У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за заявою від 02 жовтня 2025 року,

в с т а н о в и л а :

21.10.2025 року до провадження слідчого судді надійшла скарга, у якій просить зобов`язати слідчого ТУ ДБР у м. Полтаві внести до ЄРДР відомості, викладені у його заяві від 02.10.2025 року, та надати йому витяг з ЄРДР.

В обґрунтування скарги зазначив, що 02.10.2025 року ним через адміністрацію СІЗО-25 м. Суми була направлена до ТУ ДБР у м. Полтаві заява про вчинене, на його думку, керівництвом СІЗО-25 м. Суми та прокурорами Сумської обласної прокуратури кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.161 КК України. Станом на 09.10.2025 року будь-яких повідомлень стосовно цієї заяви, йому не надходило.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 підтримав скаргу, просив її задовольнити.

Представник ТУ ДБР у м. Полтаві в судове засідання не з`явився, від слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сумах) ТУ ДБР у м. Полтаві ОСОБА_4 надійшли до суду заперечення на скаргу, в яких останній зазначив, що зі змісту звернення ОСОБА_3 не вбачається достатніх підстав, які б свідчили про наявність об`єктивних та суб`єктивних даних про вчинення кримінального правопорушення, тобто фактичних даних, які б вказували на ознаки складу злочину, а тому відсутні підстави для внесення відповідних відомостей до ЄРДР в порядку статті 214 КПК України. В зв`язку з цим просив відмовити ОСОБА_3 в задоволенні його скарги.

Неявка суб`єкту, бездіяльність якого оскаржується, у відповідності до положень ч.3 ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши доводи заявника, вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Положеннями ч.1 ст.24 КПК України гарантовано право кожному на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Так, згідно із п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Слідчим суддею установлено, що 02.10.2025 року ОСОБА_3 звернувся до ТУ ДБР у м. Полтаві із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

У своїй заяві ОСОБА_3 зазначив про вчинення, на його думку, службовою особою Сумської обласної прокуратури та керівництвом Державної установи «Сумський слідчий ізолятор» кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.161 КК України, яке виразилося у тому, що йому не надали дозволу та можливості зателефонувати на гарячу лінію СБУ з метою захисту своїх прав.

Відповідно до пункту 4 розділу VII Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 14 червня 2019 року № 1769/5, які зареєстровані в Міністерстві юстиції України 18 червня 2019 року за № 633/33604 відповідно до статей 59, 107, 110, 151 КВК засудженим, залишеним у СІЗО для роботи з господарського обслуговування; особам, засудженим до обмеження волі, які на підставі статті 57 КВК підлягають направленню до місця відбування покарання; особам, засудженим до позбавлення волі, довічного позбавлення волі, вироки щодо яких набрали законної сили і які на підставі статті 87 КВК підлягають відправленню до установ виконання покарань; засудженим, вироки щодо яких набрали законної сили, які на підставі статті 90 КВК тимчасово залишені в СІЗО або переведені до СІЗО з виправного центру, дисциплінарного батальйону або виправної колонії, за винятком осіб, щодо яких обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у зв`язку з іншим кримінальним провадженням, у тому числі й під час перебування в стаціонарних закладах охорони здоров`я, надається право на телефонні розмови у мережах фіксованого або рухомого (мобільного) зв`язку без обмеження їх кількості під контролем персоналу СІЗО, а також користуватися мережею Інтернет.

З дозволу начальника СІЗО, або його заступника, або осіб, які виконують їх обов`язки, телефонні розмови надаються засудженому за його письмовою заявою, в якій зазначаються прізвище, ім`я, по батькові абонента, ступінь спорідненості, телефонний номер абонента, тривалість розмови .

Частиною 1 статті 214 КПК України визначено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Порядок внесення відомостей до ЄРДР встановлений Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, затвердженим наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020 року № 298, врегульовано порядок його формування та ведення.

Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу I якого, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з положеннями п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК України.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це є гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості про кримінальне правопорушення є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч.1 ст.36, ч.5 ст.40, ч.4 ст.40-1 КПК України прокурор, слідчий та дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

У випадках, якщо в заяві чи повідомленні є ті чи інші об`єктивні дані, що можуть свідчити про ознаки певного кримінального правопорушення, то є підстави вважати таку заяву чи повідомлення саме заявою чи повідомленням про кримінальне правопорушення, і тільки такі заяви і повідомлення повинні вноситись до ЄРДР за відповідною правовою кваліфікацією. Якщо ж у повідомленнях чи заявах таких ознак немає, то вони не можуть вважатись такими, які підлягають обов`язковому внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України).

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 30.01.2019 року (справа № 818/1526/18, провадження № 11-1263апп18), у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Слідчий суддя враховує, що особа, яка звертається із заявою про вчинення кримінального правопорушення, може не володіти докладною інформацією про його обставини, втім, таке повідомлення має містити відомості про існування обставин, які прямо чи опосередковано можуть свідчити про наявність ознак вчиненого кримінального правопорушення.

Однак, звернення заявника не містить необхідних обставин, передбачених статтею 214 КПК України, які б свідчили про наявність ознак кримінально караного протиправного діяння, що об`єктивно не може бути приводом для внесення заяви про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР.

Так, зі змісту заяви ОСОБА_3 вбачається, що останній вважає злочином відмову адміністрації Державної установи «Сумський слідчий ізолятор» у наданні йому дозволу здійснити телефонний дзвінок на гарячу лінію Служби Безпеки України.

Наведені обставини стосуються по суті порядку здійснення внутрішнього режиму в слідчому ізоляторі та реалізації прав ув`язнених, проте вони не свідчать про наявність в діяннях адміністрації Державної установи «Сумський слідчий ізолятор» та Сумської обласної прокуратури ознак саме кримінального правопорушення, передбаченого певною статтею Кримінального кодексу України, в тому числі ч.3 ст.161 КК України, на яке посилається заявник, тобто сукупності об`єктивних та суб`єктивних ознак конкретного злочину.

За відсутності об`єктивних даних, які б указували на ознаки кримінального правопорушення відповідно до статті 11 КК України, обов`язок уповноважених осіб органу досудового розслідування щодо внесення відомостей до ЄРДР відповідно до статті 214 КПК України не виникає.

Відтак, слідчий суддя не вбачає бездіяльності з боку уповноважених осіб ТУ ДБР у м. Полтаві, яка б полягала у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальні правопорушення після отримання заяви ОСОБА_3 від 02.10.2025 року, а тому приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст.214, 303, 307, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и л а:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за заявою від 02 жовтня 2025 року, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії судового рішення.

Повний текст ухвали складено 24 жовтня 2025 року о 14 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1