Справа № 550/736/25
Провадження № 1-кп/550/168/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 року селище Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Чутове кримінальне провадження за № 0000582 внесене до ЄРДР 15.09.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лозуватка, Чутівського району, Полтавської області, громадянина України, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненнікримінальногоправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження Чутівського районного суду Полтавської області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.09.2024 за №0000582 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

ОСОБА_5 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

08.10.2025 обвинувачений ОСОБА_8 подав суду клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку із примиренням з потерпілим та просив закрити провадження у справі, зазначивши, що вони досягли примирення з обвинуваченим, шкода повністю відшкодована, матеріальних чи моральних претензій потерпілий до нього не має.

У судовому засіданні 08.10.2025 захисник адвокат ОСОБА_4 та ОСОБА_9 просили задовольнити клопотанняпро звільнення обвинуваченоговід кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку із примиренням з потерпілим ОСОБА_6 та просили закрити провадження у справі, зазначивши, що досягли примирення з потерпілим, шкода повністю відшкодована, матеріальних чи моральних претензій у потерпілого до обвинуваченого не має. Також, на підтвердження відсутності претензій матеріального та морального характеру у потерпілого до обвинуваченого, суду сторона захисту через канцелярію суду подала копію розписки потерпілого ОСОБА_6 в якій потерпілий зазначив, що отримав від обвинуваченого відшкодування шкоди у повному обсязі, а тому не має та не матиме до обвинуваченого жодних претензій.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні 08.10.2025 заявив що обвинувачений відшкодував матеріальну та моральну шкоду в повному обсязі, до обвинуваченого не має жодних претензій, на підтвердження чого ним, було власноручно написано відповідну розписку. У зв`язку з викладеним, просив звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності.

Прокурор у судовому засіданні 08.10.2025 проти задоволення клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності не заперечував. Також, під час вирішення питання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності просив суд скасувати арешт на транспортний засіб, автомобіль марки MITSUBISHILANCER 1.6» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 15.09.2024, знаходиться в СПД №2 ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області,та натранспортний засіб автомобіль марки «ГАЗ-САЗ 3507» реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1989 року випуску, який був переданий під розписку у користування власнику , а також вирішити питання про речові докази та стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши наявні в справі матеріали та обґрунтування поданого клопотання, суд вважає, що клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частиною 1 ст. 285 КПК визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі такого звільнення кримінальне провадження підлягає закриттю (п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК).

Суд зазначає, що під час судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, потерпілий звернувся до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням останнього з потерпілим.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, на момент вчинення кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_5 перебував в тверезому стані.

Досліджуючи характеризуючі дані обвинуваченого суд встановив, що ОСОБА_5 раніше не судимий, відповідно до довідки №179 від 21.02.2025 року у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, відповідно до довідки №9в/4/989 від 24.02.2025 року ОСОБА_5 перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до довідки №02.1-14/348 від 24.02.2025 року не являється депутатом селищної ради.

Згідно ст. 12 КК України, інкримінований обвинуваченому злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, є необережним, нетяжким злочином.

У судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 примирився з потерпілим ОСОБА_6 та відшкодував заподіяну шкоду, останній матеріальних чи моральних претензій до обвинуваченого не має.

З урахуванням того, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні вперше необережного нетяжкого злочину, примирився з потерпілим та повністю відшкодував йому завданушкоду, приймаючи до уваги думку потерпілого, якому завдана шкода повністю відшкодована, матеріальних та моральних претензій останній до обвинуваченого не має та не заперечує проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд, за результатами розгляду клопотання обвинуваченого, приходить до висновку про наявність правових підстав длязвільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням його з потерпілим.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

З огляду на те, що суд дійшов висновку про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням з потерпілим, кримінальне провадження відносно обвинуваченого підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

До початку судового розгляду, 08.07.2025, адвокатом ОСОБА_7 - представником потерпілого ОСОБА_6 та цивільного позивача ОСОБА_10 , який є власником транспортного засіб - автомобіль марки MITSUBISHILANCER 1.6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2006року, були подані до обвинуваченого цивільні позови про стягнення шкоди.

Суд зазначає, що за правовим змістом ст. 46 КК України, передумовою цього виду звільнення від кримінальної відповідальності є вчинення особою вперше кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину. Особливістю такого проступку або злочину в даному випадку є обов`язкова наявність потерпілого, тобто особи, якій завдано моральної, фізичної або майнової шкоди і яка визнана потерпілим відповідно до ст. 55 КПК України.

