Справа №705/5756/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2025 Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Липняшка Добровеличківського району Кіровоградської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні має неповнолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 10.09.2025, близько 21 год. 00 хв., керуючи автомобілем «Богдан 2110», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Небесної Сотні, неподалік будинку № 45 Б, в м. Умань, Черкаської області, в порядку п. 2 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» був зупинений для перевірки документів у зв`язку із очевидними ознаками, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу, екіпажем ВРПП Уманського РУП ГУНП в Черкаській області «Умань-ГОР» в складі поліцейського ВРПП Уманського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області старшого сержанта поліції ОСОБА_5 та поліцейського ВРПП Уманського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , які відповідно до Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» та Закону України «Про Національну поліцію» є службовими особами правоохоронного органу Національної поліції, та які здійснювали патрулювання на території обслуговування на службовому автомобілі марки «Mitsubishi», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Під час перевірки документів працівниками ВРПП Уманського РУП ГУНП в Черкаській області встановлено відсутність у ОСОБА_4 полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу на автомобіль марки «Богдан 2110», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також встановлено у останнього стан сп`яніння згідно до даних алкотеста 3,0 проміле, при допустимій нормі 0,20 проміле.

За результатами встановлених обставин, працівниками ВРПП Уманського РУП ГУНП в Черкаській області в діях ОСОБА_4 виявлено ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126 КУпАП (керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»)) та ч. 1 ст. 130 КУпАП (керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння).

Так, ОСОБА_4 , близько 21 год. 20 хв., перебуваючи в салоні службового автомобіля марки «Mitsubishi», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який розташовувався по вулиці Небесної Сотні, неподалік будинку № 45 Б, в м. Умань, Черкаської області, в ході спілкування з поліцейським ВРПП Уманського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області старшим сержантом поліції ОСОБА_5 та поліцейським ВРПП Уманського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 , які відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України та примітки до ч. 1 ст. 364 КК України є службовими особами та які згідно п. 1 абз. 1 ст. 255 КУпАП і п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» наділені повноваженнями складати матеріали про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених за ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, з метою уникнення від адміністративної відповідальності, діючи умисно та цілеспрямовано, реалізовуючи свій злочинний намір направлений на надання неправомірної вигоди за не складення останніми, як службовими особами матеріалів про вищевказані адміністративні правопорушення відносно нього, розуміючи протиправний характер своїх дій, виразив словесну пропозицію у наданні останнім неправомірної вигоди в сумі 10 000 гривень, тим самим вчинив пропозицію надання неправомірної вигоди ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , як службовим особам, за невчинення останніми, в інтересах ОСОБА_4 , дії з використанням наданого службового становища.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро покаявся і надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним обставинам вчинення кримінальних правопорушень. Пояснив, що 10 вересня 2025 року ввечері після вживання в той день алкогольних напоїв він дійсно керував автомобілем «Богдан» д.н. НОМЕР_1 та коли проїжджав по вул. Небесної сотні в районі ринка в м. Умані, був зупинений працівниками поліції для перевірки документів. Коли під час перевірки він перебував в автомобілі патрульної поліції, поліцейські запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння та продути алкотестер, на що він погодився та за результатом огляду тест показав, що у його крові виявлено алкоголь. Після цього, розуміючи, що буде притягнутий до відповідальності та позбавлений права керування ТЗ, він запропонував працівникам поліції десять тисяч гривень, щоб вони не фіксували стан його алкогольного сп`яніння та не складали стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення. Розуміє, що такі його дії щодо пропонування хабара працівникам поліції є кримінальним правопорушенням, щиро кається у вчиненому та просив суд, у разі призначення йому покарання у виді штрафу, розстрочити його виплату враховуючи його стан безробітного.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, його покази відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють та не оспорюють зміст обставин вчинених кримінальних правопорушень, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання своєї вини ОСОБА_4 , його вина у вчиненні кримінального правопорушення повністю підтверджується доказами, добутими на досудовому розслідуванні та перевіреними в суді у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами, що перевірені та оцінені судом у відповідності до вимог КПК України, суд приходить до висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 369 КК України, як пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду, за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню ним та іншими особами нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи вид та розмір покарання ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином, дані, що характеризують особу винного, обставини, які пом`якшують та які обтяжують покарання.

Суд бере до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 має вік 38 років, осудний, одружений, на утриманні має неповнолітнього сина, не працюючий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується формально позитивно, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності та не має судимості.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності, враховуючи дані про особу ОСОБА_4 , виходячи з принципів розумності покарання, суд вважає за необхідне в даному випадку призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян,

На думку суду, саме таке покарання є справедливим та необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та, на переконання суду, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності.

Разом з тим, відповідно до частин 1, 2, 4 статті 53 КК України, штраф це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті. Розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного. З урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Згідно роз`яснень, викладених в Ростанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у виді штрафу або виправних робіт і визначаючи розмір та строки відповідного покарання, суди мають враховувати майновий стан підсудного, наявність на його утриманні неповнолітніх дітей, батьків похилого віку тощо.

Заходи примусу повинні ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства (постанови Верховного Суду від 31.01.2023 у справі № 759/6139/22, від 27.10.2022 у справі № 546/526/18, від 30.11.2022 у справі № 379/1657/18).

Обвинувачений ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, на утриманні має малолітню дитину, за станом свого здоров`я потребує лікування згідно наданого суду протоколу обстеження Медичного лікувально-діагностичного центру «Вікторія», у зв`язку з чим суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 53 КК України розстрочити виплату призначеного ОСОБА_4 штрафу строком на 10 місяців.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Процесуальні витрати та цивільний позов у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 319, 349, 368-370, 373, 374, 393 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що у грошовому виразі становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

На підставі ч. 4 ст. 53 КК України розстрочити ОСОБА_4 виплату штрафу строком на 10 (десять) місяців зі сплатою штрафу рівними частинами по 1700,00 гривень щомісяця.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що він зобов`язаний сплачувати штраф у розмірі та строки, встановлені вироком суду. Про сплату відповідної частини штрафу він має повідомляти уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату відповідної частини штрафу.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі несплати штрафу суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку одна година громадських робіт за один установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян або виправними роботами із розрахунку один місяць виправних робіт за двадцять установлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років.

Речові докази: відеозаписи з нагрудних відеокамер поліцейських на диску DVD-R залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду, при цьому, вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1