н/п 1-кп/953/1127/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2025 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Харкові клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0004702 від 01.07.2024 та звільнення від кримінальної відповідальності за ч.5 ст.407 КК України підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської обл., українця, громадянина України, неодруженого, з середньою спеціальною освітою, військовослужбовця, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

До Київського районного суду м. Харкова 24 листопада 2025 року надійшло клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0004702 від 01.07.2024.

01.07.2024 до ЄРДР за № 0004702 були внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України та проводилось досудове розслідування.

В межах вказаного кримінального провадження 14.11.2025 ОСОБА_4 письмово повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а саме в тому, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 НГУ (по стройовій частині) від 28.04.2023 №136 солдата ОСОБА_4 , призначено на посаду командира гранатомету 3 відділення гранатометного взводу (станкових протитанкових гранатометів СПг-9) 3 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 НГУ та зараховано до списків особового складу військової частини, визнано таким що приступив до виконання обов`язків.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною радою України, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який продовжено до теперішнього часу.

Відповідно до приписів ст. ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на момент вчинення злочину, солдат ОСОБА_4 вважався військовослужбовцем, який проходить військову службу за мобілізацією.

Вимоги ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язують ОСОБА_4 захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

У відповідності до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548- XIV (зі змінами), ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та виконувати завдання, пов`язані із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Відповідно до п. п. 1,2, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно вимог ст. ст. 12, 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків він зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові. Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Статтями 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, визначено необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, обіймаючи посаду командира гранатомету 3 відділення гранатометного взводу (станкових протитанкових гранатометів СПг-9) 3 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 НГУ, достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, які зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

Проте, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, обіймаючи посаду командира гранатомету 3 відділення гранатометного взводу (станкових протитанкових гранатометів СПг-9) 3 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 НГУ, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на ухилення від військової служби, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою незаконно ухилитися від неї, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, за відсутності поважних причин, 27.03.2023 (більш точний час не встановлено), самовільно, без дозволів командирів залишив місце служби 3 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 НГУ (більш детальна адреса не підлягає розголошенню в умовах правового режиму воєнного стану) поїхав у невідомому напрямку, перебував поза місцем служби, обов`язки з військової служби за посадою не виконував, поза місцем служби у медичні установи України не звертався, правоохоронні органи, органи державної влади або органи місцевого самоврядування про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від військової служби та про його причини не повідомляв, час проводив на власний розсуд.

14.11.2025 солдат ОСОБА_4 прибув до Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві та повідомив про себе і вчинений ним злочин, а також про бажання виконувати обов`язки військової служби.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, тобто самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

До Київського районного суду м. Харкова 24 листопада 2025 року надійшло клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0004702 від 01.07.2024 на підставі ч.5 ст.401 КК України та закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України з посиланням на те, що ОСОБА_4 має намір продовжити проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 НГУ, командир цієї військової частини подав письмову згоду на продовження проходження ОСОБА_4 військової служби у військовій частині НОМЕР_1 НГУ.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 підтримав вказане клопотання, просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 просив задовольнити клопотання прокурора.

Вислухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Згідно з ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим кодексом, виключно судом.

Так, згідно з ч.5 ст. 401 КК України особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч.1 ст.285, ч.1 ст.286 КПК України особа звільняється судом від кримінальної відповідальності у випадках, передбаченим законом про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч.2 ст.286 КПК України встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.

У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Відповідно до ч.1, 3 ст.288 КПК України розгляд клопотання прокурора здійснюється у присутності сторін кримінального провадження та потерпілого в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, із особливостями, встановленими цією статтею.

Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Згідно з ч.2 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених ч.2 ст.284 цього Кодексу.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, вчиненого під час дії воєнного стану.

ОСОБА_4 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності за ст.407, 408 КК України не притягувався.

14.11.2025 ОСОБА_4 подав прокурору письмову заяву про згоду на звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч.5 ст.401 КК України, що він також підтвердив в судовому засіданні.

13.11.2025 т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 НГУ полковник ОСОБА_6 надав письмову згоду на продовження проходження солдатом ОСОБА_4 військової служби у військовій частині НОМЕР_1 НГУ.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.5 ст.407 КК України на підставі ч.5 ст.401 КК України, у зв`язку з чим кримінальне провадження відносно нього за ч.5 ст.407 КК України підлягає закриттю на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Крім того, відповідно до ч.2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались, цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.44, ч.5 ст.401, ч.5 ст.407 КК України, п.1 ч.2 ст.284, ст.285-288 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за ч.5 ст.407 КК України на підставі ч.5 ст.401 КК України.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 01.07.2024 за № 0004702, за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибути до військової частини НОМЕР_1 НГУ для продовження проходження військової служби не пізніше 72 годин після набрання цією ухвалою законної сили.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 НГУ невідкладно після набрання цією ухвалою суду законної сили поновити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на військовій службі та забезпечити її подальше проходження.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Харкова протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та оголошено учасникам справи 05.12.2025 о 15.50 год.

СУДДЯ: ОСОБА_1