Провадження № 1-кп/591/852/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2025 року Зарічний районний суд м.Суми в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження щодо обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Липова Долина Сумської області, громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , 28.10.2025 близько 08 год. 20 хв., керуючи автомобілем «Volkswagen Jetta», н.з. НОМЕР_2 , рухаючись заднім ходом поблизу будинку №1 по вул. Покровська в місті Суми, знехтував безпекою дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку, не переконався в безпечності руху заднім ходом, перед початком руху не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, що призвело до наїзду на пішохода ОСОБА_4 , яка в цей час перетинала проїзну частину в невстановленому місці, чим порушила вимоги пунктів 4.7, 4.14 (а), 4.14 (б) ПДР України.

Унаслідок дорожньо-транспортної події потерпілій ОСОБА_4 спричинені тілесні ушкодження у вигляді забою головного мозку легкого ступеня, лінійного перелому кісток склепіння та основи черепу, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №1880 від 18.11.2025 проведеної в ДСУ «Сумське обласне бюро судово-медичної експертизи», кваліфікуються, як тяжкі тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи №387/378 від 24.11.2025 водій ОСОБА_6 при керуванні автомобілем «Volkswagen Jetta», н.з. НОМЕР_2 , порушив вимоги Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі - ПДР), передбачені пунктами 10.1 та 10.9, які знаходяться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо- транспортної події.

В судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, пояснив, що дійсно у вказаний в обвинувальному акті день та час він прибув на роботу на вул. Покровську і припарковував автомобіль. Але, автомобілі стояли щільно і він спочатку не зміг припаркуватись на те місце, на яке хотів. Тому вирішив перепакуватись, і коли здавав назад, то раптово здійснив наїзд на потерпілу, яку не побачив, тільки почув звук. Зрозумів, що щось сталось, відразу зупинився, підбіг до потерпілої, почав надавати допомогу, викликав поліцію та швидку. Потім повністю оплатив лікування потерпілої, усі збитки відшкодував, з потерпілою примирився. Активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення. Про вчинене дуже шкодує. Ця подія змінила його ставлення до життя, ситуація стала життєвим уроком для нього. Просив врахувати як ці обставини, так і те, що його дружина має тяжкий стан здоров`я, через що потрібна його допомога, у тому числі, щоб систематично відвозити дружину для отримання лікування.

Оскільки пояснення обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, то суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши, що учасники правильно розуміють зміст цих обставин, є добровільними у таких своїх позиціях, а також - роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 доведена в повному обсязі та його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.286 КК України, оскільки він порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме: п.10.1, п.10.9 Правил дорожнього руху України, що призвело до наїзду керованого ним транспорту на пішохода ОСОБА_4 , внаслідок чого останній спричинено тяжкі тілесні ушкодження.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує те, що ОСОБА_6 вчинив тяжкий необережний злочин.

До пом`якшуючих обставин слід віднести активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття, яке виразилось у визнанні ОСОБА_6 : факту вчинення злочинних дій, своєї провини у вчиненому злочині, негативних наслідків злочину для потерпілої, жаль з приводу цього, яку він висловив потерпілій, відшкодуванні завданих злочином збитків, в результаті чого остання як в поданих розписках, так і в судовому засіданні заявила про відсутність будь-яких претензій до обвинуваченого та просила не позбавляти обвинуваченого волі та права керування автомобілем.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Характеризуючи особу обвинуваченого слід зазначити, що ОСОБА_6 є не судимою особою, має дружину, яка страждає на тяжку хворобу, через що потребує систематичного лікування, офіційно працевлаштований, характеризується позитивно, на обліку в нарко- та псих- диспансерах не перебуває.

Враховуючи сукупність зазначених обставин, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно призначити у виді позбавлення волі та не призначати додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Разом з цим, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_6 злочину, а саме те, що вчинений злочин відноситься до необережного, поведінку обвинуваченого, який відразу після події ДТП вживав заходи щодо виклику швидкої та поліції, в також у добровільному порядку допоміг потерпілій та її родині із витратами на лікування, беручи до уваги особу винного, який є не судимою особою, на обліку в диспансерах не перебуває, позитивно характеризується, наявність вищевказаних пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих обставин, зважаючи на позицію потерпілої сторони у справі, яка просила суд суворо не карати обвинуваченого, не позбавляти останнього волі та права керування транспортними засобами, суд вважає можливим на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням та призначенням іспитового строку.

Звільняючи обвинуваченого від реального відбування покарання, суд вважає за необхідне покласти на нього обов`язки, визначені ст. 76 КК України, для контролю за його поведінкою в період іспитового строку.

Відповідно до ст.ст.100,174 КПК України необхідно скасувати накладений ухвалою слідчого судді арешт та вирішити долю речових доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368,370 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання за цим законом у виді 3 років позбавлення волі, без позбавлення права керування транспортними засобами.

Згідно зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 роки та відповідно до ст.76 КК України покласти на нього наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати арешт з речового доказу - автомобілю Volkswagen Jetta, р.н. НОМЕР_2 , який був повернутий під зберігальну розписку ОСОБА_7 , а його долю вирішити таким чином: після набрання вироком законної сили вважати повернутим законному володільцю.

Вирок суду може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м.Суми, а для засудженого з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1