Справа № 643/1202/26
Провадження № 1-кс/643/979/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.01.2026 Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника власника майна ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000749 від 08.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова 27.01.2026 надійшло вищезазначене клопотання прокурора про арешт майна, яке обґрунтоване тим, що слідчим відділом УСБУ в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000749 від 08.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що члени міжрайонної Слобідської МСЕК КЗОЗ «ОЦМСЕ», із залученням третіх осіб, всупереч норм діючого законодавства України, прийняли незаконне рішення про встановлення групи інвалідності військовозобов`язаним особам.

Встановлено, що до вказаної протиправної діяльності причетна громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка, займаючи посаду заступника директора з експертизи тимчасової непрацездатності Харківської клінічної лікарні на залізничному транспорті № 2 філії «Центр охорони здоров`я» АТ «Укрзалізниця», діючи за попередньою змовою із в.о. завідуюча міжрайонної Слобідської МСЕК КЗОЗ «ОЦМСЕ» ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період 2024 року, здійснила дії, спрямовані на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

Так, ОСОБА_5 , використовуючи свої зв`язки у лікарському закладі за місцем своєї роботи, організувала фіктивне проходження лікарсько-консультативної комісії військовозобов`язаних громадян України за умови відсутності їх об`єктивного обстеження та здійснила формування підроблених направлень цих осіб на МСЕК (форма № 088/о) та доданих до них документів з метою подальшого отримання такими особами довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії форми 157-1/0, яка є підтверджуючим документом щодо встановлення особі статусу інваліда, що згідно до п. 2 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» надає можливість уникнути призову під час мобілізації.

У подальшому, ОСОБА_5 забезпечила прийняття необґрунтованого встановлення членами Слобідської МСЕК КЗОЗ «ОЦМСЕ» військовозобов`язаним особам групи інвалідності, без об`єктивного обстеження та оцінки стану всіх систем організму, а також без наявності медичних документів про достатній обсяг обстежень і лікувальних заходів, які підтверджують стійкі, вираженої важкості функціональні порушення в організмі.

В результаті протиправних дій ОСОБА_5 та членів міжрайонної Слобідської МСЕК КЗОЗ «ОЦМСЕ», військовозобов`язаним особам, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, внаслідок чого створені перешкоди законної діяльності територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки щодо виконання обов`язків з питань мобілізаційної підготовки та мобілізації, функціонування системи військового обліку призовників, призову громадян на військову службу, підготовки та проведення в особливий період мобілізації людських ресурсів.

Разом з цим, встановлено, що за сприянням ОСОБА_5 та членів Слобідської МСЕК КЗ03 «ОЦМЕ» необґрунтований статус особи з інвалідністю отримав військовозобов`язаний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стало підставою для надання останньому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

На підставі ухвали слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова про дозвіл на обшук 22.01.2026 проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено належне ОСОБА_7 майно: виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_7 , за №1311 від 22.09.25 на 2 арк; виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного хворого ОСОБА_7 , за №1995 від 01.06.24 на 2 арк; огляд (виписка) інфекціоніста стосовно ОСОБА_7 , від 07.10.25 на 1 арк; огляд (виписка) інфекціоніста стосовно ОСОБА_7 , 07.10.25 на 1 арк, виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_7 , за № IX-250109145 від 20.01.25 на 1 арк; виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_7 , за № IX- від 27.10.25 на 1 арк; виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_7 , від 01.05.23 на 1 арк; виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_7 , за №2069 від 01.08.23 на 1 арк; виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_7 , за № 4198 від 01.08.23 на 1 арк; виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_7 , за №3953/н від 18.11.25 на 1 арк; консультаційний висновок спеціаліста № 16912 від 26.11.25 стосовно ОСОБА_7 на 1 арк; мобільний телефон марки «IPhone ZA 14 Pro», чорного кольору, моделі MPXV3RX/A, серійний номер НОМЕР_1 , imeil: НОМЕР_2 ; imei2: НОМЕР_3 , з карткою оператору мобільного зв`язку НОМЕР_4 .

Прокурор зазначає, що наразі існують достатні підстави вважати, що вилучені під час обшуку речі та документи можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а в подальшому будуть використані у кримінальному проваджені в якості речових доказів, повернення яких на теперішній час може привести до їх втрати. Арешт майна необхідний для забезпечення збереження речових доказів, позбавлення можливості їх знищення або переховування.

