Провадження №11-сс/801/21/2026
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2026 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

третьої особи, стосовно майна якої

вирішено питання про арешт ОСОБА_7

представника третьої особи, стосовно майна

якої вирішено питання про арешт - адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці апеляційну скаргу представника третьої особи, стосовно майна якої вирішено питання про арешт ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 18 грудня 2025 року про застосування заходу забезпечення кримінального провадження - арешту майна,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 18 грудня 2025 року задоволено клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 про застосування заходу забезпечення кримінального провадження № 0000435, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України

Накладено арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку за місцем проживання генерального директора КП «Вінницяоблтеплоенерго» ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_1 :

-мобільний телефон марки «Iphone 16 Pro Max» із сім-картою з номером НОМЕР_1 , ІМЕІ 1 - НОМЕР_2 ;

-мобільний телефон марки «Iphone 15 Pro».

Мотивуючи прийняте рішення суд зазначив, що слідчим доведено необхідність здійснення такого арешту, обґрунтовано правову підставу для його арешту, не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

В апеляційній скарзі представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 ставиться питання про скасування ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 18 грудня 2025 року через істотні порушення кримінального процесуального закону та невідповідність висновків слідчого судді фактичним обставинам провадження. Просить винести своє рішення, яким відмовити у накладенні арешту на належний ОСОБА_7 мобільний телефон «Iphone 16 Pro Max» із сім-картою з номером НОМЕР_1 , ІМЕІ 1 - НОМЕР_2 .

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала слідчого судді є незаконною у зв`язку з невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, в ухвалі слідчого судді відсутня інформація про те, що вказаний мобільний телефон визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, при ухваленні рішення, слідчим суддею проігноровано вимоги абз. 2 ч. 3 ст. 170 КПК України, відповідно до яких арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладаються у випадках, якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, після добровільного подання ОСОБА_7 доступу до телефону, у слідчого була наявна можливість для дослідження наявної в пам`яті телефону інформації та її вилучення, тому накладений арешт є необґрунтований та безпідставний.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою.

Третя особа, стосовно майна якої вирішено питання про арешт ОСОБА_7 та її представник - адвокат ОСОБА_8 підтримали доводи апеляційної скарги з підстав, викладених в ній та просили задовольнити у повному об`ємі.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга представника власника майна підлягає до часткового задоволення з огляду на те, що висновки слідчого судді про необхідність застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна не є обґрунтованими та такими, що суперечать положенням кримінального процесуального закону.

Відповідно до положень ст. 131 КПК України арешт майна (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК) є одним із заходів забезпечення кримінального провадження та застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

За нормативним визначенням, що міститься у ч. 1 ст. 170 КПК України, арешт майна полягає у тимчасовому позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. При цьому завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Кримінальний процесуальний закон виділяє чотири підстави, з метою забезпечення яких можливо накладення арешту в рамках кримінального провадження (ч. 2 ст. 170 КПК):

-збереження речових доказів;

-спеціальна конфіскація;

-конфіскація майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

-відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частинами третьою - шостою статті 170 КПК України окреслено коло осіб, щодо майна яких може бути застосовано арешт, в залежності до мети такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Так, у випадку збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК) арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З метою забезпечення спеціальної конфіскації (п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК) арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

З метою забезпечення конфіскації майна (п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК) арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Насамкінець з метою забезпечення відшкодування шкоди (п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК) допускається накладення арешту на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Як убачається з матеріалів судового провадження, СУ ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000435, внесеному в ЄРДР 21.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України за фактом імовірного привласнення посадовими особами КП «Вінницяоблтеплоенерго» та ТОВ «Білінг-трейд сервіс» державних коштів шляхом заниження фактичних обсягів постачання комунальному підприємству паливної тріски та дров`яної деревини та за завищеними цінами.

З метою з`ясування обставин провадження слідчим 16.12.2025 на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду від 01.12.2025 проведено обшук за місцем проживання генерального директора КП «Вінницяоблтеплоенерго» ОСОБА_10 за адресою АДРЕСА_1 , в ході проведення якого вилучено мобільний телефон ОСОБА_7 марки «Iphone 16 ProMax», із сім-картою з номером НОМЕР_1 , ІМЕІ 1 - НОМЕР_2 та ІМЕІ 2 - НОМЕР_3 , у якому наявне листування із невідомою особою про пропозиції продажу паливної тріски та який поміщено до спец пакету НПУ WAR 1968111, а також мобільний телефон виданий ОСОБА_10 марки «Iphone 15 Pro» який поміщено до спец пакету НПУ WAR 1968111.

