Справа № 638/1183/26
Провадження № 1-кп/638/1286/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисників: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисниці - ОСОБА_8 ,

потерпілої - ОСОБА_9 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові клопотання прокурора відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000420 від 14 лютого 2024 року, стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , перебуває на посаді завідувача дитячого нейрохірургічного відділення, лікаря-нейрохірурга дитячого нейрохірургічного відділення КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги імені проф. О.І. Мещанінова» Харківської міської ради, раніше не судимого

та

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , перебуває на посаді завідувача першого хірургічного відділення КНП «Обласна дитяча клінічна лікарня», раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною другою статті 140 Кримінального Кодексу України,

установив:

У провадженні Шевченківського районного суду м. Харкова перебуває обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000420 від 14 лютого 2024 року, стосовно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого другою статті 140 Кримінального Кодексу України.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 27 січня 2026 року призначено кримінальне провадження № 0000420 від 14 лютого 2024 року, стосовно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого другою статті 140 Кримінального Кодексу України, до розгляду у відкритому підготовчому судовому засіданні на 02 лютого 2026 року о 14 годині 30 хвилин.

Прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000420 від 14 лютого 2024 року подано клопотання про продовження строку дії запоібіжного заходу у вигляді особистого зобовязання строком на 60 днів.

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_7 , будучи медичним працівником, який відповідно до ст. 78 ЗУ «Основи законодавства про охорону здоров`я» від 19.11.1992 № 2801-XII зобов`язаний надавати своєчасну та кваліфіковану медичну допомогу, маючи вищу медичну освіту, кваліфікаційний досвід у роботі та атестаційну категорію за своєю спеціальністю, неналежно виконуючи свої професійні обов`язки, внаслідок недбалого ставлення до них, без поважних причин, легковажно розраховуючи на ненастання тяжких наслідків для здоров`я, як завідувач 1 хірургічного відділення, завідомо знаючи, що є наявність інфекційного процесу, не здійснив необхідної санації інфекційного вогнища, чим допустив його подальше поширення та розвиток перитоніту, після чого передчасно провів оперативне втручання щодо заміни перитонеального катетера лікворо-шунтуючої системи з імплантацією його в сечовий міхур, що в подальшому призвело до розвитку сепсису та тяжкого погіршення стану пацієнта, що спричинило смерть неповнолітнього ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто не надав належну, своєчасну і кваліфіковану медичну допомогу, яку він зобов`язаний був надати відповідно до чинного законодавства та нормативно правових актів, що визначають діяльність закладів охорони здоров`я, якість надання профільної допомоги хворим.

26.11.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 140 КК України.

Обвинувачення ОСОБА_7 обґрунтовується лікарським свідоцтвом про смерть № 32 від 01.01.2024; свідоцтвом про смерть ОСОБА_11 , висновком судово-медичної експертизи № 10-12/705-ДМ/24 від 08.05.2024; висновком комісійної судово-медичної експертизи № 031-3-2025 від 25.07.2025, висновком комісійної судово-медичної експертизи № 031-114-2025 від 01.10.2025 та іншими матеріалами кримінального провадження, які у подальшому будуть дослідженні під час судового розгляду.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 28.11.2025 ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком на 1 місяць 24 дні, тобто до 21 січня 2026 року (включно).

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 16.01.2026 строк дії застосованого до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання продовжено на 2 місяці, тобто до 16 березня 2026 включно, але не більше ніж до проведення підготовчого судового засідання.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам. Таким чином, для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність в продовжені стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Така потреба обумовлена наявністю ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України:

п. 1. Переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Злочин, який інкримінується ОСОБА_7 , відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких, у випадку доведення у суді винуватості ОСОБА_7 , останньому загрожує покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватись від суду.

З метою запобігання вказаного ризика необхідно продовжити стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом. Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання забезпечить виконання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

З метою забезпечення дієвості запобіжного заходу є доцільним покласти на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені у ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання з підстав, викладених в клопотанні, та просила його задовольнити.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 проти задоволення клопотання заперечували, посилаючись на відсутність ризиків, зазначених прокурором у клопотанні, які вважають безпідставними та необгрунтованими.

У підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 та її представник - адвокат ОСОБА_10 просили клопотання задовольнити.

Суд, вивчивши клопотання, заслухавши пояснення учасників судового провадження, потерпілої та її представника, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також, наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Крім того, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Так ОСОБА_7 , інкримінується те, що будучи медичним працівником, який відповідно до ст. 78 ЗУ «Основи законодавства про охорону здоров`я» від 19.11.1992 № 2801-XII зобов`язаний надавати своєчасну та кваліфіковану медичну допомогу, маючи вищу медичну освіту, кваліфікаційний досвід у роботі та атестаційну категорію за своєю спеціальністю, неналежно виконуючи свої професійні обов`язки, внаслідок недбалого ставлення до них, без поважних причин, легковажно розраховуючи на ненастання тяжких наслідків для здоров`я, як завідувач 1 хірургічного відділення, завідомо знаючи, що є наявність інфекційного процесу, не здійснив необхідної санації інфекційного вогнища, чим допустив його подальше поширення та розвиток перитоніту, після чого передчасно провів оперативне втручання щодо заміни перитонеального катетера лікворо-шунтуючої системи з імплантацією його в сечовий міхур, що в подальшому призвело до розвитку сепсису та тяжкого погіршення стану пацієнта, що спричинило смерть неповнолітнього ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто не надав належну, своєчасну і кваліфіковану медичну допомогу, яку він зобов`язаний був надати відповідно до чинного законодавства та нормативно правових актів, що визначають діяльність закладів охорони здоров`я, якість надання профільної допомоги хворим.

26.11.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 140 КК України, яка обґрунтовується лікарським свідоцтвом про смерть № 32 від 01.01.2024; свідоцтвом про смерть ОСОБА_11 , висновком судово-медичної експертизи № 10-12/705-ДМ/24 від 08.05.2024; висновком комісійної судово-медичної експертизи № 031-3-2025 від 25.07.2025, висновком комісійної судово-медичної експертизи № 031-114-2025 від 01.10.2025.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 28.11.2025 ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком на 1 місяць 24 дні, тобто до 21 січня 2026 року (включно).

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 16.01.2026 строк дії застосованого до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання продовжено на 2 місяці, тобто до 16 березня 2026 включно, але не більше ніж до проведення підготовчого судового засідання.

Так ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 140 КК України, за яке передбачене покарання у виді обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Зазначене кримінальне правопорушення за ступенем тяжкості, відповідно до приписів статті 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Згідно статті 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини сьомої статті 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Суд вважає встановленим продовження існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Водночас під час розгляду клопотання судом також досліджувалася можливість не продовження строку дії запобіжного заходу.

Однак, враховуючи наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, та оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 інкримінованого нетяжкого кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачується, з урахуванням вимог ч.6 ст.199 КПК України подовжує строк дії запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання на 60 днів.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 1 інформаційного листа від 04.04.2013 № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» зазначає, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, які гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, тому вони можуть бути застосування з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини, тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України.

У відповідності до положень ст. ст. 5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практики Європейського суду з прав людини, з урахуванням наявності ризиків а отже й законних підстав в розрізі глави 18 КПК України, з метою запобігання спробам переховуватися від суду, продовження застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не є надмірним чи таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

На підставі наведеного, з метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків, що є достатнім для запобігання ризику, передбаченому п. 1 частини першої статті 177 КПК України, а саме, спробам переховуватися від суду, враховуючи низку об`єктивних обставин, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, суд доходить висновку про наявність підстав для продовження застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, та, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, з покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України.

Керуючись статтями 131, 132, 176 - 179, 194 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання прокурора відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000420 від 14 лютого 2024 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 60 (шістдесят) днів.

Продовжити строк дії покладених на ОСОБА_7 обов`язків, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду закордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії покладених обов`язків визначити до 02 квітня 2026 року включно.

У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Повідомити ОСОБА_7 письмово під розпис покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення щодо ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 КПК України.

Повний текст ухвалискладено та проголошено 05 лютого 2026 року о 16 годині 45 хвилин.

Суддя ОСОБА_1

Про покладені на мене обов`язки та наслідки їх невиконання повідомлений:

«____»_________2026 _____________________

ОСОБА_7