Підставами (умовами) для звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України є два складових елементи, взятих у своїй єдності: це примирення особи, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, з потерпілим від цього кримінального правопорушення; відшкодування зазначеною особою завданих нею збитків або усунення заподіяної шкоди.

Примирення винної особи з потерпілим - це акт прощення ним цієї особи в результаті вільного волевиявлення. Внаслідок такого примирення потерпілий не наполягає на притягненні до кримінальної відповідальності винної особи, а остання відшкодовує завдані нею збитки або усуває заподіяну шкоду. При цьому саме потерпіла особа в даному випадку пропонує конкретні форми та механізм такого відшкодування або усунення. Якщо ж потерпілий незадоволений відшкодуванням, то застосування ст. 46 КК України є неможливим.

Таким чином, законодавець у ст. 46 КК України передбачив обов`язкову підставу (умову) для застосування даного виду звільнення від кримінальної відповідальності - це відшкодування винним потерпілому завданих ним внаслідок вчинення кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину збитків або усунення заподіяної шкоди.

Велика Палати Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 по справі №439/397/17 виснувала, що поняття "потерпілий" є міжгалузевим, оскільки використовується як у кримінальному праві, так і в кримінальному процесі.

Поняття "потерпілий" у матеріальному кримінальному праві та у кримінальному процесі за змістом не є тотожними. У кримінально-правовому розумінні потерпілий це особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо заподіюється фізична, моральна та/або матеріальна шкода (або існує безпосередня загроза її заподіяння). Поняття "потерпілий" у кримінальному праві не має законодавчої дефініції.

Натомість законодавством визначено кримінально-процесуальне розуміння поняття "потерпілий". Так, у частині1 статті55 КПК України встановлено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що поняття "потерпілий", яке використано у ст. 46 КК України, вжито у його кримінально-правовому розумінні, а не кримінально-процесуальному.

Поняття "потерпілий" в кримінально-правовому значенні є первинним щодо його розуміння в кримінальному процесі, оскільки в кримінальному праві потерпілий з`являється об`єктивно, в результаті вчинення проти нього кримінального правопорушення. Потерпілий в кримінально-правовому розумінні як жертва посягання з`являється вже з моменту вчинення цього посягання, незалежно від того, чи закріплений (юридично легалізований) такий статус процесуально.

Велика Палата Верховного Суду зазначила, що звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим базується, зокрема, на принципах гуманізму та економії кримінальної репресії. З огляду на ці принципи, саме потерпілий (тобто особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо спричинено шкоду) може виразити свою волю про прощення винного, на підставі чого приймається рішення про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності згідно зі ст. 46 ККУкраїни.

Право на примирення у ст. 46 КК України це особисте право потерпілого. Воно не може бути ніким присвоєне та не може бути нікому делеговане. Таке право є природним правом людини, нерозривно пов`язаним з нею, та похідним від інших прав людини, зокрема права на життя. Використання права на примирення іншими особами (в тому числі визнаними потерпілими від кримінального правопорушення у кримінально-процесуальному сенсі) є неможливим, оскільки таке право тісно пов`язане з особою, яка безпосередньо постраждала внаслідок вчинення щодо неї кримінального правопорушення. Під час примирення лише сам потерпілий може виражати свою волю, а не інші особи, які є його представниками або правонаступниками.

Окрім цього, звільняючи особу від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, ураховуючи вираження волі потерпілим щодо прощення винного, відбувається своєрідне повернення потерпілого у попередній стан, який існував до вчинення відносно нього кримінального правопорушення.

У провадженні, що розглядається, потерпілим єсаме ОСОБА_6 , якому ОСОБА_5 у повному обсязі і відшкодував завдану шкоду.

Закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п. 1 ч.2 ст. 284 КПК) є нереабілітуючою підставою, а тому така особа не звільняється від обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду.

Водночас у разі постановлення ухвали про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов по суті не вирішується, а залишається без розгляду. У такому випадку позивач вправі вирішити свої вимоги в порядку цивільного судочинства.Наведене обґрунтовано випливає з положень ч. 1 ст. 129 КПК, згідно з якими вирішення цивільного позову по суті заявлених вимог можливо лише у разі ухвалення обвинувального вироку або постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. У такому випадку суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Аналогічні висновки наведені в постанові Верховного Суду колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду по справі №161/694/20 від 10 серпня 2021 року та постанові від 04.06.2025 по справі №596/520/22.

З огляду на те, що суд дійшов висновку про закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 та цивільного ОСОБА_11 , який є власником транспортного засіб - автомобіль марки MITSUBISHILANCER 1.6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2006року,підлягають залишенню без розгляду.

Щодо клопотання прокурора про скасування арешту майна суд зазначає наступне.

