ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/893/25 Справа № 706/720/25 Категорія: п. 6 ч. 2 ст. 115 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2025 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши на відповідність вимогам ст. 396 КПК України апеляційну скаргу потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на вирок Уманського міськрайсуду Черкаської обл. від 11.11.2025 р., -

В С Т А Н О В И В:

Цим вироком ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України та призначено йому покарання за: п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна; за ч. 4 ст. 187 КК України 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна; за ч. 1 ст. 263 КК України 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_5 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з дня набрання виром законної сили.

Обраний ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою залишено без змін до набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк призначеного ОСОБА_5 покарання зараховано строк його тримання під вартою в межах даного кримінального провадження з 20.12.2024 р. до набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_3 задоволений частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 1 000 000,00 грн.

Цивільний позов ОСОБА_4 задоволений частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 1 000 000, грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 289 780,77 грн.

Скасовано арешт майна, вилученого 20.12.2024 р. під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , що накладений згідно ухвали слідчого судді Придніпровського райсуду м. Черкаси від 27.12.2024 р. Питання про речові докази судом вирішені відповідно до вимог КПК України.

Не погоджуючись з вироком суду в частині призначеного покарання, потерпілі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали апеляційну скаргу, в якій просять вирок суду стосовно ОСОБА_5 змінити, призначити обвинуваченому ОСОБА_5 за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.

Апеляційну скаргу обґрунтовують тим, що суд першої інстанції призначив обвинуваченому надто м`яку міру покарання, яка не відповідає тяжкості скоєного ним злочину, наслідкам, які настали, особі обвинуваченого та потерпілого. За скоєння злочинів, два з яких є особливо тяжкими, апелянти вважають, що міра покарання у виді 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна, є занадто м`яким покаранням.

До відкриття апеляційного провадження за наявною в матеріалах провадження апеляційною скаргою потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 встановлено, що скарга не відповідає вимогам ч. 2 ст. 396 КПК України.

Згідно вимог ст. 396 КПК України, крім іншого в апеляційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Апеляційна скарга потерпілих подана без додержання вимог п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України, а саме в апеляційній скарзі зрозуміло не викладені вимоги потерпілих.

Зокрема, потерпілі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в прохальній частині апеляційної скарги просять змінити вирок стосовно ОСОБА_5 , призначивши обвинуваченому ОСОБА_5 за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, у зв`язку з м`якістю призначеного обвинуваченому покарання.

Викладені вимоги не відповідають вимогам КПК України і не відносяться до повноважень суду апеляційної інстанції.

Разом з цим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 407 КПК України до повноважень апеляційного суду належить:

1) залишити вирок або ухвалу без змін;

2) змінити вирок або ухвалу;

3) скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок;

4) скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу;

5) скасувати вирок або ухвалу і закрити кримінальне провадження;

6) скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі:

1) пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого;

2) зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення і застосування статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність про менш тяжке кримінальне правопорушення;

3) зменшення сум, які підлягають стягненню, або збільшення цих сум, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення;

4) в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

З апеляційної скарги вбачається, що потерпілі ставлять питання виключно про погіршення правового становища обвинуваченого ОСОБА_5 та просять призначити йому більш суворе покарання, ні ж те, яке призначив йому місцевий суд.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

Проте, як вбачається зі змісту апеляційної скарги, потерпілі не погоджуються з призначеним обвинуваченому покаранням внаслідок м`якості, а відтак в апеляційній скарзі йде мова про підставу, передбачену п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України.

Разом з тим, в прохальній частині апеляційної скарги висловлена вимога про зміну вироку місцевого суду, яка в такому випадку не може бути застосована, оскільки коли висловлена вимога про погіршення правового положення обвинуваченого, то суд апеляційної інстанції повинен, у разі якщо погодиться з такими апеляційними вимогами, скасувати вирок місцевого суду і ухвалити свій вирок.

Отже змінити вирок місцевого суду, шляхом призначення більш суворого покарання, не передбачено повноваженнями апеляційного суду.

Проте, в апеляційній скарзі потерпілих не висловлена вимога про скасування вироку місцевого суду в частині призначеного покарання та ухвалення нового вироку.

Таким чином, в апеляційній скарзі зрозуміло та однозначно не викладені вимоги потерпілих із зазначенням того, яке рішення може прийняти апеляційний суд за наслідками розгляду апеляційної скарги, передбачене конкретними вимогами КПК України.

Наведені недоліки апеляційної скарги перешкоджають прийняттю рішення про відповідність апеляційної скарги вимогам ст. 396 КПК України та вирішенню питання про відкриття апеляційного провадження за цією скаргою.

Згідно ч. 1 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст. 396 КПК України, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 396, 398 та 399 КПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на вирок Уманського міськрайсуду Черкаської обл. від 11.11.2025 р. стосовно ОСОБА_5 - залишити без руху.

Надати потерпілим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 строк 15 (п`ятнадцять) днів з дня отримання ними копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

Копію даної ухвали невідкладно надіслати апелянтам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_2