В И Р О К

іменем України

Справа №377/572/25

Провадження №1-кп/377/33/25

06 листопада 2025 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , його законного представника ОСОБА_6 , захисника обвинувачених адвоката ОСОБА_7 в режимі відеоконференції, представника ювенальної превенції ОСОБА_8 , представника Служби у справах дітей та сім`ї СМР ОСОБА_9 , потерпілі відсутні, розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР за №0000015 від 29 березня 2025 року по обвинуваченню:

- ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Городище, Рівненського району, Рівненської області, громадянин України, не одруженого, не працюючого, з базовою середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

- ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Славутич, Київської області, громадянин України, навчається у Чернігівському професійному будівельному ліцеї № 15 на маляра-штукатура, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 та непоновлітній ОСОБА_5 вчинили хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб, за наступних обставин:

28 березня 2025 року, в період часу з 17 години 30 хвилин до 17 годин 40 хвилин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи у громадському місці, а саме центральному парку міста Славутич Вишгородського району Київської області, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, у присутності групи неповнолітніх та малолітніх осіб, діючи умисно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, яка виразилася в нахабному поводженні, очевидному для оточуючих ігноруванні елементарних правил і норм поведінки та спричиненні тілесних ушкоджень іншій особі, діючи групою осіб разом із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підійшли до неповнолітнього ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , після чого ОСОБА_4 , виловлюючись нецензурною лексикою в бік потерпілого, безпричинно наніс останньому один удар кулаком лівої руки в обличчя, а саме в область щоки справа. В цей час, ОСОБА_5 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, яка виразилася в нахабному поводженні, очевидному для оточуючих ігноруванні елементарних правил і норм поведінки та спричиненні тілесних ушкоджень іншій особі, наніс ОСОБА_12 не менше одного удару долонею правої руки в лобну частину голови та не менше трьох ударів правою ногою в область лівого стегна.

В результаті хуліганських дій ОСОБА_4 та ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_12 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді синця на обличчі в області кута нижньої щелепи справа та синця в середній третині по зовнішній поверхні лівого стегна, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.

Продовжуючи свої хуліганські дії, діючи з єдиним продовжуваним умислом, в період часу з 17 години 45 хвилин до 18 години 00 хвилин ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 , перебуваючи у центральному парку міста Славутич Вишгородського району Київської області, підійшли до неповнолітнього ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який сидів на лавці зі своїми товаришами, після чого ОСОБА_4 , використовуючи надуманий привід, що полягав у зауваженні, зробленому потерпілим в бік ОСОБА_5 у зв`язку з побиттям ОСОБА_12 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, яка виразилася в нахабному поводженні, очевидному для оточуючих ігноруванні елементарних правил і норм поведінки, спричиненні тілесних ушкоджень іншій особі та жорстокості, висловлюючись нецензурною лексикою в бік потерпілого, штовхнув його обома руками в грудну клітину, від чого ОСОБА_13 впав спиною на землю. Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_4 сів зверху на ОСОБА_13 та наніс кулаками і ліктями обох рук не менше п`яти ударів в область голови та обличчя потерпілого. В цей час ОСОБА_5 , діючи групою осіб з ОСОБА_4 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, яка виразилася в нахабному поводженні, очевидному для оточуючих ігноруванні елементарних правил і норм поведінки, спричиненні тілесних ушкоджень іншій особі та жорстокості, наніс ОСОБА_13 обома ногами, взутими у взуття з твердою підошвою, не менше п`яти ударів в область голови та обличчя.

В результаті хуліганських дій ОСОБА_4 та ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_13 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді синця в нижній частині спини в ділянці хребта, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи не значної стійкої втрати працездатності, а також закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синця в області кута нижньої щелепи зліва, синця в правій половині лоба з переходом на праву орбітальну ділянку, синця в лівій скроневій ділянці з переходом на ліву потиличну ділянку, синця в потиличній області справа, садна на лобі зліва в надбрівній ділянці, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_4 та неповнолітній ОСОБА_5 вчинили хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб, тобто у вчинили кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 2 ст. 296 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому злочині визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Суду повідомив що, дійсно разом із ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, проходячи в центральному парку беспричинно вчинили проти потерпілих хуліганські дії та завдали тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

В судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 в присутності законного представника ОСОБА_6 , вину в інкримінованому злочині визнав вину в інкримінованому злочині визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Суду повідомив що, дійсно він разом із ОСОБА_4 беспричинно вчинили проти потерпілих хуліганські дії та завдали тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Потерпілий ОСОБА_12 , та його законний представник ОСОБА_14 , в судове засідання не з`явились, надали до суду письмову заяву про проведення розгляду справи без їх участі. В заяві зазначили позицію щодо міри покарання, а саме просили призначити максимальне покарання, а ОСОБА_4 з реальним позбавленням волі.

