Справа № 144/577/25
Провадження №11-кп/801/942/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі :

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000043 від 30.03.2025,

за апеляційною скаргою прокурора Теплицького відділу Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_8 на вирок Теплицького районного суду Вінницької області від 02 липня 2025 року,

яким ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мишарівка Теплицького району Вінницької області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, працює водієм ФОП « ОСОБА_9 », раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Оскаржуваним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Згідно з вироком судом першої інстанції установлено, що згідно з наказом Головного управління Національної поліції у Вінницькій області по особовому складу №230 о/с від 31.12.2020 старший сержант поліції ОСОБА_10 призначений на посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Гайсинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (далі - ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області).

Згідно з наказом Головного управління Національної поліції у Вінницькій області по особовому складу № 230 о/с від 31.12.2020 капітана поліції ОСОБА_11 призначено на посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області.

Згідно з ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» працівниками правоохоронних органів є, у тому числі, працівники Національної поліції.

З урахуванням вимог ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію», інспектор сектору реагування патрульної поліції ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_11 та поліцейський сектору реагування патрульної поліції ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_10 виконують функції офіційних представників органу виконавчої влади, які служать суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, тобто являються службовими особами правоохоронного органу - представниками влади, на яких положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» покладаються наступні обов`язки: діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати права і свободи людини.

У відповідності до примітки 1 до ст. 364 КК України, службовими особами у статтях 364, 368, 368-2, 369 є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно- розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом чи законом.

Таким чином, інспектор сектору реагування патрульної поліції ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_11 та поліцейський сектору реагування патрульної поліції ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_10 , відповідно до примітки 1 до ст. 364 КК України, є службовими особами, оскільки постійно здійснюють функції представників влади.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Стаття 3 цього Закону вказує, що суб`єктами, на яких поширюються дія цього Закону, є поліцейські та військові посадові особи Збройних Сил України.

Згідно з ст. 22, особам, зазначеним у ч. 1 ст. 3 цього Закону, забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах.

Встановлено, що 29.03.2025 о 08 год поліцейський сектору реагування патрульної поліції ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_10 та поліцейський сектору реагування патрульної поліції ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_12 , відповідно до графіку чергування сектору реагування патрульної поліції ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області від 21.03.2025, заступили на чергування добового наряду на службовому автомобілі марки «Renault Megane», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Крім того, 29.03.2025 о 20 годині інспектор сектору реагування патрульної поліції ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_11 , інспектор сектору реагування патрульної поліції ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_13 та начальник чергової частини ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_14 , відповідно до наказу начальника ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_15 № 131 від 28.03.2025, здійснювали забезпечення публічної безпеки та порядку на території Теплицької територіальної громади на службовому автомобілі марки «Skoda Rapid», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

29.03.2025 близько 23 год 11 хв інспектором сектору реагування патрульної поліції ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_11 на автомобілі марки «Skoda Rapid», реєстраційний номер НОМЕР_2 та поліцейським сектору реагування патрульної поліції ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_10 на службовому автомобілі марки «Renault Megane», реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», по вул. Героїв України в селищі Теплик Гайсинського району Вінницької області, було зупинено автомобіль марки «ВАЗ 21099» державний номерний знак НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_7 , який вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

При спілкуванні поліцейських з ОСОБА_7 в нього було виявлено відсутність посвідчення водія та явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, а тому йому було запропоновано пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від чого останній відмовився, тому ОСОБА_7 було попереджено, що відносно нього складатиметься адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП та постанова про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Після чого, у ОСОБА_7 виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на надання неправомірної вигоди інспектору сектору реагування патрульної поліції ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_11 та поліцейському сектору реагування патрульної поліції ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_10 за уникнення притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, інспектор сектору реагування патрульної поліції ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_11 та поліцейський сектору реагування патрульної поліції ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_10 , попередили ОСОБА_7 про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 369 КК України, за пропозицію та надання неправомірної вигоди службовій особі, на що останній, усвідомлюючи протиправність своїх дій, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за пропозицію та надання неправомірної вигоди службовій особі, продовжив реалізацію свого злочинного наміру та 29.03.2025 близько 23 год 20 хв та 23 год 39 хв запропонував надати інспектору сектору реагування патрульної поліції ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_11 неправомірну вигоду в розмірі 1000 доларів США (41486 грн. 30 коп. за офіційним курсом НБУ), за не притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Після цього, на виконання вимог Закону України «Про запобігання корупції», інспектор сектору реагування патрульної поліції ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_11 здійснив виклик на лінію оператора «102» та повідомив про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, з метою документування його протиправних дій.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, визнав повністю, фактичні обставини справи, що викладені в обвинувальному акті, не оспорював та підтвердив їх, щиро розкаявся, показав, що дійсно за вказаних у обвинувальному акті обставин пропонував неправомірну вигоду працівникам поліції за нескладання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_7 судом першої інстанції кваліфіковано за ч. 1 ст. 369 КК України як пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі прокурор Теплицького відділу Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_8 просить вирок Теплицького районного суду Вінницької області від 02 липня 2025 року стосовно ОСОБА_7 скасувати в частині призначення покарання та ухвалити в цій частині новий вирок. Призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі дві тисячі п?ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 42500 (сорок дві тисячі п?ятсот) грн. Вказати у мотивувальній частині вироку правильну кваліфікацію дій ОСОБА_7 : «Пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, дії з використанням наданої їй влади».

У решті вирок залишити без змін.

