Номер провадження: 11-сс/819/12/26 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Справа № 766/2993/23 Доповідач ОСОБА_2
ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/2993/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2026 м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі:

ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження №040000044 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 24.11.2025, якою щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцям. Херсона, громадянина України, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.1 ст.263 КК України,

застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

в с т а н о в и в:

Органом досудового розслідування ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, за таких обставин.

ОСОБА_9 в кінці грудня 2022 року на початку січня 2023 року (більш точна дата та час досудовим слідством не встановлена) та при невстановлених досудовим слідством обставинах отримав, тим самим придбав, у відділенні «Нова пошта» № 26 по вул. 49 Гвардійської Дивізії в м. Херсоні від невстановлених досудовим слідством осіб предмети, які згідно висновку експерта № CE-19/115-23/521-5Л від 27.02.2023 являються:

1) вогнепальною зброєю - обрізом, виготовлена способом саморобної переробки 7,62-мм магазинної гвинтівки системи «Мосіна» зразка 1891/1930 рр., серії /№ РЧ 7050 (на стеблі затвору), шляхом вкорочення ложа (відпил прикладу до шийки та вкорочення цівки) та ствола до фактичної залишкової довжини - 228,5 мм,

2) вогнепальною зброєю - обрізом, виготовленим способом саморобної переробки 7,62-мм магазинної гвинтівки системи «Мосіна» зразка 1891 рр., б/н, шляхом вкорочення ложа (відпил прикладу до шийки та вкорочення цівки) і ствола до фактичної залишкової довжини - 224,8 мм, які у подальшому незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , до моменту виявлення та вилучення працівниками поліції під час проведення огляду місця події 06.01 2023 д період часу з 15:45 годин до 16:10 годин.

За викладених обставин, ОСОБА_9 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України: незаконне придбання та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 подала на неї апеляційну скаргу, в якій вважає ухвалу суду незаконною, необґрунтованою, невмотивованою, такою, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Свої доводи мотивує тим, що оскаржувана ухвала постановлена щодо особи, яка не набула статусу підозрюваного, у зупиненому провадженні без його відновлення, ґрунтується на недоведених та формальних посиланнях на міжнародних розшук, не містить реальної оцінки обґрунтованості підозри та ризиків, фактично легітимізує безстрокове тримання під вартою в умовах відсутності належної підозри, ігнорує попередні ухвали слідчих суддів і апеляційного суду в цьому ж провадженні.

Також указує, що слідчим не доведено того факту, що ОСОБА_9 вручене підозру або вжито заходів для вручення підозри у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, не долучено до матеріалів клопотання відомостей на підтвердження такого вручення. Відсутні і докази того, що ОСОБА_9 вручалися повістки про виклик до слідчого в передбачений КПК України спосіб. Доказів про те, що ОСОБА_9 переховується від органів досудового розслідування чи суду, слідчим не надано. На момент розгляду даного клопотання у ОСОБА_9 фактично відсутній належний процесуальний статус підозрюваного як учасника вказаного кримінального провадження.

Просить оскаржувану ухвалу від 24.11.2025 скасувати, а в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою безстроково відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, позицію захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , яка підтримала свої апеляційні вимоги, просила їх задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Приписами ч.1 ст.370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Частиною другою ст.19 Конституції України встановлено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст.2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У теоретичному аспекті «належна правова процедура» це форма здійснення правосуддя, яку утворюють сукупність гарантій прав людини процесуального характеру, спрямовані на досягнення процедурної справедливості правосуддя. До гарантій, які у своїй сукупності формують належну правову процедуру, відносяться право на судовий захист, право на ефективне розслідування; право на швидкий суд; право на публічний суд; право на неупереджений суд; право на суд неупереджених присяжних; право на змагальний процес; презумпція невинуватості; право не свідчити проти себе; право на допит в суді свідків обвинувачення; право на допомогу адвоката під час судового розгляду; право бути вислуханим; право не піддаватися двічі покаранню за один й той самий злочин; право на безпосередній процес; право на безперервний процес; право на оскарження.

Застосування належної процедури є одним із складових елементів принципу верховенства права та передбачає, у тому числі, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії, і надалі діяли в межах наданих їм повноважень.

Застосування належної правової процедури у кримінальному провадженні це встановлені кримінальним процесуальним законодавством способи реалізації норм кримінального процесуального права, що забезпечують досягнення цілей правового регулювання кримінальних процесуальних відносин у сфері порядку досудового розслідування та судового розгляду. Воно означає не лише те, що всі дії процесуальних суб`єктів мають відповідати вимогам закону, адже в такому випадку це завдання розчиняється в приписах засади законності. Такі дії мають виникати із наявних повноважень і перебувати в адекватному співвідношенні з конкретним процесуальним завданням, яке виникає в певний момент досудового розслідування і судового розгляду кримінального провадження. Таке адекватне співвідношення приводить до принципу пропорційності.

Належна правова процедура має застосування як під час судового розгляду, так і на стадії досудового розслідування.

Статтею 3 КПК України визначено, що досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Слідчий суддя суддя суду першої інстанції, обраний зборами суддів зі складу суду, до повноважень яких належить здійснення у порядку, передбаченому законом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на досудовому розслідуванні (п.18 ч.1 ст.3 КПК України).

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження, зокрема є, запобіжні заходи (глава 17 ст.176-213 КПК).

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення дієвості кримінального провадження, тобто досягнення його завдань та виконання підозрюваним (обвинуваченим) покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам (ч.1 ст.177 КПК України).