Постановою слідчого від 16.12.2025 вилучені мобільні телефони «Iphone 15 Pro» та «Iphone 16 ProMax» визнані речовими доказами.

З цього приводу суд зазначає, що за змістом ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином під час розгляду клопотання на слідчого суддю покладено обов`язок перевірити, чи відповідає матеріальний об`єкт, щодо якого вирішується питання про арешт майна, критеріям речових доказів, визначних ст. 98 КПК України.

Як убачається з клопотання та пояснень прокурора під час апеляційного розгляду, у вилученому під час обшуку мобільному телефоні «Iphone 16 ProMax», який належить ОСОБА_7 , може міститись листування із невстановленою особою про пропозиції продажу паливної тріски, та така інформація у свою чергу може мати істотне значення для з`ясування дійсних обставин цього кримінального провадження.

Однак суд також зазначає, що у цьому випадку лише збережена інформація може бути використана як джерело доказів та при цьому власне мобільний телефон жодним чином не відповідає критеріям речового доказу.

За таких обставин слідчий повинен керуватись положеннями ч. 2 ст. 168 КПК України, згідно яких забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту. У разі необхідності слідчий чи прокурор виготовляє за допомогою технічних, програмно-технічних засобів, апаратно-програмних комплексів копії інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, електронних комунікаційних системах, інформаційно-комунікаційних системах, комп`ютерних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста. На вимогу володільця особа, яка здійснює тимчасове вилучення комп`ютерних систем або їх частин, залишає йому копії інформації з таких комп`ютерних систем або їх частин (за наявності технічної можливості здійснення копіювання) з використанням матеріальних носіїв володільця комп`ютерних систем або їх частин. Копії інформації з комп`ютерних систем або їх частин, які вилучаються, виготовляються з використанням технічних засобів, програмно-технічних засобів, апаратно-програмних комплексів володільця із залученням спеціаліста.

Аналогічні застереження щодо накладення арешту на комп`ютерні системи чи їх частини містяться у ч. 3 ст. 170 КПК України.

У цьому провадженні установлено, що під час проведення обшуку ОСОБА_7 повідомила слідчому необхідну інформацію для подолання систем логічного захисту, внаслідок чого відсутні будь-які підстави для накладення арешту на зазначене майно.

Крім цього при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до п. 2 ч. 3. ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Отже, процесуальний закон ставить в чітку залежність застосування заходів забезпечення кримінального провадження з обов`язком слідчого довести слідчому судді, що такі заходи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який слідчий зазначає у своєму клопотанні.

У зв`язку з наведеним, з метою забезпечення завдань кримінального провадження суд вважає за необхідне встановити слідчому строк для огляду та зняття інформації з мобільного телефону «Iphone 16 Pro Max», після чого вилучене майно повернути законному володільцю.

Керуючись ст. 404, 405, 422 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника третьої особи, стосовно майна якої вирішено питання про арешт ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 18 грудня 2025 року про застосування заходу забезпечення кримінального провадження № 0000435, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України - арешту майна, скасувати.

Клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 про застосування заходу забезпечення кримінального провадження - арешту майна задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку за місцем проживання генерального директора КП «Вінницяоблтеплоенерго» ОСОБА_10 за адресою АДРЕСА_1 - мобільний телефон марки «Iphone 15 Pro».

Встановити слідчому п`ятиденний термін з дня отримання ухвали для огляду та зняття інформації з мобільного телефону «Iphone 16 Pro Max» із сім-картою з номером НОМЕР_1 , ІМЕІ 1 - НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 , після чого тимчасово вилучене майно (мобільний телефон «Iphone 16 Pro Max» із сім-картою з номером НОМЕР_1 , ІМЕІ 1 - НОМЕР_2 , ІМЕІ 2 - НОМЕР_3 ) повернути законному володільцю.

Ухвала є остаточною та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Судді: