Провадження №1-кп/127/779/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

при розгляді у відкритому судовому засіданні кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.04.2025 за № 0000574, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

У підготовчому засіданні прокурор ОСОБА_4 заявила клопотання про продовження строку застосованого до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, так як обвинувачений може ухилятися від суду, впливати на потерпілих, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Вважає, що запобіжний захід до обвинуваченого застосовано вірно, підстав для його зміни немає, а тому просить продовжити строк застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував проти розгляду клопотання прокурора у відсутності його захисника та не заперечував проти продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби.

Суд, заслухавши думку сторін судового провадження, дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Так, під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 04.06.2025 до обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту цілодобово до 02.08.2025 включно.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.07.2025, ОСОБА_3 продовжено строк застосованого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, визначених ст. 194 КПК України до 27.09.2025 включно.

В подальшому Вінницьким міським судом Вінницької області строк застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту продовжувався.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.11.2025 запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 - змінено із застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту цілодобово на запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби, а саме з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня, строком на 60 днів з 18.11.2025 по 16.01.2026 включно.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, раніше не судимий, має постійне місце проживання та роботи, одружений, має родину, а отже його соціальні зв`язки можливо визнати міцними.

Статтею 178 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Частиною 1 статті 194 КПК України встановлено, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. (ч. 4 ст. 194 КПК України).

Відносно ризику переховування від суду, то як вбачається із практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний чи обвинувачений, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати до втечі, однак можливість жорстокого засудження є недостатньою для виправдання тримання під вартою. При цьому загроза втечі не випливає з простої можливості для обвинуваченого перетнути кордон держави. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно доказувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, місце проживання, професію, прибуток, наявність сімейних зв`язків, будь-яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці. Ризик втечі не виникає лише за відсутності постійного місця проживання («Сулаоя проти Естонії», «Панченко проти Росії») та зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою («Ноймайстер проти Австрії»). Небезпека переховування обвинуваченого не може бути оцінена виключно на основі тяжкості покарання за злочин. Наявність небезпеки переховування повинно бути оцінено з посиланням на ряд інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки втечі, або зробити її настільки незначною, що вона не може виправдати тримання під вартою («Строган проти України»).

Суд зазначає, що обвинувачений ОСОБА_3 від суду не ухиляється та з`являється в судові засідання. Умов, застосованого до нього запобіжного заходу, не порушував, будь-яких доказів про вчинення тиску обвинуваченим на потерпілих та/або свідків у кримінальному провадженні до суду не надано.

Повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення обвинуваченому не вручалося. В розшуку обвинувачений не перебував.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний період доби, оскільки ризики, встановлені під час розгляду клопотання прокурора, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Згідно положень ч. ч. 1-2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Суд дійшов до переконання про необхідність продовження строку застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, що може запобігти ризикам, визначеним в ст. 177 КПК України, а саме спробам продовжити вчиняти нові злочини, незаконно впливати на потерпілих та свідків, переховуватися від суду.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_3 у виді домашнього арешту у певний період доби, слід задовольнити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 27, 176, 177, 181, 194 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_4 про продовження строку застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту в певний період доби - задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у виді домашнього арешту у певний період доби, а саме з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня, строком на 60 днів з 14.01.2026 по 15.03.2026 включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, на строк два місяці з 14.01.2026 по 15.03.2026 включно. а саме, не відлучатися із місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду у певний період доби, а саме з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня; прибувати до Вінницького міського суду Вінницької області за першою вимогою; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця навчання або роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Копію ухвали направити до органу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області за місцем проживання обвинуваченого для виконання в межах своїх повноважень.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя