Номер провадження: 11-кп/813/358/26
Справа № 490/541/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Біляївського районного суду Одеської області від 24 листопада 2023 року у кримінальному провадженні № 0000039 від 28.01.2022 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мартіти, Корткероського району, республіки Комі, російської федерації, громадянина України, не одруженого, не працевлаштованого, який не має місця реєстрації на території України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 10.12.1997 року Кіровоградським обласним судом за ч.ч. 2, 3 ст. 140, ч. 3 ст. 142, п. «а» ст. 93, ст. 42 КК України (в ред. 1960 року) до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 14.08.2003 року Апеляційним судом Запорізької області за п. 13 ч. 2 ст. 115, 71 КК України до 10 років позбавлення волі;

- 09.10.2009 року Єнакіївським міським судом Донецької області за ст. 391, ч. 1 ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 10 місяців;

- 03.03.2011 року Єнакіївським міським судом Донецької області за ст. 391, 71 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 7 місяців 23 дня;

- 18.01.2013 року Єнакіївським міським судом Донецької області за ст. 391, 71 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік 5 місяців;

- 23.05.2017 року Первомайським міським судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, звільнився 27.08.2021 року по відбуттю покарання;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 194 КК України, -

установив

Вироком Біляївського районного суду Одеської області від 24.11.2023 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.4ст. 187, п.п. 6, 13 ч.2 ст.115, ч.2 ст.194 КК України, та йому призначено покарання:

- за ч. 4 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років з конфіскацією майна;

- за п.п. 6, 13 ч. 2 ст. 115 КК України - у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років з конфіскацією майна;

- за ч. 2 ст. 194 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 визначено обчислювати з моменту затримання, а саме: з 29.01.2022 року.

Запобіжний захід ОСОБА_7 , до набрання вироком законної сили, залишити попередній - тримання під вартою.

Стягнуто з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Держави судові витрати по справі за проведення судових експертиз у загальному розмірі 80 658,76 грн.

Також даним вироком вирішено питання речових доказів, заходів забезпеченнякримінального провадження.

Відповідно до вироку суду:

ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що він 28.01.2022 року, у період часу приблизно з 03:30 до 04:30 годин, переслідуючи корисливий умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном з метою обернення його на свою користь, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно проник у приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де скоїв розбійний напад на охоронця магазину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, яке виразилось у тому, що ОСОБА_7 за допомогою ножа, наніс не менше 5 (п`яти) ножових поранень в шию та не менше 3 (трьох) ножових поранень в грудну клітину потерпілого, в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження, від яких настала його смерть.

Після вказаних дій, ОСОБА_7 заволодів майном та грошовими коштами, які перебували у приміщені магазину «Ольга» та які належать потерпілій ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме: 1) модемом «Huawei», моделі «HG532e», серійний номер T9E8WB, в корпусі білого кольору, вартість якого на день вчинення кримінального правопорушення, згідно висновку судового експерта №76/23 від 05.01.2023 року складала 278,44 грн.; 2) двома електричними чайниками марки «Scarlett», моделі «SC-20A», в сталевому корпусі, об`ємом 2 літра, вартість яких на день вчинення кримінального правопорушення, згідно висновку судового експерта №76/23 від 05.01.2023 складала 509,16 грн.; 3) електричним чайником марки «Grunhelm», моделі «EKS-2018», об`ємом 1,8 літра, в сталевому корпусі, вартість якого на день вчинення кримінального правопорушення згідно висновку судового №76/23 від 05.01.2023 року складала 342,40 грн.; 4) грошовими коштами у сумі 22 000 гривень. Після чого, ОСОБА_7 з викраденим майном місце вчинення злочину залишив та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 23 130 гривень 00 копійок.

Окрім цього, ОСОБА_7 28.01.2022 року, у період часу приблизно з 03:30 год. до 04:30 год., знаходячись у приміщенні магазину «Ольга» по вул. Центральна, 110-а, с. Стрілкове, Генічеського району, Херсонської області, у ході вчинення розбійного нападу, переслідуючи прямий умисел, направлений на протиправне позбавлення життя людини похилого віку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, за допомогою ножа, наніс не менше 5 ножових поранень в шию та не менше 3 ножових поранень в грудну клітину потерпілого ОСОБА_9 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження, від яких настала смерть останнього на місці, після чого заволодів майном та грошовими коштами, які перебували у приміщені магазину «Ольга» та які належать потерпілій ОСОБА_10 , зазначеними вище на загальну суму 23 130 гривень 00 копійок, після чого з викраденим майном місце вчинення злочину залишив та розпорядився ним на власний розсуд.

Окрім того, ОСОБА_7 , 28.01.2022 року приблизно о 04.30 год., перебуваючи у приміщенні магазину «Ольга» за вказаною вище адресою, після вчинення розбійного нападу та умисного вбивства ОСОБА_9 , з метою пошкодження вищевказаного приміщення магазину «Ольга» та майна, яке знаходилося в ньому, що належало на праві приватної власності ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, із застосуванням невстановленого стороннього джерела відкритого вогню, вчинив підпал підсобного приміщення в магазині «Ольга», в результаті чого відбулася пожежа в ході якої відбулося пошкодження будівлі магазину та майна, яке в ньому знаходилося.

Не погоджуючись з зазначеним вироком суду, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду відносно нього скасувати, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування доводі апеляційної скарги посилається зазначає, що інкриміновані кримінальні правопорушення не вчиняв, судом не допитувались свідки по справі, під час розгляду справи примушували визнати вину.

Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги

В судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_8 , підтримав апеляційну скаргу обвинуваченого, просив вирок суду скасувати та призначити новий розгляд обвинувального акту в суді першої інстанції; обвинувачений ОСОБА_7 доводи апеляційної скарги підтримав, та зазначив, що був позбавлений права на звернення до суду з останнім словом.

Прокурор в судовому засіданні апеляційного суду заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив вирок суду залишити без змін.

Потерпіла сторона в судові засідання апеляційного суду не з`явилась, про місце та час апеляційного розгляду була повідомлена своєчасно належним чином. Клопотань про відкладення судових засідань, не подавала.

Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов до висновків про таке.

Мотиви апеляційного суду

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

За результатами апеляційного перегляду вироку районного суду апеляційним судом встановлені істотні порушення вимог КПК, які у відповідності до положень ст. 412 КПК тягнуть за собою скасування вироку та призначення нового розгляду в суді 1-ої інстанції, з огляду на таке.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог ст. 374 КПК у мотивувальній частині обвинувального вироку, у разі визнання особи винуватою зокрема, має бути чітко сформульовано обвинувачення, яке визнається судом доведеним, з обов`язковим зазначенням місця, часу, способу вчинення злочину та його наслідків, форми вини і мотивів злочину тощо, а також доказів, якими суд обґрунтовує свої висновки, обставин, що визначають ступінь тяжкості вчиненого злочину, пом`якшують або обтяжують покарання.

Зазначених вимог кримінального процесуального закону під час судового розгляду та постановленні вироку відносно ОСОБА_7 суд не дотримався, що у відповідності до положень п.3 ч.1 ст.409 КПК України, тягне за собою скасування вироку.

Апеляційний суд визнає слушними доводи сторони обвинувачення щодо істотного порушення судом вимог кримінального процесуального закону, які полягають у тому, що суд першої інстанції в мотивувальній частині вироку не сформулював обвинувачення, визнаного судом доведеним за результатами судового розгляду.

Положеннями ч.1 ст.91 КК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Серед іншого у кримінальному провадженні підлягають доказуванню винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.374 КПК України у разі визнання особи винуватою в мотивувальній частині вироку зазначаються, у тому числі, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що правильне відображення фактичних обставин кримінального правопорушення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків суду про доведеність винуватості особи, але й для реалізації права на захист. Адже фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правову норму, порушення якої інкриміновано обвинуваченому. Тому наведені у вироку фактичні дані в своїй сукупності мають давати повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Як свідчить зміст оскаржуваного вироку, за результатами судового розгляду обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 194 КК України, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність в його діях інкримінованих злочинів та визнав його винним за вказаними нормами кримінального закону.

Разом з цим, всупереч вимогам п.2 ч.3 ст.374 КПК України, в мотивувальній частині вироку, суд не сформулював обвинувачення, яке було визнано судом доведеним за результатами судового розгляду. Зокрема, суд фактично не виклав формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, а лише зазначив в мотивувальній частині, що ОСОБА_7 «обвинувачується у тому, що…», що фактично унеможливлює розуміння того, які обставини були встановлені саме судом за результатами розгляду кримінального провадження.

З огляду на вищезазначене, чіткість та конкретність викладення у вироку фактичних обставин скоєного ОСОБА_7 кримінального правопорушення, зокрема у зв`язку з відсутністю чіткого формулювання обвинувачення за інкримінованими кримінальними правопорушеннями, які визнано судом доведеними, викликає обґрунтовані сумніви щодо правильності висновків суду щодо наявності в діях обвинуваченого конкретного злочину, а тому вирок місцевого суду не можна вважати таким, що відповідає вимогам процесуального закону.

