч. 1ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. Отже, у такому випадку закриття кримінальної справи з підстави, визначеної у пункті 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК, у зв`язку із декриміналізацією діяння, суд не повинен доводити розгляд справи до кінця з постановленням виправдувального вироку, а виносить ухвалу про закриття такого кримінального провадження з підстав набрання чинності закону, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою.

У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 190 КК України за епізодами № 2, № 3, відпала необхідність і доцільність вирішення питання про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, що мали місце 21.01.2020, 22.01.2020 відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 190 КК України на час вчинення інкримінованих йому діянь складу злочинів, передбачених статтями, а також формування правового висновку щодо його застосування.

З огляду на наведене вище клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України підлягають задоволенню (постанова Верховного Суду від 16.02.2021 №345/3522/18, постанова Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 справа №0306/7567/12; постанова Верховного Суду від 22.08.2024 справа №567/507/23).

Речові докази та процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільні позови не пред`являлись.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 124, 284, 372-376, 479-2 КПК України, суд

постановив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 11.02.2020 за №0000504 в частині обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 190 КК України за епізодами № 2, № 3 закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

СуддяОСОБА_1