Справа № 643/856/19
н/п 1-в/953/281/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2025 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання (подання) начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 , про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 22.11.2019 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, зміненого ухвалою Харківського апеляційного суду від 04.08.2020 року в частині засудження за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,-

ВСТАНОВИВ:

24 вересня 2025 року начальник Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 звернулася до Київського районного суду м. Харкова із клопотанням (поданням) про звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку.

В обґрунтування клопотання зазначає, що 06.10.2020 до Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області надійшов вирок Московського районного суду м. Харкова від 22.11.2019 стосовно громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для виконання. На підставі ст. 76 Кримінального кодексу України на засудженого були покладені наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, 3) не виїжджати за межі України без погодження уповноваженого органу з питань пробації. 20.11.2020 у приміщенні уповноваженого органу пробації ОСОБА_5 , був ознайомлений з порядком та умовами іспитового строку та попереджений про те, що у разі невиконання покладених на нього судом обов`язків або вчинения правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, орган пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направления для відбування призначеного покарання. Відповідно до постанови про встановлення днів явки на реєстрацію засудженому ОСОБА_5 було встановлено днем явки 1 (першу), 2 (другу) та 4 (четверта) середу кожного місяця. 10.03.2021 та 24.03.2021 засуджений ОСОБА_5 на реєстрацію до органа пробації не з`явився, про поважність причини неявок заздалегідь не повідомив. 11.03.2021 та 18.03.2021 ОСОБА_5 за допомогою поштового з`вязку «Укрпошта» були направлені виклики до уповноваженого органу з питань пробації. 07.04.2021 засуджений ОСОБА_5 прибув до органу пробації та пояснив, що не з`явився на реєстрацію 10.03.2021 та 24.03.2021, у з`вязку з тим, що не мав коштів на проїзд, документів, що підтверджують поважність причини неявки не надав. Також у період іспитового строку співробітниками Київського ВП ГУНП в Харківській області був притягнутий до адміністративної відповідальності, а саме 14.07.2020 за ч. 1 ст. 175 КУпАП, 05.09.2020 за ч.2 ст. 175 КУпАП, 09.09.2020 за ч. 2 ст. 175 КУпАП та 01.10.2020 за ч.2 ст. 175 КУпАП. У результаті, за порушення порядку і умов іспитового строку засудженому було винесено письмове попередження, а саме за неявку на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації та притягнення до адміністративної відповідальності три та більше разів. У період з 08.09.2021 по 06.10.2021 засуджений ОСОБА_5 на реєстрацію до органу пробації знову не з`явився, згідно встановленої інформації перебував на лікуванні у КНП «ХОПТД№1». 22.11.2021 була отримана інформація, що з 07.10.2021 ОСОБА_5 був виписаний за порушення режиму. У період з 13.10.2021 по 12.01.2022 засуджений ОСОБА_5 на реєстрацію до органу пробації не з`явився, про поважність неявок заздалегідь не повідомив. 22.11.2021 та 30.11.2021 ОСОБА_5 за допомогою поштового з`вязку «Укрпошта» були направлені виклики до уповноваженого органу з питань пробації. 08.12.2021 було розпочато першочергові розшукові заходи. 21.01.2022 було встановлено місцезнаходження засудженого ОСОБА_5 та відібрано пояснення, де засуджений зазначив, що не з`явився на реєстрацію, у зв`язку з тим, що він вважав, що вже відбув іспитовий строк. Документів, що підтверджують поважність причини неявки не надав. Також в період іспитового строку 23.06.2021 був притягнутий до адміністративної відповідальності. Згідно відповіді Державної прикордонної служби України 18.07.2022 ОСОБА_5 виїхав через контрольно-пропускний пункт Рава-Руська, відомостей про повернення засудженого на територію України відсутні. 05.06.2025 до Київського районного суду м. Харкова було направлено клопотання про звільнення від відбування покарання з випробуванням. 06.08.2025 увалою Київського районного суду м. Харкова у задоволенні подання відмовлено. Вирок винесено 22.11.2019 та набув чинності 04.08.2020. Кінець іспитового строку 21.11.2022. Станом на 02.09.2025 згідно довідки УІАП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності не притягувався.

Вказує, що строк давності виконання віщевказаного вироку щодо ОСОБА_5 не переривався і минув, що відповідає положенням п. 3 ч. 1 ст. 80 КК України.

24.01.2022 до Київського районного суду м. Харкова направлено клопотання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуваннями і направления для відбування призначеного покарання. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 20.07.2023 в поданні було відмовлено.

Перебіг давності виконання вироку відносно засудженого не переривався, не зупинявся, підстав вважати, що засуджений ухилясться від відбування покарання не має. Адже ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 20.07.2023 в клопотанні про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням було відмовлено. ОСОБА_5 не вчинив нового кримінального правопорушення, таким чином, перебіг давності виконання вироку відносно ОСОБА_5 не переривався. Згідно довідки УІАП ГУНП в Харківській області засуджений ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності не притягувався, нових злочинів не скоїв. Вищевикладене свідчить, що для звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку на підставі ч. 1 ст.80 КК України, правові перешкоди відсутні.