Згідно матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 07.10.2024 накладено арешт на автомобіль марки «MITSUBISHILANCER 1.6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2006 року випуску, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_10 та на автомобіль марки «ГАЗ-САЗ 3507» реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1989 року випуску.

Згідно з ч. 4ст. 174 КПК Українисуд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Враховуючи наявність підстав для закриття даного кримінального провадження, то вирішенню підлягає і питання про скасування арешту майна. У зв`язку з чим, клопотання прокурора про скасування арешту, накладеного натранспортний засіб, автомобіль марки MITSUBISHILANCER 1.6» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 15.09.2024, знаходиться в СПД №2 ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, та на транспортний засіб, автомобіль марки «ГАЗ-САЗ 3507» реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1989 року випуску, який був переданий під розписку у користування власнику- підлягає задоволенню.Медичну картку стаціонарного хворого КНП «Чутівська ЦЛ» №4113 на ім`я ОСОБА_6 , яка згідно постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, знаходиться в кімнаті речових доказів СПД №2 ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області повернути законному володільцю КНП «Чутівська ЦЛ».

Вирішуючи питання щодо відшкодування процесуальних витрат суд виходить з наступного.

Частиною 1 ст. 124 КПК встановлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Частиною 1 ст. 126 КПК визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17.06.2020 у справі № 598/1781/17дійшла висновку, що кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання розподілу процесуальних витрат, зокрема витрат на правову допомогу, виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будьякому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Очевидно, що, звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, розподіл процесуальних витрат тощо. Таким чином, ВП ВС виснувала, що це питання може бути вирішене й ухвалою суду.

З огляду на викладене, відповідно до вимог ст.124 КПК України, враховуючи, що суд дійшов висновку про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття на цій підставі кримінального провадження, що не є реабілітуючою підставою,суд стягує з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із проведенням у кримінальному провадженні судових експертиз. Загальний розмір процесуальних витрат становить 11142(одинадцятьтисяч сто сорок дві) гривні 60коп.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не застосовувався.

Керуючись ст.ст. 314,284,285,286,288 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ст. 46КК України звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 286 КК України, у зв`язку із примиренням з ОСОБА_12 .

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000582 від 15.09.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 286 КК України, - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 застосовувався.

Скасувати арешт накладений слідчим суддею Карлівського районного суду Полтавської області від 07.10.2024 на транспортний засіб - автомобіль марки MITSUBISHILANCER 1.6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2006року випуску, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_10 .

Скасувати арешт накладений слідчим суддею Карлівського районного суду Полтавської області від 07.10.2024, з урахуванням ухвали слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від16.05.2025, на транспортний засіб автомобіль марки «ГАЗ-САЗ 3507» реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1989 року випуску, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 належить ОСОБА_5 в частині заборони відсудження зазначеного автомобіля.

Речові докази:

- транспортний засіб, автомобіль марки MITSUBISHILANCER 1.6» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 15.09.2024, знаходиться в СПД №2 ВП №3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області - повернути власнику, як йому належний;

- транспортнийзасіб автомобіль марки «ГАЗ-САЗ 3507» реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1989 року випуску, якийбувпереданийпідрозписку у користуваннявласнику вважатиповернутим, як йомуналежний;

- медична карта стаціонарного хворого КНП «Чутівська ЦЛ» №4113 на ОСОБА_13 , яка згідно постанови про визнанняречовихдоказів та передачу їх на зберігання, знаходиться в кімнатіречовихдоказів СПД №2 ВП №3Полтавського РУП ГУНП в Полтавськійобласті повернути законному володільцюКНП «Чутівська ЦЛ».

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 залишити без розгляду, роз`яснивши право пред`явлення цивільного позову в порядку цивільного судочинства.

Цивільний позов цивільного позивача ОСОБА_14 залишити без розгляду, роз`яснивши право пред`явлення цивільного позову в порядку цивільного судочинства.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 11142(одинадцять тисяч сто сорок дві) гривні 60коп. процесуальних витрат на проведення судових експертиз:

-1591,80грн судова експертиза технічного стану ТЗ №СЕ-19/117-25/18981-ІТ

-1591,80грн судова експертиза технічного стану ТЗ №СЕ-19/117-25/18983-ІТ

-1591,80грн судова транспортно-трасологічна експертиза №СЕ-19/117-24/18978-ІТ

-3183,60грн судова інженерно-транспортна експертиза №СЕ-19/117-25/5329-ІТ

-3183,60грн судова транспортно-товарознавча експертиза №СЕ-19/117-25/5330-АВ

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Чутівський районний суд Полтавської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 10.10.2025

Суддя ОСОБА_1