Апеляційний суд звертає увагу, що правова позиція щодо неприпустимості спрощення формулювання обвинувачення та відсутності у вироку формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним, неодноразово висловлювалась в рішеннях суду касаційної інстанції, зокрема: в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 січня 2016 року по справі №5-98км16; в постанові Верховного Суду від 01 березня 2018 року по справі №466/9158/14-к (провадження №51-645 км18); в постанові Верховного Суду від 22 березня 2018 року по справі №521/11693/16-к (провадження №51-380 км17).

Допущені місцевим судом порушення вимог ст.374 КПК не можуть бути усунені шляхом зміни вироку, або ухвалення нового вироку апеляційним судом, оскільки відповідно до вироку суду, зокрема його мотивувальної частини, не вбачається які обставини, зокрема який обсяг обвинувачення було встановлено судом першої інстанції за результатами судового розгляду.

Апеляційний суд вважає, що відсутність формулювання обвинувачення, яке визнано судом доведеним за результатами судового розгляду в оскаржуваному вироку, є порушенням прав обвинуваченого, які регламентовані ст.42 КПК, що в силу положень ст. 412 КПК визнається апеляційним судом істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

За таких обставин, вирок суду за змістом, формою, обсягом та порядком дослідження доказів, не відповідає вимогам ст.ст. 370, 374 КПК та загальним засадам кримінального провадження, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Зазначене порушення кримінального процесуального закону, унеможливило ухвалення законного та обґрунтованого судового рішення, а тому з урахуванням положень ст.ст. 2, 7, 9, 412, 415 КПК, апеляційний суд визнає його істотним та таким, що тягне за собою скасування вироку та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів критично відноситься до тверджень обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що суд надав йому права на звернення до суду з останнім словом, оскільки вказані доводи обвинуваченого спростовуються журналом та технічним записом судового засідання від 23.11.2023 року (17 год. 37 хв.).

Пунктом 6 ч. 1 ст. 407 КПК передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК, є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

При цьому, апеляційний суд враховує положення ч.1 ст.412 КПК, відповідно до яких істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Водночас згідно положень п.1 ч.1 ст.415 КПК суд апеляційною інстанції скасовує вирок і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другою статті 412 цього Кодексу.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне застосовувати загальні засади кримінального провадження, а саме верховенство права.

Відповідно ст. 8 КПК кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і застосовується цей принцип з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

При цьому апеляційний суд також виходить з положень ч.1 ст.9 КПК, з яких вбачається, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, тобто суд під час розгляду кримінального провадження повинен дотримуватися законності.

В той же час, у відповідності до положень ч.6 ст.9 КПК, у випадках, коли положення КПК не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Тобто, значення загальних засад кримінального провадження, як норм вищого ступеня нормативності, є підґрунтям для тлумачення норм кримінального процесуального права та подолання прогалин у правовому регулюванні кримінальних процесуальних правовідносин.

Таким чином, оскільки судом першої інстанції при розгляді справи були порушені загальні засади кримінального провадження, а саме законність, то вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Під час нового розгляду, суду першої інстанції, неухильно дотримуючись вимог КПК України, необхідно звернути увагу на встановлені під час апеляційного розгляду та зазначені в ухвалі суду факти порушення вимог кримінального процесуального закону, провести судове провадження у відповідності до вимог КПК та прийняти за його результатами законне і обґрунтоване рішення, яке буде відповідати вимогам закону та забезпечить неухильне виконання положень ст.ст. 2, 7 КПК України.

Оскаржуваним вироком суду першої інстанції відносно ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід вважати продовженим.

З огляду на викладене вище, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а вирок суду стосовно ОСОБА_7 скасуванню із призначенням нового розгляду провадження в суді першої інстанції, під час якого необхідно усунути зазначені порушення, повно й всебічно з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального закону провести розгляд з дотриманням прав учасників процесу, з урахуванням доводів апеляційної скарги, слід надати належну правову оцінку усім доказам у справі з огляду на їх достовірність, допустимість та достатність з дотриманням вимог статей 2, 7, 8, 9, 17, 370 КПК України, ст.62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та, в залежності від встановленого, постановити законне, обґрунтоване, вмотивоване та справедливе рішення.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 24, 370, 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Біляївського районного суду Одеської області від 24 листопада 2023 року у кримінальному провадженні №0000039 від 28.01.2022 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 194 КК України скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження №0000039 від 28.01.2022 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 13 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 194 КК України в Біляївському районному суді Одеської області, зі стадії підготовчого провадження в іншому складі суду.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком до 25.03.2026 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4