Потерпілий ОСОБА_13 , та його законний представник ОСОБА_15 , в судове засідання не з`явились, надали до суду письмову заяву про проведення розгляду справи без їх участі. В заяві зазначили позицію щодо міри покарання, а саме просили призначити максимальне покарання, а ОСОБА_4 з реальним позбавленням волі.

З урахуванням думки сторін, беручи до уваги, що ніхто з них не оспорює обставини обвинувачення та кваліфікацію злочину, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин обвинувачення, викладених у обвинувальному акті, і обмежився в судовому засіданні допитом обвинувачених які ніким не оспорюються, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони позбавляються права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, обмежившись допитом обвинувачених, законного представника неповнолітнього обвинуваченого, представника Служби у справах дітей та представника Ювенальної превенції, дослідженням документів, які характеризують осіб обвинувачених та мають значення для вирішення долі речових доказів.

Вислухавши показання обвинувачених, в яких вони визнали повністю свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, перевіривши надані матеріали досудового розслідування щодо процедури досудового розслідування, які не суперечать визнанню обвинуваченими своєї вини, врахувавши відомості про осіб обвинувачених, переконавшись у добровільності повного визнання обвинуваченими своєї винуватості та правильному розумінні його суті, суд дійшов висновку про достатність підстав для визнання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 винними у вчиненні інкримінованого їм злочину та достатність підстав для призначення їм передбаченого законом покарання.

На підставі наведеного, суд вважає, що дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кваліфіковано правильно за ч. 2 ст. 296 КК України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Призначаючи обвинуваченим покарання відповідно до загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 КК України, яке буде справедливим і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження нових кримінальних злочинів, суд враховує ступінь тяжкості злочину, осіб винних, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Так, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили злочин, що згідно ст.12 КК України відноситься до нетяжкий злочинів.

ОСОБА_16 відповідно до довідки № 102 від 01.04.2025 року перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра КНП «Славутицька міська лікарня» СМР та звертався за допомогою, у суду відсутні відомості, що він є неосудною особою. Відповідно до характеристики, за місцем проживання зі слів мешканців будинку характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, поводить себе агресивно, систематично порушує громадський порядок. Офіційно не працює та не навчається. До адміністративної відповідальності притягувався двадцять п`ять разів. Згідно вироку Славутицького міського суду від 23.09.2022 року засуджений за ч.1 ст.296 КК України до арешту на п`ятнадцять діб. На підставі ст.ст.75,104 КК України ОСОБА_4 , звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік. На підставі ухвали Славутицького міського суду від 28.09.2023 року знятий з обліку Вишгородського районного сектору 11.10.2023 року у зв`язку з закінченням іспитового строку. В силу ст. 89 КК України вважається раніше не судимим. Згідно досудової доповіді, складеної органом з питань пробації щодо обвинуваченого, оцінка ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як високий. На думку органу з питань пробації, виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_17 , згідно ст.66 КК України, не встановлені.

Обставини, які обтяжують покарання. ОСОБА_17 , згідно ст. 67 КК України, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_18 , відповідно до довідки № 101 від 01.04.2025 року перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра КНП «Славутицька міська лікарня» СМР та звертався за допомогою, про те у суду відсутні відомості що він є неосудною особою. Відповідно до характеристики, характеризується як особа, яка схильна до створення конфліктних ситуацій, спілкується зверхньо, поводить себе агресивно, вживає нецензурну лексику, може застосовувати фізичну силу. До адміністративної відповідальності не притягувався. Раніше не судимий. Згідно досудової доповіді, складеної органом з питань пробації щодо обвинуваченого, оцінка ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній. На думку органу з питань пробації, виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, за умов здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_19 , згідно ст.66 КК України, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставини, які обтяжують покарання. ОСОБА_19 , згідно ст. 67 КК України, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Санкція ч.2 ст. 296 КК України передбачає кримінальне покарання у вигляді караються обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на строк до чотирьох років.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_17 , з урахуванням обставин кримінального провадження, характеру вчиненого кримінального правопорушення, поведінки обвинуваченого, даних про особу ОСОБА_4 , досудову доповідь відносно особи обвинуваченого, суд вважає, що проаналізовані обставини, є підставами для визначення покарання в межах санкції ч.2 ст. 296 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

