Справа № 598/2260/25
провадження № 1-в/598/4/2026
УХВАЛА

іменем України

"26" січня 2026 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі : головуючої судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі клопотання адміністрації Державної установи «Збаразька виправна колонія (№63)» про звільнення від призначеного покарання, засудженої

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Біла Церква, Київської області, громадянки України, з середньою освітою, неодруженої, зареєстрованої АДРЕСА_1 , мешканки АДРЕСА_2 , раніше судимої востаннє:

1. вироком Білоцерківського міськрайонного суду м.Київ від 03.10.2020 року за ч.2 ст.190, ст.75 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, з іспитовим строком 2 роки;

2. вироком Деснянського районного суду м.Києва від 06.10.2021 року за ч.1 ст.15, ч.2 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць;

3. вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 31.08.2022 року за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, з іспитовим строком 1 рік,

засудженої:

1. вироком Придніпровського районного суду м.Черкаси 23.08.2023 року за ч.2 ст.190, ст., ст.71, ч.5 ст.72 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці;

2. вироком Білоцерківського міськрайонного суду м.Київ від 03.10.2023 року за ч.2 ст.190, ч.2 ст.15, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 4 місяці;

3. вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 20.11.2023 року за ч.2 ст.190, ч.2 ст.15, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 5 місяців;

4. вироком Залізничного районного суду м.Львова від 07.12.2023 року, уточненого вироком Залізничного районного суду м.Львова від 12.04.2024 року, за ч.2 ст.190, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 4 місяці;

5. вироком Личаківського районного суду м.Львова від 07.05.2024 року, роз`ясненого вироком Личаківського районного суду м.Львова від 12.06.2024 року, за ч.2 ст.190, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців;

6. вироком Рівненського міського суду від 03.07.2024 року за ч.2 ст.190, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців;

7. вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 07.08.2024 року за ч.2 ст.190, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 7 місяців;

8. вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.10.2024 року, зміненого вироком Волинського апеляційного суду від 27.05.2025 року, за ч.2 ст.190, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

9. вироком Користишівського районного суду Житомирської області від 23.01.2025 року за ч.2 ст.190, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 8 місяців;

10. вироком Приморського районного суду м.Одеси від 26.02.2025 року, за ч.2 ст.190, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 9 місяців;

встановив:

Державна установа «Збаразька виправна колонія (№63)» звернулася до суду з клопотанням про вирішення питання щодо застосування покарання за кількох вироків відносно засудженої ОСОБА_4 ..

Від адміністрації Державної установи «Збаразька виправна колонія (№63)» надійшла заява про розгляд клопотання у відсутності представника установи, клопотання підтримує.

Засуджена також подала до суду заяву про розгляд клопотання у її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше судима, востаннє :

1. вироком Білоцерківського міськрайонного суду м.Київ від 03.10.2020 року за ч.2 ст.190, ст.75 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, з іспитовим строком 2 роки;

2. вироком Деснянського районного суду м.Києва від 06.10.2021 року за ч.1 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців.

На підставі ст.71 КК України до покарання за даним вироком частково приєднано не відбуте покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду м.Київ від 03.10.2020 року, та визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць;

3. вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 31.08.2022 року за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, з іспитовим строком 1 рік,

За даною справою ОСОБА_4 засуджена:

1. вироком Придніпровського районного суду м.Черкаси 23.08.2023 року за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 2 місяці.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Деснянського районного суду м.Києва від 06.10.2021 року і вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 31.08.2022 року, визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці.;

2. вироком Білоцерківського міськрайонного суду м.Київ від 03.10.2023 року за ч.2 ст.190, ч.2 ст.15, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком, визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 4 місяці.;

3. вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 20.11.2023 року за ч.2 ст.190, ч.2 ст.15, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки;

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Білоцерківського міськрайонного суду м.Київ від 03.10.2023 року, визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 5 місяців.;

4. вироком Залізничного районного суду м.Львова від 07.12.2023 року, уточненого вироком Залізничного районного суду м.Львова від 12.04.2024 року, за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання за даним вироком більш суворим за вироком Білоцерківського міськрайонного суду м.Київ від 03.10.2023 року, визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 4 місяці.;

5. вироком Личаківського районного суду м.Львова від 07.05.2024 року, роз`ясненого вироком Личаківського районного суду м.Львова від 12.06.2024 року, за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань за даним вироками Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 20.11.2023 року та Залізничного районного суду м.Львова від 07.12.2023 року, визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців.;

6. вироком Рівненського міського суду від 03.07.2024 року за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання за даним вироком більш суворим за вироком Личаківського районного суду м.Львова від 07.05.2024 року, визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців.;

7. вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 07.08.2024 року за ч.2 ст.190 України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарання за даним вироком та вироком Личаківського районного суду м.Львова від 07.05.2024 року, роз`ясненого вироком Личаківського районного суду м.Львова від 12.06.2024 року, визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 7 місяців.;

8. вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.10.2024 року, зміненого вироком Волинського апеляційного суду від 27.05.2025 року, за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарання за даним вироком та вироками Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 07.08.2024 року, Рівненського міського суду від 03.07.2024 року, визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.;

9. вироком Користишівського районного суду Житомирської області від 23.01.2025 року за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарання за даним вироком та вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 07.08.2024 року, визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 8 місяців.;

10. вироком Приморського районного суду м.Одеси від 26.02.2025 року, за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарання за даним вироком та вироком Користишівського районного суду Житомирської області від 23.01.2025 року, визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 9 місяців.