На підставі викладеного, просить звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання у виді 3 років позбавлення волі, ст. 75 КК України 3 роки, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Московського районного суду м. Харкова від 21.11.2019.

Представник Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки суду невідомі.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання з підстав фактичного ухилення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання, оскільки станній наразі перебуває у розшуку.

ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, поважні причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до абз.2 ч.5 ст.539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Дослідивши матеріали особової справи та надані до суду докази в їх сукупності, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Так, ОСОБА_5 засуджений вироком Московського районного суду м. Харкова від 22.11.2019 за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки. Згідно зі ст. 76 КК України на засудженого в період іспитового строку були покладені такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 04.08.2020 вирок Московського районного суду м. Харкова від 22.11.2019 у змінений в частині призначеного покарання, суд вирішив: ОСОБА_5 слід вважати засудженим за ч. 2 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, та відповідно до ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки.

Вирок Московського районного суду м. Харкова від 22.11.2019 набрав законної сили 04.08.2020.

Іспитовий строк за вироком Московського районного суду м. Харкова від 22.11.2019 стосовно ОСОБА_5 закінчився 21.11.2022.

Відповідно до довідки про притягнення до кримінальної відповідальності № 5-06102023/63300 від 06.10.22023 засуджений ОСОБА_5 за час іспитового строку до кримінальної відповідальності не притягувався.

Як убачається з матеріалів особової справи, засуджений ОСОБА_5 20.11.2020 був ознайомлений з порядком та умовами іспитового строку. Відповідно до постанови про встановлення днів явки на реєстрацію засудженому ОСОБА_5 були встановлені дні явки 1 (першу), 2 (другу) та 4 (четверту) середу кожного місяця.

10.03.2021, 24.03.2021 засуджений ОСОБА_5 на реєстрацію до органу пробації не з`явився, про поважність причин неявок заздалегідь не повідомив. 07.04.2021 засуджений ОСОБА_5 прибув до органу пробації та пояснив, що не з`явився на реєстрацію у вказані дні, у зв`язку з тим, що не мав коштів на проїзд, документів, що підтверджують поважність причини неявки не надав.

Крім того, 13.10.2021, 27.10.2021, 03.11.2021, 10.11.2021, 24.11.2021, 01.12.2021, 08.12.2021, 22.12.2021, 05.01.2022 та 12.01.2022 засуджений ОСОБА_5 на реєстрацію до органу пробації не з`явився, про поважність причини неявок заздалегідь не повідомив. 22 та 30.11.2021 ОСОБА_5 за допомогою поштового зв`язку «Укрпошта» були направлені виклики до уповноваженого органу з питань пробації. 08.12.2021 розпочаті першочергові розшукові заходи. 21.01.2022 було встановлено місцезнаходження засудженого ОСОБА_5 та відібрано пояснення, де засуджений зазначив, що не з`являвся на реєстрацію, у зв`язку з тим, що він вважав, що вже відбув іспитовий строк.

Крім того, як вбачається з матеріалів особової справи, ОСОБА_5 у період іспитового строку був притягнутий до адміністративної відповідальності, а саме: 14.07.2020 за ч. 1 ст. 175 КУпАП України, 05.09.2020 за ч. 2 ст. 175 КУпАП України, 09.09.2020 за ч. 2 ст. 175 КУпАП України та 01.10.2020 за ч. 2 ст. 175 КУпАП України.

З відповіді з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України вбачається, що ОСОБА_5 18.07.2022 перетнув державний кордон України.

Відповідно до листа ХРУП №1 ГУНП в Харківській області від 24.06.2025, стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведено РС «Розшук» та проводяться заходи з метою встановлення місцезнаходження останнього.

Матеріали особової справи не містять відомостей про з`явлення засудженого для відбування покарання.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

У ч. 1 ст. 80 КК України зазначено, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки:

1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі засудження до покарання у виді обмеження волі;

3) п`ять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за нетяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин;

4) десять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років за тяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше десяти років за особливо тяжкий злочин;

5) п`ятнадцять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років за особливо тяжкий злочин.

Орган пробації вказує на те, що з дня набрання вироку законної сили пройшло більше п`яти років, а тому є підстави для звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Частиною 3 ст. 80 КК України передбачено положення щодо зупинення перебігу строку давності у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, а строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

У ч.4 ст.80 КК України також передбачено положення про те, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин.

Обчислення строку давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину.

Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Як встановлено з даних, наявних у матеріалах особової справи на засудженого ОСОБА_5 , останній 18.07.2022 перетнув державний кордон України та наразі органом поліції оголошений в розшук.

Вищезазначені обставини свідчать про ухилення засудженого від відбування покарання, що має наслідком зупинення перебігу строку давності виконання вироку суду, відповідно до положень ч. 3 ст. 80 КК України.

На думку суду, доводи, наведені в поданні про те, що ОСОБА_5 не ухиляється від відбування покарання, є необґрунтованими, оскільки не підтверджуються жодними доказами.

З урахуванням вимог ч. 3 ст. 80 КК України, суд вважає, що клопотання (подання) начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 про звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.537 ч.9, 539 ч.4 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання (подання) начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 про звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя - ОСОБА_1