УХВАЛА

Іменем України

18 листопада 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , представника власника майна - ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000026 від 16.01.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, про арешт майна,-

в с т а н о в и в:

До слідчого судді надійшло клопотання прокурора про арешт майна, у якому прохала накласти арешт на майно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучене в ході обшуку нерухомого майна за місцем проживання останнього, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки Samsung, моделі Galaxy S20FE, назва моделі: SM-G780G/DS, серійний номер: НОМЕР_1 , IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки Samsung, моделі Note8+, назва моделі: SM-G935FD, серійний номер: RF8J108C14W, IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 ; ноутбук марки HP, моделі 15-cw0033ur, S/N 5CD83122LH з зарядним пристроєм.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала та просила його задовольнити. Вказувала, що проведеним 12.11.2025 року оглядом одного телефону виявлено листування директора ПП «Промінвестенерго» ОСОБА_6 із менеджером по зовнішньоекономічній діяльності ПП Глоубкор» ОСОБА_7 щодо реалізації продукції до російських СГД, в іншому телефоні - листування з представником російського СГД щодо реалізації продукції виробництва ПП «Глоубкор» до РФ, у ноутбуці - з директором ТОВ «Завод Укрбудмаш» ОСОБА_8 щодо погодження по реалізації обладнання для російського СГД ООО «Индустриалсервис» на суму 1,6 млн. рос. руб. Зазначала, що вилучене майно підлягає дослідженню експертом, а вказана інформацію має значення для даного досудового розслідування, якщо арешт не буде накладено, то це спричинить негативні наслідки для досудового розслідування, оскільки є небезпека його приховування, знищення, перетворення тощо. Вказувала, що під час обшуків було виявлено інші речі та документи, що можуть свідчити про відвантаженню продукції підприємства до РФ.

У судовому засіданні слідча клопотання підтримала та просила його задовольнити. Вказувала, що вказані огляді є попередніми. Додатково повідомила, що особи, що причетні до даного кримінального правопорушення, мали спільний чат, в якому адміністратор писав рекомендації як знищити інформацію у телефоні.

У судовому засіданні представник власника майна заперечував щодо накладення арешту на майно. Наголошував, що вказане листування не є підтвердженням поставки продукції до РФ. Стороною обвинувачення не доведені жодні ризики.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання.

Встановлено, що слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000026 від 16.01.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Згідно повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, що надійшло з 2 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Полтавській області службові особи ПП «Промінвестенерго» (), ТОВ «Завод Укрбудмаш» (), ПП «Глоубкор» (), вчиняють умисні дії, спрямовані на допомогу державі агресору (пособництво), з метою завдання шкоди Україні, шляхом передачі матеріальних ресурсів (промислового обладнання) представникам держави-агресора через треті країни.

Встановлено, що до початку повномасштабного вторгнення РФ в Україну, група компаній «Глоубкор» мала підконтрольний суб?єкт господарської діяльності - ООО «ИндустриалСервис» (мовою оригіналу), ІПН , РФ, м. Курськ, керівник - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП РФ НОМЕР_6 ), уродженка України, громадянка РФ, що надавало можливість безперешкодно здійснювати зовнішньоекономічну діяльність та постачати до РФ товари (продукцію) виробництва вищевказаних підприємств.

Зокрема, відомо, що обладнання групи компаній «Глоубкор» має широкий вжиток серед підприємств державного та приватного сектору РФ у енергетичній сфері, а саме забезпечує підвищення ефективності заміни оливи в електропідстанціях та редукторах генераторів. Крім цього, деталі та окремі технології вказаних вітчизняних компаній, також застосовується під час виготовлення пристроїв для виробництва біодизельного палива та отримання багатокомпонентних паливних матеріалів, які використовуються у військовій техніці.

Після початку повномасштабної російської агресії та закріплення на законодавчому рівні кримінальної відповідальності за пособництво державі-агресору внаслідок передачі матеріальних ресурсів чи інших активів представникам РФ групою компаній «Глоубкор» запроваджено механізм, який дозволяє постачати товарно-матеріальні цінності до РФ через треті країни.

Так, отримані дані свідчать, що керівник та засновник ПП «Промінвестенерго» () ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із співробітником групи компаній «Глоубкор» менеджером ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою постачання до РФ товарно-матеріальних цінностей (далі ТМЦ) уклали дистриб`юторську угоду із суб`єктом господарської діяльності

ТОО «КазЭнерго Перспектива» (мовою оригіналу), Республіка Казахстан. Надалі, ОСОБА_7 разом із ОСОБА_6 здійснювали підготовку документів (договори, специфікації, рахунки тощо) та організовували постачання ТМЦ до вищевказаного товариства.