Задовольняючи клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_9 , слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, тобто тяжкого кримінального правопорушення, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від 3 до 7 років, оголошений у міжнародний розшук постановою слідчого від 21.11.2024, що дає достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до матеріалів судового провадження, у провадженні СВ Херсонського РУП ГУНП України в Херсонській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000044 від 07.01.2023 за підозрою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

В рамках вказаного кримінального провадження, 13.04.2023 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

17.04.2023 підозрюваного ОСОБА_9 оголошено в розшук, здійснення якого доручено оперативному підрозділу Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області.

04.05.2023 досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні було зупинене.

21.11.2024 підозрюваного ОСОБА_9 оголошено в міжнародний розшук, здійснення якого доручено співробітникам сектору кримінальної поліції Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області.

12.11.2025 копію повідомлення про підозру та повістки про виклик ОСОБА_9 до слідчого відділення Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області на 18.11.2025, 19.11.2025, 20.11.2025, було вручено голові ОСББ «Наш дім» ОСОБА_10 , однак підозрюваний ОСОБА_9 не з`явився, про причини неявки не повідомив.

В подальшому, після зупинення досудового розслідування у кримінальному проваджені № 0000044 від 07.01.2023, старший слідчий СВ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_11 , за погодженням з прокурором Херсонської окружної прокуратури ОСОБА_12 , звернувся до слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_9

(а.п.1-9).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.280 КПК України досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру у разі, якщо підозрюваного оголошено в розшук.

Згідно із ч.2 ст.280 КПК України до зупинення досудового розслідування слідчий, дізнавач зобов`язаний виконати всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе, а також всі дії для здійснення розшуку підозрюваного, якщо зупинити досудове розслідування необхідно у зв`язку з обставинами, передбаченими пунктом 2 частини першої цієї статті.

Пряма заборона проведення слідчих (розшукових) дій після зупинення досудового розслідування, крім тих, які спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного, закріплена у ч.5 ст.280 КПК України.

Разом з цим, положення ч.1 ст.282 КПК України передбачають винесення слідчим або прокурором постанови про відновлення зупиненого досудового розслідування, якщо підстави для його зупинення перестали існувати (підозрюваний видужав, його місцезнаходження встановлено, завершено проведення процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва, припинено чи скасовано воєнний стан, обмін підозрюваного як військовополоненого проведено або такий обмін не відбувся), або наявна можливість подальшого проведення досудового розслідування за таких умов, а також у разі потреби проведення слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій. Копія постанови про відновлення досудового розслідування невідкладно надається, а у випадку неможливості надання надсилається у триденний строк стороні захисту, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Зі змісту ст.282 КПК України слідує, що законодавець встановив співвідношення слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, як категорії окремих дій.

У зв`язку з цим, слід дійти висновку, що ст.282 КПК України є спеціальною правовою нормою щодо ст.280 КПК України, яка встановлює порядок проведення процесуальних дій, за винятком слідчих (розшукових) дій, які спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного.

До слідчих (розшукових) дій, метою здійснення яких є визначення місцезнаходження підозрюваного, належать ті, в яких така мета прямо визначена нормою Кримінального процесуального кодексу України: обшук з метою встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб (ч.1 ст.234 КПК України); обстеження публічно недоступних місць, житла чи іншого володіння особи з метою виявлення осіб, які розшукуються (п.4 ч.1 ст.267 КПК України); а також інші слідчі (розшукові) дії, завдяки яким можливо встановити місцезнаходження розшукуваної особи (ст. 261, 262, 263, 268, 269, 270 КПК України), за умови, що така дія ініціюється саме з метою отримання інформації про можливе місце перебування підозрюваного, який розшукується органом досудового розслідування.

У свою чергу, процесуальні дії це дії, спрямовані на виконання завдань кримінального провадження на різних стадіях кримінального процесу, проведення яких забезпечується силами, засобами кримінального провадження на підставах і в порядку, передбачених кримінальним процесуальним законодавством.

Ініціювання стороною обвинувачення питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного шляхом складання відповідного клопотання та спрямування його до слідчого судді не є слідчою (розшуковою дією).

Такі процесуальні дії належать до заходів забезпечення кримінального провадження, порядок та мета реалізації яких регламентовано положеннями Розділу ІІ Кримінального процесуального кодексу України, та безпосередньо нормами Глави 18 Кодексу.

Згідно з положеннями ч.1 та ч.2 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Отже, у ст.177 КПК України не закріплено встановлення місцезнаходження підозрюваного як мету або підставу для обрання запобіжного заходу.

У зв`язку з викладеним, слід дійти висновку, що подання слідчим, прокурором клопотання про обрання запобіжного заходу є процесуальною дією, яка не спрямована на встановлення місцезнаходження підозрюваного, а тому вчинення такої дії вимагає відновлення досудового розслідування.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зауважує, що для звернення до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в даному випадку, органу досудового розслідування слід було відновити зупинене досудове розслідування постановою від 04.05.2023.

Колегія суддів вважає слушними доводи захисника про те, що для звернення до слідчого судді із клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою потребує відновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Також апеляційний суд вказує на недопустимість повторного вручення повідомлення про підозру ОСОБА_9 голові ОСББ «Наш дім» ОСОБА_10 , яке відбулося 12.11.2025.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на недоцільність окремої оцінки усіх доводів сторони захисту за наявності порушення процедури подання клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у зупиненому кримінальному провадженні, що є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та такими, що тягнуть за собою скасування ухвали слідчого судді.

Відповідно до п.1 та п.2 ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право: залишити ухвалу без змін; скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

На підставі наведеного, апеляційний суд, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшов висновку про відсутність правових підстав для розгляду клопотання, а тому у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_11 , погодженим з прокурором Херсонської окружної прокуратури ОСОБА_12 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_9 слід відмовити.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.404, 407, 412, 422 КПК України, апеляційний суд.

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_13 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 24.11.2025 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_9 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_11 , погодженим з прокурором Херсонської окружної прокуратури ОСОБА_12 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_9 відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_5