Провадження № 1-кс/643/6254/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2025 м. Харків

Слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові клопотання начальника Інформаційного центру «Харків» Управління інформації Адміністрації Державної прикордонної служби України полковника ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0014581 від 27.09.2025, -

встановив:

31.10.2025 до Салтівського районного суду міста Харкова надійшло клопотання начальника Інформаційного центру «Харків» Управління інформації Адміністрації Державної прикордонної служби України полковника ОСОБА_3 , в якому просить скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 02.10.2025, а саме: автомобіль марки «Volkswagen», моделі: «Transporter 6», д.н.з. « НОМЕР_1 », ідентифікаційний номер транспортного засобу « НОМЕР_2 », 2017 року випуску.

В обґрунтування клопотання зазначає, що 02.10.2025 слідчим суддею Салтівського районного суду міста Харкова накладено арешт на автомобіль марки «Volkswagen», моделі: «Transporter 6», д.н.з. « НОМЕР_1 », ідентифікаційний номер транспортного засобу « НОМЕР_2 », 2017 року випуску, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0014581 від 27.09.2025.

Зазначений транспортний засіб є власністю «Державної прикордонної служби України. Арешт вказаного транспортного засобу і тривале перебування його на майданчику зберігання тимчасово вилученого майна не дає можливості належно забезпечувати щоденну оперативно- бойову діяльність Інформаційного центру «Харків».

28.10.2025 експертом Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» ОСОБА_4 , у присутності слідчої Другого слідчого відділу ОСОБА_5 проведено огляд технічного стану вказаного транспортного засобу.

У зв`язку з чим просить скасувати арешт на вказаний транспортний засіб.

Ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 31.10.2025 відкрито провадження за вказаним клопотанням, призначено дату та час судового засідання, в судове засідання викликано учасників, витребувано матеріали кримінального провадження.

03.11.2025 через канцелярію суду за вх. № 58484/25 надійшов супровідний лист Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, від 01.11.2025 № 53379-25/15-02-2, з матеріалами кримінального провадження № 0014581 від 27.09.2025 в 1-му томі.

Слідча ОСОБА_5 в судове засіданні не з`явилась, 03.11.2025 за вх. № 58613/25 через канцелярію суду надала заяву, в якій зазначила, що просить розглянути клопотання про зняття арешту з транспортного засобу Volkswagen», моделі «Transporter», д.н.з. « НОМЕР_1 »,накладений ухвалою слідчого судді від 02.10.2025, без її участі, щодо скасування арешту з вказаного транспортного засобу не заперечує.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, про судове засідання повідомлялися належним чином, клопотань до слідчого судді не надходило.

Слідча ОСОБА_5 в судове засіданні не з`явилась, 05.11.2025 за вх. № 59030/25 через канцелярію суду надала заяву, в якій зазначила, що просить розглянути клопотання про зняття арешту з транспортного засобу «Volkswagen», моделі «Transporter», д.н.з. « НОМЕР_1 »,накладений ухвалою слідчого судді від 02.10.2025, без її участі. Також повідомила, що не заперечує проти задоволення клопотання про зняття арешту з вказаного транспортного засобу у зв`язку з тим, що 28.10.2025 експертом Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» в рамках проведення судової експертизи технічного стану та судової транспортно-трасологічної експертизи за її присутності було проведено огляд транспортного засобу «Volkswagen», моделі «Transporter», д.н.з. « НОМЕР_1 », з метою забезпечення проведення вказаних вище експертиз.

У зв`язку з розглядом клопотання за відсутності учасників кримінального провадження, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання про арешт майна, дослідивши додані до клопотання матеріали, позицію органу досудового розслідування, дослідивши матеріали витребуваного кримінального провадження, оцінивши докази, вважає його таким, що підлягає задоволенню.

Так, матеріалами справи встановлено, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0014581 від 27.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України.

Під час розгляду клопотання встановлено, що ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 02.10.2025 накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль марки «Volkswagen», моделі: «Transporter 6», д.н.з. « НОМЕР_1 », ідентифікаційний номер транспортного засобу « НОМЕР_2 », 2017 року випуску, який належить військовій частині ОСОБА_6 .

Відповідно до заяви слідчої Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, капітана Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 , зареєстрованого канцелярією суду 05.11.2025 за вх. № 59030/25, на даний час транспортний засіб «Volkswagen», моделі «Transporter», д.н.з. « НОМЕР_1 » 28.10.2025 експертом Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» оглянуто, у зв`язку з чим орган досудового розслідування не заперечує щодо зняття арешту з вказаного транспортного засобу.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно статті 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, зокрема, у разі скасування арешту.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно положень статті 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, рішення від 25.03.1999 у справі "Іатрідіс проти Греції" (заява N 31107/96) в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля, рішення від 22.09.1994 у справі "Антріш проти Франції" (заява № 296-А, п. 42), рішення від 10.05.2007 у справі "Кушоглу проти Болгарії" (заява № 48191/99, п.п. 49-62). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Обмеження права користування, володіння чи розпорядження власністю може бути обмежене лише законом і має бути виправданим для кожного випадку окремо. Право власності є непорушним.

Відповідно до п.1 ч. 6 ст. 100 КПК України, речові докази повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Порядок зберігання майна, на яке накладено арешт, врегульований Інструкцією про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, відповідно до якої таке майно може зберігатися в тому числі у власника, якому роз`яснюється його відповідальність за зберігання прийнятого майна, про що у нього відбирається розписка.

Згідно ч. 1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Нормами ст. 22 КПК України врегламентовано, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до норм ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Як встановлено судовим розглядом, на даний час необхідність в арешті автомобіля марки «Volkswagen», моделі: «Transporter 6», д.н.з. « НОМЕР_1 », ідентифікаційний номер транспортного засобу « НОМЕР_2 », 2017 року випуску, відпала.

Таким чином, враховуючи наслідки арешту майна для володільця майна, розумність та співмірність обмеження права власності із завданнями кримінального провадження, виходячи із загальних засад кримінального провадження, беручи до уваги те, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, з метою застосування до особи належної правової процедури, слідчий суддя прийшов до висновку, що скасування арешту майна не перешкодить досягненню завдань кримінального провадження, відтак наявні підстави для задоволення заявленого клопотання.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 16, 22, 23, 169, 170, 174 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання задоволити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 02.10.2025, у межах кримінального провадження № 0001560 від 30.11.2023, на майно, а саме: автомобіль марки «Volkswagen», моделі: «Transporter 6», д.н.з. « НОМЕР_1 », ідентифікаційний номер транспортного засобу « НОМЕР_2 », 2017 року випуску - скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 0014581 від 27.09.2025 повернути до Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1