Призначаючи покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_19 , суд враховує норми міжнародного права, зокрема п. 42 Заключних зауважень Комітету ООН з прав дитини щодо об`єднаних п`ятого та шостого періодичних звітів України від 13.09.2022 року, на Україну покладено обов`язок привести свою систему правосуддя щодо дітей у повну відповідність з Конвенцією ООН про права дитини та іншими актуальними стандартами, у тому числі Керівними принципами Комітету міністрів Ради Європи щодо правосуддя дружнього до дітей, а також ст. 37 Конвенції ООН про права дитини та ст. 17.1 Мінімальних стандартних правил ООН, які стосуються здійснення правосуддя щодо неповнолітніх (Пекінські правила), згідно яких заходи впливу повинні бути завжди спів мірними не тільки з обставинами і тяжкістю правопорушення, а й із становищем і потребами неповнолітнього, а також із потребами суспільства, з урахуванням обставин кримінального провадження, характеру вчиненого кримінального правопорушення, поведінки обвинуваченого, даних про особу ОСОБА_5 , досудової доповіді відносно особи обвинуваченого, суд вважає, що є підстави для визначення покарання в межах санкції ч. 2 ст. 296 КК України у виді 2 років позбавлення волі. Обговоривши питання про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, врахувавши об`єктивнні чинники, що стосуються тяжкості злочину, особи винного, який є неповнолітнім, раніше не судимим, суд вважає за можливе виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 , без відбування покарання із застосуванням статтей 75, 104 КК України, встановленням іспитового строку тривалістю два роки та покладенням на обвинуваченого ОСОБА_5 , обов`язків, передбачених статтею 76 КК України. Саме іспитовий строк тривалістю у два роки з урахуванням і ступеня тяжкості вчиненого злочину, беручи до уваги інформацію, що характеризує особу обвинуваченого, суд вважає необхідним для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 , мінимізаціїї повторного вчинення кримінального правопорушення та соціальнрої реабілітації, спрямованої на розвиток навичок саморегуляції психоемоційних станів, застосування заходів щодо формування готовності дотримуватися соціально прийнятих норм і ненасильницьких моделей поведінки.

Частиною 1 статті 76 КК України визначено, що у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Отже, конструкція зазначеної норми передбачає в обов`язковому порядку у разі звільнення особи від відбування покарання з випробуванням покладення на засудженого обов`язків, передбачених у пунктах 1 та 2 частини 1 статті 76 КК України. На осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, суд може додатково покласти обов`язки, передбачені у частині 3 статті 76 КК України.

Таким чином, необхідно покласти на обвинуваченого протягом іспитового строку обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 частини 1 та пунктами 2, 4 частини 3 статті 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою, пройти онлайн-курс на платформі «Ed-Еra» «Людина та держава. Правила гри» з отриманням відповідного сертифікату.

На переконання суду, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, вказані міри покарань є достатніми для виправлення обвинувачених та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень), а також, що воно є таким, що відповідає особі обвинувачених, справедливим, а також є достатнім для досягнення передбачених ч. 2 ст. 50 КК України цілей покарання, та відповідає принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Запобіжні заходи щодо обвинувачених не обиралися.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371,373-376, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_20 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 , рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_11 від відбування покарання з випробуванням, встановивши неповнолітньому обвинуваченому іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п.п. 2,4 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_11 , обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою, пройти онлайн-курс на платформі «Ed-Еra» «Людина та держава. Правила гри» з отриманням відповідного сертифікату.

Речові докази:

- 2 відео-файли у форматі Мр4, під назвами Сh16_2250 об`ємом 254 621 КБ та Сh16_5859 об`ємом 254 526 КБ, на компакт-диску СБ-К, зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду учасниками судового провадження можуть бути подані апеляційні скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам судового розгляду, обвинуваченому та неповнолітньому обвинуваченому, його законному представнику та прокурору.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку суду надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1