Свої вимоги обґрунтовує тим, щопри призначенні обвинуваченому покарання суд не в повному обсязі врахував ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особу винного і призначив ОСОБА_16 покарання, яке є явно несправедливим унаслідок м?якості, та не сприятиме виправленню засудженого та формуванню як у нього, так і в інших громадян правосвідомості та правослухняної поведінки у сфері вчинення та попередження корупційних злочинів. Оскільки ОСОБА_7 вчинено кримінальне правопорушення, пов?язане із корупцією, зокрема, обвинуваченим запропоновано працівникам поліції неправомірну вигоду в розмірі в розмірі 1000 доларів США (41486 грн. 30 коп. за офіційним курсом НБУ), тому прокурор вважає, що справедливим покаранням для обвинуваченого має бути штраф, який перевищує запропоновану ним неправомірну вигоду працівникам поліції.

Крім цього, звертає увагу на те, що судом у мотивувальній частині вироку зазначено: «... ОСОБА_17 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, тобто - пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.» (абз. 3 с. 4). Разом з тим, відповідно до примітки 1 до ст. 364 КК України працівники патрульної поліції є службовими особами, оскільки постійно здійснюють функції представників влади. Тобто кваліфікуючою ознакою дій ОСОБА_7 , як і зазначено в обвинувальному акті, є пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, дії з використанням наданої їй влади. З огляду на викладене, прокурор просить у вироку вказати правильну кваліфікацію дій ОСОБА_7 .

Позиції учасників судового розгляду

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити з підстав, наведених у ній.

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечував щодо задоволення апеляційної скарги прокурора.

Мотиви і висновки апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, вивчивши та перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

За правилами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Вказані положення закону розповсюджуються не тільки на вирішення питання про доведеність чи не доведеність вини обвинуваченого, але й при призначенні покарання, у разі ухвалення обвинувального вироку.

На переконання колегії суддів, вказаним вимогам у частині призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 оскаржуваний вирок відповідає у повному обсязі.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 прокурором у апеляційному порядку не оскаржуються, тому в цій частині апеляційним судом не переглядаються. Прокурор у апеляційній скарзі не оспорює обраний вид покарання у виді штрафу, але вважає, що обраний розмір штрафу не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого, і є явно несправедливим через м`якість. Однак, колегія суддів не може погодитися з доводами прокурора, виходячи з наступного.

Положеннями статті 50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору покарання, ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Згідно з ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покаранням та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд при призначенні ОСОБА_7 покарання, дотримуючись вимог кримінального закону, урахував: характер та тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, а саме те, що вчинене правопорушення є нетяжким злочином, фактичні обставини справи, спосіб вчинення кримінального правопорушення та реалізації злочинного умислу, дані про особу обвинуваченого, зокрема його позитивну характеристику за місцем проживання, наявність на утриманні малолітньої дитини, відсутність судимостей, відсутність перебування на обліку у лікарів-нарколога та психіатра.

Обставинами, що відповідно до вимог ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому, судом визнано щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які б відповідно до вимог ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченому, під час судового розгляду судом не було встановлено.

Узявши до уваги всі зазначені обставини, у тому числі й ті, на які посилається прокурор у апеляційній скарзі, а також дані про особу винного, його ставлення до скоєного, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про призначення покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

На переконання колегії суддів, призначене судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за видом та розміром є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових правопорушень, відповідає справедливості і меті покарання.

Саме такий захід примусу внесе відповідні корективи в соціально-психологічні властивості обвинуваченого ОСОБА_7 , нейтралізує негативні настанови та змусить додержуватись положень закону про кримінальну відповідальність і позбавить можливості вчиняти нові злочини, а також не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

З огляду на наявність двох пом`якшуючих покарання обставин, даних про особу обвинуваченого колегія суддів не погоджується з доводами прокурора про те, що справедливим покаранням для обвинуваченого ОСОБА_7 має бути штраф, який перевищує запропоновану ним неправомірну вигоду працівникам поліції.

Також безпідставними колегія суддів вважає доводи про те, що призначене покарання не сприятиме виправленню обвинуваченого та формуванню як у нього, так і в інших громадян правосвідомості та правослухняної поведінки у сфері вчинення та попередження корупційних злочинів.

Так, стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 судом першої інстанції ухвалено обвинувальний вирок за ч.1 ст.369 КК України, тобто його визнано винним упропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, дії з використанням наданої їй влади. Ухвалення судом першої інстанції обвинувального вироку за вчинення ОСОБА_7 корупційного кримінального правопорушення є одним із найголовніших елементів реалізації кримінальної відповідальності, а саме осуду державою, цивілізованим суспільством особи, яка вчинила злочин, пов`язаний із корупцією.

Отже, підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що прокурором не наведено в апеляційній скарзі жодних переконливих обставин, які не були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_7 , та могли б свідчити про беззаперечну явну м`якість або несправедливість призначеного покарання.

Разом з тим, знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду доводи прокурора про те, що судом першої інстанції у мотивувальній частині вироку зазначено: «... ОСОБА_17 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, тобто - пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.»

Водночас відповідно до примітки 1 до ст. 364 КК України працівники патрульної поліції є службовими особами, оскільки постійно здійснюють функції представників влади.

Тобто кваліфікуючою ознакою дій ОСОБА_7 , як і зазначено в обвинувальному акті, є пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, дії з використанням наданої їй влади.

Відповідно до положень п.4 ч.1 ст.408 КПК суд апеляційної інстанції змінює вирок у інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

З огляду на викладене, мотивувальна частина вироку підлягає зміні у зв`язку з необхідністю зазначення правильної кваліфікації дій ОСОБА_18 , а саме: «Пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, дії з використанням наданої їй влади».

Таким чином, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а оскаржуваний вирок зміні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408 та 418, 419 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Теплицького відділу Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Вирок Теплицького районного суду Вінницької області від 02 липня 2025 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 369 КК України - змінити.

Вказати у мотивувальній частині вироку правильну кваліфікацію дій ОСОБА_7 : «Пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, дії з використанням наданої їй влади».

У решті вирок залишити без змін.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судове рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4