Справа № 544/1508/25
Провадження № 1-кп/539/93/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року місто Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_10 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лубнах Полтавської області клопотання ОСОБА_12 та ОСОБА_13 про скасування арешту в частині у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 лютого 2025 року за № 0000052, щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Полтави, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 28 частиною першою статті 114-1, частиною четвертою статті 408 Кримінального кодексу України (далі КК України),

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродження міста Лубен Полтавської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, не одруженого, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 28 частиною першою статті 114-1, пунктом 8 частини другої статті 115, частиною третьою статті 262, частиною першою статті 263, частиною п`ятою статті 27 частиною четвертою статті 408 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 29 липня 2025 року призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 16 вересня 2025 року призначено судовий розгляд у відкритому судовому засіданні.

У грудні 2025 року ОСОБА_12 та ОСОБА_13 подали до суду клопотання про часткове скасування арешту.

Клопотання мотивоване тим, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000052 від 01 лютого 2025 року ухвалою слідчого судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 04 лютого 2025 року у справі № 544/358/25 накладено арешт на тимчасово вилучені речі, зокрема автомобіль Ford Escort, державний номерний знак НОМЕР_1 , який зареєстрований на ОСОБА_14 , визначено місце зберігання речового доказу, вилученого в ході проведення обшуку територія відділення поліції № 1 Лубенського районного відділу поліції ГУНП в Полтавські області.

Метою звернення слідчого до слідчого судді для накладення арешту на майно було зберігання речових доказів, зокрема транспортного засобу, який може бути використаний як доказ. Сторона обвинувачення по даному транспортному засобу провела всі необхідні слідчі дії та експертизи. Клопотань від сторони захисту та від потерпілої щодо проведення інших слідчих дій щодо цього транспортного засобу на досудовому слідстві не надходило. Автомобіль Ford Escort, державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуває під арештом вже 10 місяців. ОСОБА_12 є пенсіонером ОСОБА_13 є пенсіонером та інвалідом третьої групи. ОСОБА_12 і ОСОБА_13 потребують регулярного транспортування для проходження лікування та забезпечення базових життєвих потреб, зазначенний автомобіль є єдиним засобом пересування в сім`ї та використовується виключно для побутових цілей та транспортування до лікарні.

Речові докази після завершення слідчих дій підлягають поверненню законному володільцю, якщо відсутні підстави для подальшого арешту. Крім того, при вирішенні питання про арешт майна необхідно враховувати наслідки для третіх осіб, які не є підозрюваними, а також принцип співмірності обмеження права власності.

Накладення арешту на майно особи, яка не є стороною кримінального провадження, та за відсутності необхідності його подальшого дослідження, суперечить вимогам статей 1, 6, частини першої статті 100, частини п`ятої статті 171, частини другої статті 173 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), а також статті 41 Конституції України щодо непорушності права приватної власності. Таким чином, потреба у застосуванні цього заходу відпала, оскільки органами досудового слідства проведені всі необхідні слідчі (розшукові) дії з автомобілем, визначені у статті 2 КПК України, у матеріалах кримінального провадження відсутні дані щодо наявності обладнаного, охоронюваного з врахуванням військового стану в країні майданчика для тимчасового зберігання транспортних засобів на охоронюваній стоянці на вулиці Зоряній, 7 у місті Пирятині Полтавської області як території для зберігання речових доказів. Таким чином, власник майна не впевнений, що транспортний засіб буде належним чином охоронятися та залишиться збережений у відповідному технічному справному стані.

Автомобіль Ford Escort, державний номерний знак НОМЕР_1 , є вартісною річчю, його зберігання вимагає особливої дбайливості. Тривале перебування автомобіля на відкритій місцевості суттєво вплине на його зовнішній стан, сезонні коливання температури холод, спека та волога на його лакофарбове покриття та всі резинові вироби, враховуючи постійні обстріли приміщень ТЦК та поліції. Приписи статті 174 КПК України передбачають можливість скасування арешту на будь-якій стадії.