Прокурор у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив розглянути клопотання без його участі, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Представник ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечувала проти клопотання в частині накладення арешту на мобільний телефон, вилучений під час обшуку. Зазначила, що під час проведення обшуку ОСОБА_7 добровільно надав слідчому всі документи, які той вимагав, а також мобільний телефон, до якого було надано повний доступ. Телефон був оглянутий слідчим, однак контактів, які його цікавили, виявлено не було. Зауважила, що ОСОБА_7 має двох малолітніх дітей, а на вилученому телефоні встановлено батьківський контроль, у зв`язку з чим діти без дозволу не мають можливості заходити на онлайн-навчання. Крім того, на телефоні встановлено додаток «Розумний дім», без використання якого неможливо забезпечити належне електропостачання житла. Також вказала, що дружина ОСОБА_7 є особою з інвалідністю ІІ групи. З огляду на викладене, зауважила, що вилучення та арешт мобільного телефону призведе до істотного порушення прав і законних інтересів ОСОБА_7 та членів його сім`ї. На підтвердження зазначеного представник надала відповідні документи.

Вислухавши думку представника власника майна, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Слідчим відділом УСБУ в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000749 від 08.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Абзацом другим ч.1 ст.170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Дане клопотання було направлено до суду засобами поштового зв`язку 23.01.2026, що свідчить про дотримання прокурором вимог ч.5 ст.171 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вивчаючи правову підставу для арешту майна слідчий суддя зауважує, що у даному випадку стороною обвинувачення доведено існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, проведення обшуку та вилучення майна відповідало меті та обставинам події даного кримінального провадження, майно має статус тимчасово вилученого, визнано речовим доказом, а відповідна постанова не ставилась під сумнів заінтересованими особами.

Оцінивши наведені стороною обвинувачення докази слідчий суддя доходить до переконання у необхідності накладення арешту на вилучену медичну документацію, з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, є достатні підстави вважати, що вилучене майно зберегло у собі сліди кримінального правопорушення чи інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з цим, для спростування або підтвердження доводів сторони обвинувачення, необхідним є проведення з таким майном слідчих дій.

Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки є ризик втрати цих речових доказів, що унеможливить встановленню істини по справі. Арешт майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, негативні наслідки арешту майна, на даному етапі досудового розслідування, виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника майна.

Щодо накладення арешту на вилучений під час обшуку мобільний телефон слідчий суддя зазначає наступне.

Як вбачається з доданих до клопотання матеріалів, під час проведення обшуку ОСОБА_7 добровільно надав мобільний телефон слідчому, повідомив пароль доступу та жодним чином не обмежував доступ до вмісту пристрою.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерної техніки або мобільних терміналів зв`язку, за винятком випадків, коли такі об`єкти є безпосереднім знаряддям вчинення кримінального правопорушення або якщо доступ до інформації, що на них міститься, неможливий без їх вилучення.

У даному випадку доступ до мобільного телефону був забезпечений у повному обсязі, пароль було добровільно надано, а тому правові підстави для вилучення та подальшого арешту телефону відсутні.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя зобов`язаний перевірити розумність та співмірність обмеження права власності із завданнями кримінального провадження.

Враховуючи, що мобільний телефон є єдиним засобом доступу до онлайн-навчання двох малолітніх дітей, використовується для керування системою «Розумний дім», що використовується для життєзабезпечення житла, а також має істотне значення для догляду за дружиною ОСОБА_7 , яка є особою з інвалідністю ІІ групи, накладення арешту на такий засіб зв`язку є явно непропорційним втручанням у право на повагу до приватного та сімейного життя.

За вказаних обставин клопотання слідчого в частині накладення арешту на мобільний телефон не відповідає вимогам ст.ст. 168, 170 КПК України та не підлягає задоволенню.

Одночасно, слідчий суддя зауважує, що визначення місця зберігання арештованого майна не належить до його повноважень.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене в ході проведення обшуку за місцем реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , майно, належне ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме:

-виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_7 , за №1311 від 22.09.25 на 2 арк;

-виписку із медичної карти амбулаторного (стаціонарного хворого ОСОБА_7 , за №1995 від 01.06.24 на 2 арк;

-огляд (виписка) інфекціоніста стосовно ОСОБА_7 , від 07.10.25 на 1 арк;

-огляд (виписка) інфекціоніста стосовно ОСОБА_7 , 07.10.25 на 1 арк,

-виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_7 , за № IX-250109145 від 20.01.25 на 1 арк;

-виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_7 , за № IX- від 27.10.25 на 1 арк;

-виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_7 , від 01.05.23 на 1 арк;

-виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_7 , за №2069 від 01.08.23 на 1 арк;

-виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_7 , за № 4198 від 01.08.23 на 1 арк;

-виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_7 , за №3953/н від 18.11.25 на 1 арк;

-консультаційний висновок спеціаліста № 16912 від 26.11.25 стосовно ОСОБА_7 на 1 арк.

У задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Повний текст ухвали проголошено 30.01.2026 о 15 годині 00 хвилин.

Слідчий суддя: ОСОБА_1