Справа № 161/578/26
Провадження № 1-кс/161/328/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 14 січня 2026 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , представника заявника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за скаргоюадвоката ОСОБА_5 в інтерсах ОСОБА_6 на постанову слідчого Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 про відмову в задоволенні клопотання від 29 грудня 2025 року,

в с т а н о в и в:

Адвокат ОСОБА_5 в інтерсах ОСОБА_6 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області із скаргою на постанову слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 від 29.12.2025 про відмову в задоволенні клопотання (про визнання ОСОБА_6 потерпілою у кримінальному провадженні №0002782 від 11.11.2025).

Скаргу мотивує тим, що 19.11.2025 року ОСОБА_6 через адвоката ОСОБА_5 звернулась до слідчої з клопотанням про визнання її потерпілою. 21.11.2025 постановою слідчого було відмовлено в задоволенні клопотанні про залучення її потерпілою у кримінальному провадженні № 0002782. Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 грудня 2025 року скасовано постанову слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 від 21.11.2025 року про відмову у визнанні ОСОБА_6 потерпілою у кримінальному провадженні № 0002782 від 11.11.2025 року. Зобов`язано слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 чи іншого слідчого, у провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження, повторно розглянути клопотання (заяву) ОСОБА_6 від 19.11.2025 року про залучення її до кримінального провадження як потерпілої, в порядку, визначеному ст.ст.55,220 КПК України та задовольнити за наявності для цього процесуальних підстав. Постановою від 29 грудня 2025 року слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 було повторно відмовлено в задоволенні вказаної заяви (клопотання) ОСОБА_6 . У зв`язку з чим адвокатом ОСОБА_5 в інтерсах ОСОБА_6 , в порядку ст.303 КПК України, подано скаргу до слідчого судді, в якій він просить скасувати вказану постанову та зобов`язати слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 вжити процесуальних дій, відповідно до ст.55 КПК України, щодо залучення ОСОБА_6 потерпілою у кримінальному провадженні № 0002782.

Заслухавши пояснення представника заявника, який підтримав подану скаргу, з підстав викладених у ній, та просив її задовольнити, думку прокурора та слідчого, кожного зокрема, які просили відмовити в задоволенні скарги, у зв`язку з безпідставністю, оглянувши та дослідивши матеріали скарги, долучені до неї документи, суд приходить до висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.5 п.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, рішення слідчого, дізнавача або прокурора про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ч.1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Під поняттям «потерпілий» слід розуміти, зокрема, фізичну особу, що зазнала шкоди, включаючи фізичні ушкодження або психічні травми, душевні страждання або економічні втрати, спричинені діями та бездіяльністю.

Встановлено, що постановою слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 від 29.12.2025 було відмовлено ОСОБА_6 у залученні її як потерпілої у кримінальному провадженні №0002782 у зв`язку із відсутністю правових підстав.

Частиною 5 статті 55 КПК України визначено, що постанова про відмову у визнанні потерпілим приймається виключно за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди.

Виходячи зі змісту п.2 ч.5 ст.110, ч.2 ст.220 КПК України постанова слідчого про відмову в задоволенні клопотання повинна бути вмотивована та обґрунтована, із зазначенням змісту обставин, які є підставами для її прийняття, мотивів її прийняття, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Обгрунтованим є рішення, прийняте на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами; а вмотивованим - в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його прийняття.

Натомість постанова слідчого від 29.12.2025 року не відповідає зазначеним вимогам, оскільки у ній не наведено мотивів прийняття саме такого рішення з його належним обґрунтуванням щодо порушеного заявником питання, містить загальні формулювання щодо безпідставності заявлених вимог, відсутності даних про можливе спричинення заявнику будь-якої шкоди. У рішенні не зазначено вичерпних мотивів та причин відмови у визнанні заявника потерпілою, а відтак, належним чином та у визначений законом спосіб не було розглянуто клопотання заявника, що не відповідає вимогам ст.ст.55, 110 КПК України.

Таким чином, з метою усунення зазначених вище порушень слід зобов`язати слідчого повторно розглянути подане заявником клопотання з дотриманням вимог КПК України та прийняти за результатами розгляду обґрунтоване процесуальне рішення.

Що стосується вимог скарги про зобов`язання слідчого задовольнити клопотання від 19.11.2025 та визнати заявника потерпілою, то слід звернути увагу на те, що до повноважень слідчого судді не належить прийняття такого рішення. Слідчий суддя не може підміняти і приймати рішення, котрі віднесені до компетенції органу досудового розслідування або прокурора, які є самостійними у прийнятті таких рішень, відповідно до положень ст.ст.36, 40 КПК України. Протилежне суперечило би принципу диспозитивності, згідно з яким слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які віднесені до його повноважень цим Кодексом (ч.3 ст.26 КПК України). Слідчий суддя, суд не вправі перебирати на себе функції інших учасників кримінального провадження, зокрема функцію процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється прокурором.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 01 грудня 2022 року (справа № 522/7836/21, провадження №51-2328 км22.)

Крім того, вимоги п.3 ч.2 ст.307 КПК України застосовуються слідчим суддею лише у випадку зобов`язання слідчого, дізнавача чи прокурора вчинити дію, яку він зобов`язаний вчинити.

З огляду на викладене вище, слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість вимог скарги у цій частині.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 22, 26, 55, 110, 303-307, 370, 372 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтерсах ОСОБА_6 на постанову слідчого Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 про відмову в задоволенні клопотання від 21 листопада 2025 року задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 від 29.12.2025 року про відмову у визнанні ОСОБА_6 потерпілою у кримінальному провадженні № 0002782 від 11.11.2025 року.

Зобов`язати слідчого СВ Луцького РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 чи іншого слідчого, у провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження, повторно розглянути клопотання (заяву) ОСОБА_6 від 19.11.2025 року про залучення її до кримінального провадження як потерпілої, в порядку, визначеному ст.ст.55,220 КПК України та задовольнити за наявності для цього процесуальних підстав.

В задоволенні інших вимог скарги - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1