В подальшому, посадові особи ТОО «КазЭнерго Перспектива» (мовою оригіналу), відповідно до укладених договорів здійснювали постачання отриманої від українського виробника продукції на адресу ООО «ИндустриадСервис» (мовою оригіналу), яка в свою чергу реалізовувалась до суб`єктів господарської діяльності РФ: ООО «ЮниГласс», ООО «Виста», ООО «Техноцентр», ПАО «Химико-металургический завод» (мовою оригіналу) та інші СГД, які мають сталі фінансово-господарські взаємовідносини з державним сектором економіки країни агресора в сфері промисловості, енергетики та атомної індустрії.

Так, в ході виконання оперативним підрозділом доручення слідчого в порядку ст.ст. 39-41 КПК України, отримано інформацію про можливу причетність до вчинення вказаного кримінального правопорушення громадянина України ОСОБА_6 , який налагодив господарські взаємовідносини із постачання механічних пристроїв по змішуванню мастил (оливи) для промислових цілей, на адресу підприємства в Республіці Казахстан та інших країн.

Зокрема, встановлено, що в період із 25.02.2022 року ПП «Промінвестенерго» здійснено понад 70 експортних операцій до різних країн світу в тому числі до країн, які виступають транзитерами до РФ (Угорщина, Алжир, Польща, Колумбія, Туреччина, Еквадор та інші).

В подальшому, відповідно до отриманих оперативних даних, фігуранти використовуючи наявні зв?язки із представниками СГД РФ, постачають продукцію, через митні території суміжних країн до РФ на адресу підконтрольних СГД, з якими до повномасштабного вторгнення, ГК «Глоубкор» мала сталі фінансово-господарські взаємовідносини.

11.11.2025 у період часу з 06:37 по 08:40, на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 від 10.11.2025 проведено обшук житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки Samsung, моделі Galaxy S20FE, назва моделі: SM-G780G/DS, серійний номер: НОМЕР_1 , IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки Samsung, моделі Note8+, назва моделі: SM-G935FD, серійний номер: НОМЕР_7 , IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 ; ноутбук марки HP, моделі 15-cw0033ur, S/N 5CD83122LH з зарядним пристроєм, власником яких є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вищевказані предмети відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та 11.11.2025 визнані речовими доказами.

Прокурор вказує, що з метою забезпечення проведення необхідних слідчих та інших процесуальних дій та в подальшому збереження речових доказів, необхідно накласти арешт на вищевказане майно, що вилучене 11.11.2025 у ході обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст. 167 КПК тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Разом з цим, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173, 174 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб, необхідність подальшого перебування майна під арештом.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Необхідність арешту майна зумовлюється розумною підозрою вважати, що незастосування цього заходу зумовить приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаних предметів, що зашкодить встановленню об`єктивної істини у вказаному кримінальному провадженні, а також не дозволить досягнути завдання Кримінального кодексу України, передбаченого ч. 1 ст. 1 КК України, зокрема правове забезпечення охорони громадської безпеки та конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Як встановлено під час судового засідання 12.11.2025 року проведено огляд мобільного телефону, належного ОСОБА_6 , на якому встановлено наявність листування директора ПП «Промінвестенерго» ОСОБА_6 із менеджером по зовнішньоекономічній діяльності ПП «Глоубкор» ОСОБА_7 щодо реалізації продукції до російських СГД, в іншому телефоні листування директора ПП «Промінвестенерго» ОСОБА_6 з представником російського СГД щодо реалізації продукції виробництва ПП «Глоубкор» до РФ, у ноутбуці листування директора ПП «Промінвестенерго» ОСОБА_6 з директором ТОВ «Завод Укрбудмаш» ОСОБА_8 щодо погодження по реалізації обладнання для російського СГД ООО «Индустриалсервис» на суму 1,6 млн. рос руб.

Отже, суд бере до уваги те, що існує наявність розумних підозр вважати, що вилучені матеріальні об`єкти є доказом злочину у вказаному кримінальному провадженні. У зв`язку з цим, слідчий суддя вважає, що на вказані речі, що були вилучені під час обшуку, підлягають арешту, оскільки вони відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК, оскільки зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та можуть слугувати доказом обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає, що при вирішенні питання про накладення арешту на майно, належне ОСОБА_6 , суспільний інтерес переважає приватні інтереси власника майна. Вказане втручання у приватне життя даної особи здійснюється на підставі кримінального процесуального кодексу та переслідує легітимну мету.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на майно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучене в ході обшуку нерухомого майна за місцем проживання останнього, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки Samsung, моделі Galaxy S20FE, назва моделі: SM-G780G/DS, серійний номер: НОМЕР_1 , IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки Samsung, моделі Note8+, назва моделі: SM-G935FD, серійний номер: НОМЕР_7 , IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 ; ноутбук марки HP, моделі 15-cw0033ur, S/N 5CD83122LH з зарядним пристроєм, із забороною користування, розпорядження, відчуження до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) днів з дня проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Ухвала набирає чинності після закінчення строків на її оскарження.

Повний текст ухвали складено 21.11.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1