ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

в режимі відеоконференції:

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001056 від 12 червня 2021 року, за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні Краматорської окружної прокуратури ОСОБА_9 , а також захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2024 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорська Донецької області, громадянина України, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз:

-29.09.2021 Краматорським міським судом Донецької області - за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 місяців арешту,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2024 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі.

Згідно з обставинами, встановленими судом, Обвинувачений ОСОБА_7 , 12.06.2021 приблизно о 10 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 перебуваючи на ділянці місцевості біля житлового будинку, розташованого за адресою: м. Краматорськ вул. Героїв України 12 під деревом побачив пачку з-під цигарок «Parliament». Підібравши та розгорнувши вказану пачку з-під цигарок ОСОБА_7 всередині виявив полімерні згортки в кількості 11 (одинадцяти) одиниць, в кожному з яких знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору. Будучи особою, яка періодично вживає наркотичні засоби, ОСОБА_7 зрозумів що вказана речовина є наркотичним засобом метадон. В цей момент, у ОСОБА_7 виник умисел, спрямований на придбання та зберігання наркотичного засобу у великому розмірі, для особистого вживання, без мети збуту.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_7 взяв вищевказану пачку з-під цигарок «Parliament», в якій містились 11 (одинадцять) полімерних згортків з наркотичною речовиною та поклав її до сумки, одягненої на ньому через плече, тим самим незаконно, умисно, придбав та почав зберігати при собі наркотичну речовину метадон у великому розмірі, для особистого вживання, без мети збуту.

Цього ж дня, у період часу з 12 годин 21 хвилин до 12 годин 35 хвилин, за адресою м. Краматорськ вул. Героїв України 10 біля магазину «строй-центр», працівниками поліції у ОСОБА_7 виявлено та вилучено полімерні згортки у кількості 11 (одинадцяти) одиниць, масами 0,4610г, 0,4797г, 0,5191г, 0,4777г, 0,4591г, 0,4922г, 0,4752г, 0,4856г, 0,4942г, 0,4958г, 0,4964г, які згідно висновку за результатами судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон. Маса метадону в даних речовинах загальною масою 5,3360г становить 4,1104г, який ОСОБА_7 умисно, незаконно придбав та зберігав для особистого вживання без мети збуту.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок змінити в частині призначення покарання, вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги прокурор посилається на неправильне застосування судом вимог закону України про кримінальну відповідальність. Прокурор зазначає, що при призначенні покарання суд не врахував положень ст. 69-1 КК України, а саме встановивши, що обвинувачений визнав свою вину та щиро розкаявся, призначив останньому покарання, яке перевищує дві третини максимального розміру покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 309 КК України.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого просить вирок змінити в частині призначення покарання та призначити ОСОБА_7 покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України.

Свої вимоги захисник обґрунтовує невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення та його особі, внаслідок суворості. На переконання адвоката, суд не надав належної оцінки тим обставинам, що обвинувачений визнав свою вину, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення. Разом із цим, суд залишив поза увагою ті обставини, що ОСОБА_7 має постійне місце мешкання в м. Краматорську, офіційно працює, має постійний дохід, скарги за місцем мешкання відсутні. Окрім цього, суд не врахував тяжкість кримінального правопорушення та вік обвинуваченого.

В запереченнях на апеляційну захисник обвинуваченого з доводами прокурора не погоджується та вказує на те, що суд мав достатні підстави для призначення ОСОБА_7 покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу сторони обвинувачення, обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу сторони захисту, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, за встановлених судом обставин, а також кваліфікація його дій в апеляційній скарзі апелянтами з огляду на положення ч. 3 ст. 349 КПК України не оскаржуються, а тому апеляційним судом не переглядаються.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, колегією суддів не встановлено.

Вирішуючи питання про правильність застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з вимогами ст. 69-1 КК України, за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 1 та 2 ч. 1 ст. 66 КК України, при призначенні покарання обставинами, які його пом`якшують, визнаються: з`явлення із зізнанням, щире каяття або активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди.

Виходячи з правових висновків Верховного Суду від 22 червня 2023 року (справа № 953/22223/21), при призначенні покарання із застосуванням статті 69-1 КК добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди не враховується (відсутність цієї ознаки не є перешкодою для застосування спеціальних правил призначення покарання) тоді, коли такі збитки або шкоду не заподіяно.

Як вбачається з матеріалів провадження, вчиненим обвинуваченим кримінальним правопорушенням шкоду заподіяно не було. Разом із цим, ОСОБА_7 свою вину визнав повністю, а в якості обставин, що у відповідності з вимогами ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд врахував щире каяття та не встановив таких, які в силу вимог ст. 67 КК України його обтяжують.

З урахуванням наведеного, з огляду на те, що санкцією ч. 2 ст. 309 КК України передбачено максимальне суворе покарання у виді позбавлення волі на строк до 3 років, за наявності обставин, передбачених ст. 69-1 КК України, розмір покарання не міг перевищувати 2 років позбавлення волі.

Між тим, всупереч наведеним вимогам, суд призначив обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі волі на строк 2 роки 6 місяців, що виходить за межі покарання, можливого для призначення у цьому випадку, а тому доводи прокурора заслуговують на увагу.

Поряд із цим, надавши оцінку доводам сторони захисту, на переконання колегії суддів, суд також дійшов хибного висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання, яке належить відбувати реально.

Так, згідно з вимогами ст. 50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

На думку колегії суддів, наведених вимог закону судом враховано не було.

Як вбачається з оскаржуваного вироку, призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких, а також дані про особу обвинуваченого, який неодружений, утриманців не має, працює не на постійній основі, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше перебував під спостереженням лікаря нарколога і отримував підтримувальну терапію метадоном.

В якості обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд врахував щире каяття та не встановив таких, які б в силу вимог ст. 67 КК України його обтяжували.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів не вбачає підстав для сумнівів у достовірності встановлених судом відомостей. Водночас, оцінюючи їх у своїй сукупності, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині необхідності призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, пов`язаного з ізоляцією від суспільства.

Відтак, на переконання колегії суддів, суд хоча і посилався у вироку, проте не врахував повною мірою обставини визнання обвинуваченим своєї вини та його щирого каяття.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

З огляду на наведені вимоги закону, а також встановлені судом обставини, колегія суддів вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк та поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

На переконання суду апеляційної інстанції, таке покарання відповідатиме його меті, сприятиме виправленню обвинуваченого та попередженню вчинення ним нових злочинів.

Згідно з п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, крім іншого, є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 408 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

З огляду на те, що суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, через незастосування положень ст. 69-1 КК України, а так само внаслідок призначення обвинуваченому занадто суворого покарання, колегія суддів вбачає підстави змінити оскаржуване судове рішення, визначивши ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 309 КК України, яке відповідатиме положенням ст. 69-1 КК України, та звільнивши останнього від його відбування з випробуванням.

Отже, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги захисника і частково прокурора та зміни вироку з наведених вище мотивів.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні Краматорської окружної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, змінити в частині призначення покарання.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3