Справа № 727/4900/25
Провадження № 1-кп/727/185/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року Шевченківський районний суд м. Чернівців в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

захисника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001166 від 09.12.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.129 КК України, та кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001288 від 11.04.2025 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України,-

встановив:

На розгляді Шевченківського районного суду м. Чернівці знаходяться вищевказані кримінальні провадження.

В ході судового розгляду, обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, яким просив зменшити йому розмір застави, обраний ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 08 грудня 2025 року.

В обґрунтування клопотання посилався на непомірність розміру застави, обраному ухвалою Чернівецького апеляційного суду, оскільки 18.11.2025 року він отримав вперше з 26.08.2025 року першу заробітну плату у розмірі 14000,00 гривень. Також зазначив, що він не збирається тікати та будь-яким іншим чином ухилятись від явки в судові засідання.

У зв`язку з вищевикладеним, просив зменшити розмір визначеної для нього застави.

Також, представник ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_3 , подала клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт. Клопотання мотивувала тим, що її підзахисний немає наміру переховуватись від суду, ризик впливу на свідків відсутній, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином у обвинуваченого немає можливості, скоювати новий злочин останній не збирається.

Окремо до суду звернувся прокурор ОСОБА_5 з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивує тим, що обвинувачений ОСОБА_4 неодноразово ігнорував судові засідання, був оголошений у розшук, при цьому продовжують існувати ризики, які були встановлені ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 08 грудня 2025 року.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав клопотання захисника ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.

Захисник ОСОБА_3 підтримала подане нею клопотання та просила його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

При вирішенні поданих сторонами клопотань суд виходить з наступного.

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 08 грудня 2025 року обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном 60 діб, обчислюючи строк з 29.11.2025 року. Також, обвинуваченому ОСОБА_4 визначено заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою на депозитний рахунок Чернівецького апеляційного суду.

Відповідно до ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно зі ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 28 січня 2026 року включно.

Згідно вимог ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників судового процесу та інше.

Вимогами ст.178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.

Положеннями ч.5 ст.182 КПК України визначені межі застави, відповідно до яких особі, підозрюваній чи обвинуваченій у вчиненні нетяжкого злочину визначається застава у розмірі від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому було встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховування від суду та вчинення нових кримінальних правопорушень.

Згідно вимог ч.3 ст.331 КПК України за наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків та інших осіб у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Частиною 1 та 2 ст. 181 КПК України визначено, що домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд врахував наявність ризиків передбачених п.1 та п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховування від органів досудового слідства та можливість вчинення нових кримінальних правопорушень. Разом з цим, на даному етапі розгляду кримінального провадження суд не знаходить підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи під домашнім арештом, вчинить дії, передбачені п.п.1 та 5 ч.1 ст.177 КПК України.

При цьому, суд враховує, що запобіжний захід має на меті попереджати спроби особи вчиняти дії щодо перешкоджання здійсненню правосуддя, а не бути лише наслідком такого перешкоджання.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно зі ст.ст.7-9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06. 1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

За наведених обставин, суд вважає за необхідне змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Крім цього, суд вважає, за необхідне зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 виконати ряд обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 36, 131, 132, 176-178, 181, 194 КПК України, -

постановив:

Клопотання захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 з тримання під вартою на домашній арешт - задовольнити.

Змінити застосований щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, громадянина України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту - строком на 60 діб, обчислюючи строк з 20.01.2026 року, заборонивши ОСОБА_4 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 21:00 год. по 06:00 год.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1) прибувати до суду за першою вимогою в робочий час доби з 09:00 год. до 17:00 год.;

2) не відлучатися з місця фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,у період з 21:00 год. по 06:00 год., без дозволу прокурора або суду;

3) повідомляти прокурора або суд про зміну місця проживання.

Виконання ухвали покласти на органи внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченого.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення, а обвинувачений ОСОБА_4 негайно звільняється з-під варти, відповідно до вимог ч.1 ст.202 КПК України.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження та направити начальнику Державної установи «Чернівецький слідчий ізолятор» - для відома та виконання вимог ч.5 ст. 202 КПК України.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 щодо зменшення розміру застави відмовити.

В задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строків тримання під вартою відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Чернівці протягом 7-ми днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1