запорізький апеляційний суд
Провадження №11-сс/807/1038/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

підозрюваного ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 21 листопада 2025 року про застосування запобіжного заходу до

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Литовка Новомиколаївського району Запорізької області, громадянина України, зареєстрований у АДРЕСА_1 , проживає у АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

ВСТАНОВИЛА

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 21 листопада 2025 року за клопотанням слідчого до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 19 січня 2026 року включно.

На вказану ухвалу захисник ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є занадто суворим і до підозрюваного можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з обмеженням волі, оскільки вказані у клопотанні про обрання запобіжного заходу ризики не доведені. Вказала, що до взяття під варту ОСОБА_8 вів законослухняний спосіб життя, що підтверджується відсутністю судимостей, неофіційно працевлаштований фасувальником на ТОВ «МАКЕЙ», в розшуку не перебував, на обліках в спеціалізованих медичних закладах не перебуває, має стійкі соціальні зв`язки (дружину та 8 дітей, 4 з яких є неповнолітніми, а ОСОБА_8 є єдиним годувальником родини), має постійне місце проживання у м.Запоріжжі (з родиною). Крім того, зазначила, що у день подій ОСОБА_8 перебував у стані алкогольного сп`яніння через те, що нещодавно помер його батько. Вказала, що окрім фактичного місця проживання разом з родиною, у ОСОБА_8 також є можливість проживати у свого брата за адресою: АДРЕСА_3 . Обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту за адресою проживання брата унеможливить зустрічі з потерпілою, яка проживає на одному поверсі із ОСОБА_8 , а також сприятиме меті застосування запобіжного заходу. Вважала, що сторона обвинувачення не може обґрунтовувати своє клопотання про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою тільки тим, що останній підозрюється у скоєнні тяжкого злочину. Наміру якимось чином впливати на учасників кримінального провадження (потерпілу або свідків) чи перешкоджати встановленню істини у справі у ОСОБА_8 немає, так само немає наміру й переховуватись від органу досудового розслідування або суду.

Під час апеляційного розгляду захисник та підозрюваний підтримали апеляційну скаргу. Прокурор висловив заперечення проти скарги.

Заслухавши учасників провадження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що слідчий відділу поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 в межах кримінального провадження №0001693 від 20 листопада 2025 року звернувся до слідчого судді з погодженим прокурором клопотанням про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, якому 21 листопада 2025 року повідомлено про підозру у вчиненні передбаченого ч.4 ст.186 КК кримінального правопорушення.

З посиланням на обґрунтованість підозри та наявність передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК ризиків, слідчий просив застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Слідчий суддя встановив обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 передбаченого ч.4 ст.186 КК злочину та наявність передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК ризиків, а тому дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого, застосувавши до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Колегія суддів погоджується із прийнятим слідчим суддею рішенням з таких підстав.

У відповідності з вимогами ст.177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Положеннями ст.178 КПК визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Вищезазначена ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам закону.

Із наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою належним чином перевірені слідчим суддею при розгляді клопотання.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зроблено з посиланням на матеріали провадження, що їх підтверджують, і в апеляційній скарзі не оспорюються.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК, слідчий суддя встановив, що доводи слідчого є обґрунтованими та погодився з існуванням ризиків, заявлених у клопотанні, а саме передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК. З таким висновком погоджується і колегія суддів та вважає, що наявність цих ризиків підтверджено матеріалами клопотання.

Доводи апелянта про недоведеність існування вищевказаних ризиків є непереконливими, адже при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК, а не факту конкретного їх вчинення.

Всупереч доводам апеляційної скарги слідчим суддею проведений повний детальний аналіз всіх заявлених у клопотанні слідчого ризиків, з урахуванням конкретних обставин даного кримінального провадження та даних про особу підозрюваного.

Зокрема, на існування заявлених ризиків вказує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі доведення його вини. В рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, вчиненого в умовах воєнного стану, із застосуванням насильства, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що дає достатньо підстав вважати, що підозрюваний, усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, за який передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, та невідворотність покарання за його вчинення в разі доведення його вини буде переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

З метою уникнення покарання ОСОБА_8 може незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні.

З цього приводу судова колегія звертає увагу на визначену КПК процедуру отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, відповідно до якої спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.ч.1, 2 ст.23, ст.224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч.4 ст.95 КПК).

Отже, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги захисника про відсутність передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК ризику є неприйнятними.

Ухвалене слідчим суддею рішення ґрунтувалося на сукупності обставин, які мають значення для вирішення питання щодо застосування запобіжного заходу і відповідає вимогам закону.

Твердження захисника в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_8 , раніше не судимий, в розшуку не перебував, має стійкі соціальні зв`язки (дружину та восьмеро дітей, четверо з яких є неповнолітніми), є єдиним годувальником родини, має постійне місце проживання, не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, неофіційно працевлаштований, не спростовують існування вищевказаних ризиків та не можуть бути підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення.

Стосовно посилання захисника на можливість проживання ОСОБА_8 у свого брата, що унеможливить зустрічі з потерпілою та сприятиме меті застосування запобіжного заходу, колегія суддів зазначає, що обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді домашнього арешту не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки та не усуне встановлених слідчим суддею ризиків.

Довод захисника про те, що у день подій ОСОБА_8 перебував у стані алкогольного сп`яніння через те, що недавно помер його батько, не виправдовує його дій та не може бути врахований як підстава для скасування законного та обґрунтованого рішення.

Судова колегія зауважує на тому, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. При цьому, тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

За таких обставин колегія суддів вважає помилковими твердження захисника про те, що слідчий суддя не з`ясував та не навів переконливих аргументів на користь неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просила скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та спростовуються вищевикладеним.

Таким чином, слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого було надано належну оцінку всім обставинам даного кримінального провадження, з урахуванням даних про особу підозрюваного, та він дійшов правильного висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи будуть недостатніми і недієвими для запобігання вказаним у клопотанні ризикам.

За таких обставин, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника за викладеними в ній доводами задоволенню не підлягає.

Крім того, колегія суддів враховує і те, що оскільки на момент розгляду апеляційної скарги по кримінальному провадженню щодо ОСОБА_8 досудове розслідування завершено, а кримінальне провадження направлено до суду для розгляду по суті, колегія суддів апеляційного суду позбавлена можливості постановити свою ухвалу про застосування до ОСОБА_8 іншого запобіжного заходу. Адже запобіжний захід може бути обрано лише на час досудового розслідування, яке на теперішній час є завершеним. Вказане питання згідно з ч.3 ст.315 КПК має вирішуватись судом під час підготовчого судового засідання або згідно зі ст.331 КПК судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті.

Порушень норм КПК, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 21 листопада 2025 року про застосування запобіжного заходу до ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4