Провадження № 1-кс/643/4995/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника потерплого ОСОБА_3 в режимі відеоконференції з приміщення Лозівського районного суду Харківської області, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові скаргу потерпілого ОСОБА_3 на рішення слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0001206 від 10.09.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.356, ч.1 ст.364 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Салтівського районного суду міста Харкова 10.09.2025 надійшла скарга потерпілого ОСОБА_3 на рішення слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_4 від 11.06.2025 про закриття кримінального провадження №0001206 від 10.09.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.356, ч.1 ст.364 КК України.

В обґрунтування скарги заявник вказував, що під час здійснення досудового розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні №0001206 від 10.09.2022 за ч.1 ст.364, 356 КК України слідчими не були виконані вимоги ст.ст.2, 40, 55-56, 93, 94 КПК України, а також не проведені необхідні слідчі дії для перевірки обставин, відомості за якими були внесені до ЄРДР за заявою про кримінальне правопорушення, в результаті яких слідчий ОСОБА_4 , оцінивши зібрані ним докази, без дослідження обставин, на які він посилався заявах та клопотаннях, прийняв необґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження у справі, тим паче не було проведено одночасний допит з ним, як потерпілим та свідками, в тому числі начальником Лозівського РВП ГУНП в Харківській області полковником ОСОБА_5 та його підлеглими. Також, слідчий ОСОБА_4 при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження взагалі не врахував процесуальні рішення слідчих суддів Ленінського районного суду м. Харкова від 05.10.2023 справа №642/5129/23, провадження №1-кс/642/2700/23, яким його скарга на рішення слідчого про закриття кримінального провадження від 09.01.2023 була задоволена та вказана постанова скасована. Тому винесена постанова є передчасною, та такою, що не відповідає вимогам КПК України, у зв`язку з чим, просив постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_4 від 11.06.2025 про закриття кримінального провадження №0001206 від 10.09.2022 скасувати.

У судовому засіданні ОСОБА_3 вимоги своєї скарги підтримав, просив її задовольнити. Також просив не приймати до уваги заяву ОСОБА_6 щодо розгляду цієї скарги, оскільки остання не є процесуальним керівником у даному кримінальному провадженні.

Слідчий у судове засідання не з`явився, до його початку заступник керівника Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_7 надала матеріали кримінального провадження №0001206 від 10.09.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.356, ч.1 ст.364 КК України для огляду їх судом у судовому засіданні. Окрім того, просила у задоволенні скарги відмовити, так як вона є необгрунтованою та поданою з порушенням строків.

Відповідно до ч.2 ст.306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, тому судовий розгляд скарги проводиться за їх відсутності.

Слідчий суддя, заслухавши доводи скаржника, дослідивши матеріали скарги з додатками, а також матеріали кримінального провадження №0001206 від 10.09.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.356, ч.1 ст.364 КК України, приходить до наступного.

Згідно ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого, дізнавача в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.8 та ч.5 ст.9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Частиною першою статті 303 КПК України визначено, що рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження. Так, відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

З наданих для огляду слідчому судді матеріалів кримінального провадження вбачається, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, проводилось досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001206 від 10.09.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.356, ч.1 ст.364 КК України.

Матеріали кримінального провадження, серед іншого, містять постанову слідчого від 23.02.2024 про закриття кримінального провадження, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях правоохоронців Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 складів кримінальних правопорушень, передбачених ст.356, ч.1 ст.364 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 18.04.2024, справа №642/5129/23, провадження №1-кс/642/1138/24, скаргу ОСОБА_3 задоволено, постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_11 від 23.02.2024 про закриття кримінального провадження №0001206 від 10.09.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.356, ч.1 ст.364 КК України скасовано.

На виконання вказаної ухвали, для повноти досудового розслідування та всебічного дослідження усіх обставин справи, слідчим 30.04.2025 дано доручення про проведення слідчих (розшукових) дій в порядку ст.ст.40, 41 КПК України, а саме: встановити та допитати у якості свідків усіх службових (посадових) осіб Лозівського РВП ГУНП в Харківській області на дії (бездіяльність) яких посилається ОСОБА_3 ; ініціювати проведення службового розслідування за фактом можливих протиправних дій службових (посадових) осіб Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, на які посилається заявник.

Результати виконання вказаного доручення, матеріали кримінального провадження №0001206 від 10.09.2022 не містять.

Не зважаючи на це, слідчим 11.06.2025 винесено постанову про закриття кримінального провадження, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, тобто у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно ст.ст.2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч.1 ст.94 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до положень ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст.26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Частиною 4 ст.38 КПК України передбачено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування, проте під час даного досудового розслідування слідчим не повно з`ясовані всі обставини справи, що дає суду підстави вважати досудове розслідування неефективним і неповним, а Постанову передчасною та необґрунтованою, отже такою, що підлягає скасуванню.

Серед іншого, доводи, викладені заявником у скарзі, а саме те, що, не проведені необхідні слідчі дії для перевірки обставин, відомості за якими були внесені до ЄРДР за заявою про кримінальне правопорушення, слідчий суддя, серед іншого, вважає такими, що підлягають перевірці в ході досудового розслідування. Також, слушним є посилання ОСОБА_3 у своїй скарзі, на вирішення питання щодо проведення одночасного допиту учасників кримінального провадження тощо.

Відповідно до вимог ст.110 КПК України, постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

В постанові слідчого про закриття кримінального провадження не необґрунтовано та не зазначено, на підставі яких проведених слідчих та процесуальних дій або наявних доказів у справі, він прийшов до висновку про необхідність закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Зокрема, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

За таких умов досудове розслідування не можна вважати повним та ефективним, а оскаржувану постанову законною і обґрунтованою, отже постанова слідчого має бути скасована.

Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарги на рішення дію чи бездіяльність дізнавача, слідчого та прокурора постановляється ухвала, крім іншого, про скасування рішення слідчого.

Керуючись ст.ст. 303-304, 309, 376, 395 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу потерпілого ОСОБА_3 на рішення слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0001206 від 10.09.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.356, ч.1 ст.364 КК України - задовольнити.

Постановуслідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_4 від 11.06.2025 про закриття кримінального провадження №0001206 від 10.09.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.356, ч.1 ст.364 КК України - скасувати.

Матеріали кримінального провадження №0001206 від 10.09.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.356, ч.1 ст.364 КК України, повернути доДругого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві - для продовження досудового розслідування.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1