На підставі викладеного ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у поданому до суду клопотанні просили: частково скасувати арешт, накладений слідчим суддею Пирятинського районного суду Полтавської області від 04 лютого 2025 року у справі № 544/358/25 у межах кримінального провадження № 0000052 від 01 лютого 2025 року, а саме із автомобіля марки Ford Escort, державний номерний знак НОМЕР_1 , в частині заборони користування транспортним засобом; визначити зберігачем арештованого автомобіля марки Ford Escort, державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_13 за адресою проживання: АДРЕСА_2 ; передати ОСОБА_13 на відповідальне зберігання автомобіль Ford Escort, державний номерний знак НОМЕР_1 , із забороною його розпорядження та відчуження до скасування арешту майна в установленому Кримінальним процесуальним кодексом України (далі КПК України) порядку; роз`яснити ОСОБА_13 обов`язок до скасування арешту з майна без дозволу суду не розпоряджатися, не відчужувати автомобіль, на вимогу судді, що здійснює судовий розгляд кримінального провадження, надавати транспортний засіб.

ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у судовому засіданні підтримали клопотання про скасування арешту з підстав, викладених у його мотивувальній частині. Вказували, що вони є законними володільцями автомобіля Ford Escort, державний номерний знак НОМЕР_1 , оскільки придбали його по довіреності та тривалий час ним користуються.

У судовому засіданні прокурор просила відмовити у задоволенні клопотання про скасування арешту, оскільки автомобіль Ford Escort, державний номерний знак НОМЕР_1 , був знаряддям злочину, який підлягає спецконфіскації.

Потерпіла ОСОБА_6 та її представник адвокат ОСОБА_7 погодилися з думкою прокурора, просили відмовити у задоволенні клопотання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 вказувала, що не заперечує щодо клопотання ОСОБА_12 та ОСОБА_13 про скасування арешту в частині.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_11 просив задовольнити клопотання ОСОБА_12 та ОСОБА_13 про скасування арешту на автомобіль. Зазначив, що автомобіль Ford Escort, державний номерний знак НОМЕР_1 , зберігається без належного догляду на автомобільній стоянці, а хтось повідомив, що з цього автомобіля зняли акумулятор. Стверджував, що автомобіль Ford Escort, державний номерний знак НОМЕР_1 , не є знаряддям злочину, ОСОБА_8 лише поїхав на цьому автомобілі зустрічати ОСОБА_9 , доїхав до автозаправної станції «Окко» та залишив його там, оскільки він зламаася.

Обвинувачений ОСОБА_9 вказував, що не заперечує щодо задоволення клопотання ОСОБА_12 та ОСОБА_13 про скасування арешту на автомобіль.

Обвинувачений ОСОБА_8 вказував, що автомобіль Ford Escort, державний номерний знак НОМЕР_1 , не був знаряддям злочину, просив задовольнити клопотання ОСОБА_12 та ОСОБА_13 про скасування арешту в частині.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (частина друга статті 1 КПК України).

Відповідно до частини першої статті 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Згідно з частиною другої статті 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно з частиною першою статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною першою статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

За змістом частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (частина одинадцята статті 170 КПК України).

Ухвалою слідчого судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 04 лютого 2025 року у справі № 544/358/25 накладено арешт на автомобіль Ford Escort, державний номерний знак НОМЕР_1 , вилучений 01 лютого 2025 року в ході обшуку автомобіля, що належить ОСОБА_14 та який перебував у користуванні ОСОБА_8 , з позбавленням права відчуження, розпорядження, використання та проведення будь-яких ремонтних робіт вищевказаного автомобіля, який буде зберігатися на території відділення поліції № 1 Лубенського районного відділу поліції ГУНП в Полтавській області за адресою: Полтавська область, місто Пирятин, вулиця Зоряна, 7, до скасування арешту майна у встановленому Законом порядку.

У цій ухвалі слідчого судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 04 лютого 2025 року у справі № 544/358/25 вказано, що згідно копії протоколу обшуку від 01 лютого 2025 року в період часу з 08.21 год до 09.14 год в ході обшуку автомобіля Ford Escort, державний номерний знак НОМЕР_1 , виявленого біля місця події, який використовувався ОСОБА_12 як знаряддя злочину, було вилучено: змиви з керма, ручки КПП та ручки водійських дверей в салоні автомобіля, які упаковані в три конверти; сліди папілярних узорів рук в салоні автомобіля, які вилучені на 5 відрізках липкої стрічки; автомобіль Ford Escort, державний номерний знак НОМЕР_1 , вцілому. Постановою старшого слідчого СВ ВП № 1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_15 від 01 лютого 2025 року вказані сліди визнані речовими доказами у кримінальному провадженні та передані для зберігання до спеціальної кімнати ВП № 1 Лубенського РВП; автомобіль Ford Escort, державний номерний знак НОМЕР_1 , визнано речовим доказом та доставлено для зберігання на майданчик ВП № 1 Лубенського РВП. Згідно з інформацією територіального сервісного центру № 5343 вищевказаний автомобіль Ford Escort, державний номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 05 грудня 2023 року, власником транспортного засобу Ford Escort, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є ОСОБА_14 .

