ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/8712/25 Провадження№ 1-кс/636/1204/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтя 2025 року слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції старшого слідчого СВ відділу поліції № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області старший лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоукраїнка Кіровоградської області, українця, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, не одруженого, військовослужбовця обіймаючого посаду стрільця 2 мотопіхотного спеціалізованого відділення 1 мотопіхотного спеціалізованого взводу 1 мотопіхотної спеціалізованої роти мотопіхотного спеціалізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз за вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 23 квітня 2024 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190, з призначенням на підставі ч. 1 ст.70, ч. 4 ст. 70 КК України покарання у виді у виді 5 років 7 місяців позбавлення волі, відповідно до ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18 вересня 2024 року звільненого умовно-достроково від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом на невідбутий строк 5 років 1 місяць 11 днів

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

встановив:

08 жовтня 2025 року до Чугуївського міського суду Харківської області надійшло клопотання старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4

На обґрунтування клопотання слідчий вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України .

Сторона обвинувачення також вважає наявними ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зазначеним ризикам, у органу досудового розслідування є достатні підстави для застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримані під вартою.

В судовому засіданні підозрюваний та його захисник проти заводнення клопотання не заперечували.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані матеріали , встановив наступне.

В ході досудового розслідування, ОСОБА_4 , вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Так, згідно пред`явленої підозри, 06.10.2025 приблизно о 11 год. 00 хв., точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, тобто в період дії воєнного стану, неодноразово раніше судимий за корисливі злочини солдат ОСОБА_4 , перебував в приміщенні магазину, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ФОП « ОСОБА_7 », де у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, повторно в період дії воєнного стану, а саме товару належного ФОП « ОСОБА_7 ».

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, цілеспрямовано, повторно, з корисливих мотивів та переслідуючи мету власної наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, перебуваючи в приміщенні магазину, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , замовив у продавця ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступний товар: десять пачок цигарок ТМ «Прима Люкс» червоного кольору, десять пачок цигарок ТМ «Parlament Aqua Blue» синього кольору, одну пачка насіння ТМ «Баба Шура», одну пляшку води «Моршинська» об`ємом 1,5 літри сильно газованої, три банки слабоалкогольного напою ТМ «Revo» сірого кольору та полімерний пакет чорного кольору.

Отримавши вказаний товар, продовжуючи свій злочинний умисел на відкрите заволодіння чужим майном, у присутності продавця ОСОБА_8 , ОСОБА_4 склав вказаний товар до полімерного пакету чорного кольору, та не сплативши за товар, вибіг з вказаного магазину, тим самим зникнувши з місця вчинення злочину.

В подальшому, ОСОБА_4 викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ФОП « ОСОБА_7 » матеріальної шкоди, яка наразі встановлюється.

В обґрунтування пред`явленої підозри та під час досудового розслідування встановлені обставини, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованого йому вищевказаного кримінального правопорушення, яке підтверджуються зібраними під час кримінального провадження доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 06.10.2025 року, проведеного за адресою: АДРЕСА_2 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 06.10.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 06.10.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 06.10.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 06.10.2025; протоколом затримання ОСОБА_4 , у порядки ст.208 КПК України складеного 06.10.2025 та іншими доказами у сукупності.

Враховуючи такий обсяг відомостей кримінального провадження, який об`єктивно свідчить, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, так як наявні в матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що факти, які підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Відповідність дій підозрюваного із кваліфікацією, яка зазначена стороною обвинувачення, вирішується судом при ухвалені вироку після дослідження усіх зібраних доказів по справі.

Суд зазначає, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрювана може втекти

Тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому тяжкого злочину, може вдатися до відповідних дій.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків, існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Вищезазначене, дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного на свідків , показання яких є вагомими доказами у даному кримінальному провадженні.

Суд вважає встановленим існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від суду та може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик переховування від суду обґрунтовується тим, що враховуючи вищевикладені обставини, які в своїй сукупності свідчать про те, що з огляду на тяжкість інкримінованого ОСОБА_4 злочину, тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі, з метою подальшого виконання можливого винесеного стосовно нього обвинувального вироку за вчинення злочину, передбаченого вищевказаною статтею Кримінального кодексу України, вбачається ризик того, що він може вчинити спробу переховуватись від органу досудового розслідування та/або сулу з метою уникнути відповідальності.

Ризик того, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 , знаючи анкетні відомості про свідків та потерпілого із зазначенням їх засобів зв`язку та місця мешкання, і перебуваючи на свободі, ОСОБА_4 може продовжити злочинну діяльність, й надалі вчиняти злочини, включаючи злочини проти власності, що свідчить про його соціальну небезпеку та унеможливлює перебування підозрюваного в даний час у суспільстві.

Ризик незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, обумовлений тим, що ОСОБА_4 , отримано копії матеріалів кримінального провадження, в яких зазначені певні докази, анкетні відомості про свідків із зазначенням їх засобів зв`язку та місця мешкання, і перебуваючи на свободі, останній буде мати можливість здійснити незаконний вплив на вказаних осіб, чим перешкоджатиме встановленню істини у даному кримінальному провадженні.

У зв`язку з існуванням вищезазначених ризиків, з метою виконання підозрюваним ОСОБА_4 , покладених на нього процесуальних обов`язків, враховуючи, що останній вчинив злочин, що відноситься до категорії тяжких, обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить досягнення мети кримінального провадження, а також запобігання зазначеним вище ризикам.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини про те, що національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування альтернативних запобіжних заходів (рішення у справах «Вранчев проти Сербії» від 23 вересня 2008 року, «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, «Буров проти України» від 17 березня 2011 року, «Цигоній проти України» від 24 листопада 2011 року) вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_12 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків. При цьому слідчим суддею з`ясовано та оцінено вік, стан здоров`я, майновий та сімейний стан підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, репутацію.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

При вирішенні питання про доцільність обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 , суд оцінює сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме: вагомість обставин, що свідчать про вчинення підозрюваним злочину, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у скоєні злочину, у вчиненні якого підозрюється, вік підозрюваного, відсутність законних джерел доходу, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість підозрюваного переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Таким чином, враховуючи існування зазначених ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, приймаючи до уваги, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про наявність ризиків, встановлених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також враховуючи тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у зазначеному вище кримінальному правопорушенні злочині, тому застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, в зв`язку з чим слідчий суддя обирає відносно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки саме такий запобіжний захід забезпечить його належну процесуальну поведінку та може запобігти вказаним ризикам та буде належною мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177, 178 КПК України, суд не визначає ОСОБА_4 розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області старший лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 задовольнити.й1

Обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою в державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, а саме: з 08 жовтня 2025 року до 06 грудня 2025 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення, а підозрюваним ОСОБА_4 в той же строк з моменту вручення йому копії цієї ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 10 жовтня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1