Початок строку відбуття покарання - 27.02.2025 року.

Кінець строку покарання - 27.06.2026 року.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11,13,13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до положення ст.51 КУпАП діяли в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-ІХ, що набрав чинності 09.08.2024 року, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподаткований мінімум доходів громадян, це грошова сума розміром 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового Кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України. Підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України, визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2018 року складав 881,00 грн. (1762,00 грн. - розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2018 року х на 50%), тобто два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 881,00 х 2=1762 грн..

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2019 року складав 960,50 грн. (1921 грн. - розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2019 року х на 50%), тобто два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 960,50 грн. х 2=1921 грн..

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2021 року складав 1135 грн. (2270 грн. - розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2021 року х на 50%), тобто два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1135 грн. х 2=2270 грн..

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2022 року складав 1240,50 грн. (2481 грн. - розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2022 року х на 50%), тобто два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1240,50 грн. х 2=2481 грн..

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2023 року складав 1342 грн. (2684 грн. - розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2023 року х на 50%), тобто два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1342 грн. х 2=2684 грн.

За вироком Деснянського районного суду м.Києва від 06.10.2021 року засуджена вчинила замах на таємне викрадення чужого майна 30.06.2021 року на суму 1997,55 грн., що станом на день вчинення правопорушення складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто менше 2270 грн..

За вироком Придніпровського районного суду м.Черкаси 23.08.2023 року засуджена вчинила заволодіння чужим майном, шляхом шахрайства, 24.05.2023 року на суму 2000,00 грн., 24.05.2023 року на суму 2000,00 грн., 25.05.2023 року на суму 2000,00 грн., що станом на дні вчинення правопорушень складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто менше 2684 грн..

За вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 31.08.2022 року засуджена вчинила заволодіння чужим майном, шляхом шахрайства, 08.05.2018 року на суму 2000,00 грн., що станом на день вчинення правопорушення складає суму більшу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто більше 1921 грн..

За вироком Білоцерківського міськрайонного суду м.Київ від 03.10.2023 року засуджена вчинила заволодіння чужим майном, шляхом шахрайства, 08.08.2022 року на суму 1000,00 грн., 10.02.2023 року на суму 1000,00 грн., 18.02.2023 року на суму 1000,00 грн., 15.03.2023 року на суму 500,00 грн., та замах на заволодіння чужим майном, шляхом шахрайства 10.02.2023 року на суму 1000,00 грн., що станом на дні вчинення правопорушень складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто менше 2481 грн. у 2022 році та менше 2684 грн. у 2023 році.

За вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 20.11.2023 року, засуджена вчинила заволодіння чужим майном, шляхом шахрайства, 05.05.2019 року на суму 2000,00 грн., 08.05.2019 року на суму 2000,00 грн., замах на заволодіння чужим майном, шляхом шахрайства, 08.05.2019 року на суму 3000,00 грн., що станом на дні вчинення правопорушень складає суму більшу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто більше 1921 грн..

За вироком Залізничного районного суду м.Львова від 07.12.2023 року, уточненого вироком Залізничного районного суду м.Львова від 12.04.2024 року, засуджена вчинила заволодіння чужим майном, шляхом шахрайства, 28.06.2018 року на суму 500,00 грн., що станом на день вчинення правопорушення складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто менше 1762 грн..

За вироком Личаківського районного суду м.Львова від 07.05.2024 року, роз`ясненого вироком Личаківського районного суду м.Львова від 12.06.2024 року, засуджена вчинила заволодіння чужим майном, шляхом шахрайства, 15.07.2018 року на суму 15000,00 грн., що станом на день вчинення правопорушення складає суму більшу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто більше 1762 грн..

За вироком Рівненського міського суду від 03.07.2024 року засуджена вчинила заволодіння чужим майном, шляхом шахрайства, 12.06.2018 року на суму 1000,00 грн., 13.06.2018 року на суму 1000,00 грн., 13.06.2018 року на суму 1000,00 грн., 14.06.2018 року на суму 1000,00 грн., 15.06.2018 року на суму 3500,00 грн., що станом на дні вчинення правопорушення складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто менше 1762 грн., а за епізодом 15.06.2018 року на суму 3500,00 грн. більшу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто більше 1762 грн..

За вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 07.08.2024 року засуджена вчинила заволодіння чужим майном, шляхом шахрайства 23.09.2019 року на суму 1500,00 грн., 23.09.2019 року на суму 7000,00 грн., що станом на дні вчинення правопорушень складає суму більшу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто більше 1921 грн..

За вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.10.2024 року, зміненого вироком Волинського апеляційного суду від 27.05.2025 року, засуджена вчинила заволодіння чужим майном, шляхом шахрайства 14.09.2018 року на суму 3000,00 грн., 25.09.2018 року на суму 3000,00 грн., що станом на дні вчинення правопорушень складає суму більшу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто більше 1762 грн..

За вироком Користишівського районного суду Житомирської області від 23.01.2025 року засуджена вчинила заволодіння чужим майном, шляхом шахрайства 12.09.2019 року на суму 2700,00 грн., що станом на день вчинення правопорушення складає суму більшу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто більше 1921 грн..

За вироком Приморського районного суду м.Одеси від 26.02.2025 року засуджена вчинила заволодіння чужим майном, шляхом шахрайства 20.09.2022 року на суму 10000,00 грн., що станом на день вчинення правопорушення складає суму більшу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто більше 2481 грн.,

Таким чином, на засуджену ОСОБА_4 поширюється дія Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" №3886-IX від 18.07.2024 року, що набув чинності 09.08.2024 року, та яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, а тому вона підлягає звільненню від покарання у виді позбавлення волі призначеного вироками:

Деснянського районного суду м.Києва від 06.10.2021 року; Придніпровського районного суду м.Черкаси 23.08.2023 року;

Білоцерківського міськрайонного суду м.Київ від 03.10.2023 року; Залізничного районного суду м.Львова від 07.12.2023 року, уточненого вироком Залізничного районного суду м.Львова від 12.04.2024 року, у зв`язку з усуненням законом карності діянь, за які вона була засуджена.

Відповідно до вищевказаного Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" №3886-IX від 18.07.2024 року, що набув чинності 09.08.2024 року, ОСОБА_4 вважати засудженою:

за вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 20.11.2023 року за ч.2 ст.190, ч.2 ст.15, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки;

за вироком Личаківського районного суду м.Львова від 07.05.2024 року, роз`ясненого вироком Личаківського районного суду м.Львова від 12.06.2024 року, за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань за даним вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 20.11.2023 року, визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з вимогами ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

На даний час засуджена ОСОБА_4 відбуває покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.10.2024 року, зміненого вироком Волинського апеляційного суду від 27.05.2025 року, у виді у виді позбавлення волі на строк 3 роки, та за Приморського районного суду м.Одеси від 26.02.2025 року у виді у виді позбавлення волі на строк 2 роки 9 місяців, а тому вирішуючи питання про застосування покарання за наявності кількох вироків, суд вважає за необхідне визначити остаточне покарання засудженій відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України.

Враховуючи все вищевказане, суд приходить до висновку, що на підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за вироком Приморського районного суду м.Одеси від 26.02.2025 року більш суворим за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.10.2024 року, зміненого вироком Волинського апеляційного суду від 27.05.2025 року, визначити засудженій ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, зарахувавши у строк відбуття покарання засудженій, покарання, що відбуте частково за вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 07.08.2024 року та вироком Рівненського міського суду від 03.07.2024 року.

Початок строку відбування покарання засудженій ОСОБА_4 рахувати з 27 лютого 2025 року.

На підставі наведеного та керуючись ст.58 Конституції України, ст.5, ч.2 ст.74 КК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, ст.ст. 369, 372, 537, 539 КПК України, суд,

постановив :

Клопотання Державної установи «Збаразька виправна колонія (№63) задовольнити.

Звільнити засуджену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від покарання у виді позбавлення волі призначеного вироком Деснянського районного суду м.Києва від 06.10.2021 року, вироком Придніпровського районного суду м.Черкаси 23.08.2023 року, вироком Білоцерківського міськрайонного суду м.Київ від 03.10.2023 року, вироком Залізничного районного суду м.Львова від 07.12.2023 року, уточненого вироком Залізничного районного суду м.Львова від 12.04.2024 року, у зв`язку з усуненням законом карності діянь, за які вона була засуджена.

Вважати ОСОБА_4 засудженою за вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 20.11.2023 року за ч.2 ст.190, ч.2 ст.15, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

Вважати ОСОБА_4 за вироком Личаківського районного суду м.Львова від 07.05.2024 року, роз`ясненого вироком Личаківського районного суду м.Львова від 12.06.2024 року, за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань за даним вироком Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 20.11.2023 року, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за вироком Приморського районного суду м.Одеси від 26.02.2025 року більш суворим за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.10.2024 року, зміненого вироком Волинського апеляційного суду від 27.05.2025 року, визначити засудженій ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

В строк відбування покарання засудженій ОСОБА_4 , повністю зарахувати частково відбуте покарання за вироком Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 07.08.2024 року та вироком Рівненського міського суду від 03.07.2024 року.

Початок строку відбування покарання засудженій ОСОБА_4 рахувати з 27 лютого 2025 року.

На дану ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_5