Згідно з довіреністю від 27 серпня 2020 року ОСОБА_14 уповноважив ОСОБА_12 та ОСОБА_13 здійснювати представництво його інтересів, що ґрунтується на усному договорі доручення, як власника належного йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 05 грудня 2023 року, транспортного засобу Ford Escort, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Довіреність видана строком на 10 років та дійсна до 27 серпня 2030 року.

ОСОБА_12 є інвалідом третьої групи (загальне захворювання), що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_3 , виданим 15 лютого 2024 року.

ОСОБА_13 є інвалідом третьої групи (загальне захворювання), що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_4 , виданим 22 липня 2020 року, та довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 02 червня 2020 року серії 12 ААБ № 705322.

ОСОБА_12 та ОСОБА_13 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

КПК України не визначає переліку обставин, за наявності яких потреба у застосуванні арешту майна, як засобу забезпечення кримінального провадження, припиняється. Однак логічне тлумачення норм процесуального права дає підстави зробити висновок, що вказане може мати місце у випадку, коли перестануть існувати підстави, з огляду на які було накладено арешт. Однак, наразі такі підстави продовжують існувати.

Механізм скасування арешту також передбачає перевірку нових доводів, обставин чи доказів, які стали відомі чи з`явилися після накладення арешту та можуть поставити під сумнів висновки суду щодо необхідності застосування відповідного заходу забезпечення кримінального провадження. Водночас такі нові обставини мають бути належним чином підтверджені та поставити під сумнів обґрунтованість висновків суду, викладених в ухвалі про накладення арешту. Натомість, у поданому клопотанні не наведено жодних доводів чи фактів, які б свідчили про зміну обставин кримінального провадження або могли б вплинути на попередні висновки слідчого судді.

В ході судового розгляду встановлено, що такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт транспортного засобу Ford Escort, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не втратив свою актуальність. У судовому засіданні було допитано лише потерпілу. При цьому, володільці спірного майна не надали належних доказів, які б підтверджували поза розумним сумнівом, що на даний час потреба у огляді спірного автомобіля у майбутньому буде відсутня.

Як вбачається з клопотання та долучених до нього документів, вони не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії судового провадження зазначений захід забезпечення втратив свою актуальність, та які б спростували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді, що дає суду підстави дійти до висновку, що необхідність арешту на зазначене в клопотанні майно на теперішній час не відпала та арешт накладено обґрунтовано.

Судом також враховано доводи ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , що вони є пенсіонерами та інвалідами третьої групи, потребують регулярного транспортування для проходження лікування та забезпечення базових життєвих потреб, автомобіль Ford Escort, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є єдиним засобом пересування в сім`ї та використовується виключно для побутових цілей та транспортування до лікарні, а цей транспортний засіб є вартісною річчю, його зберігання вимагає особливої дбайливості, тривале перебування автомобіля на відкритій місцевості суттєво вплинуть на його зовнішній стан, сезонні коливання температури холод, спека та волога на його лакофарбове покриття та всі резинові вироби, враховуючи постійні обстріли приміщень ТЦК та поліції. Водночас такі доводи в світлі наведених вище фактичних даних, не є настільки переконливими та вагомими, щоб вважати, що необхідність арешту на зазначене в клопотанні майно на теперішній час відпала.

Матеріали справи свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби судового розгляду виправдовують втручання у права та інтереси володільців майна. Судом також враховано суспільну небезпечність інкримінованих обвинуваченим діянь. Застосування арешту майна не порушує справедливого балансу між інтересами володільців такого майна і завданнями кримінального провадження.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи те, що судом не встановлено будь-яких нових обставин та доводів, яких не існувало на час накладення арешту на майно, за яких би на даний час відпала потреба у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження або ж було встановлено, що арешт накладено необґрунтовано, суд не знаходить достатніх підстав для задоволення заявленого клопотання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 98, 132, 170-174, 309, 310, 376, 532 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_12 та ОСОБА_13 про скасування арешту, накладеного слідчим суддею Пирятинського районного суду Полтавської області від 04 лютого 2025 року у справі № 544/358/25 у межах кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 лютого 2025 року за № 0000052, на автомобіль Ford Escort, державний номерний знак НОМЕР_1 , залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 14 січня 2026 року об 11.45 год.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3