ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/566/25 Справа № 695/5081/25Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

09 грудня 2025 року м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду ОСОБА_2 , ознайомившись з матеріалами апеляційної скарги ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24 листопада 2025 року, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області зі скаргою на бездіяльність керівника Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_4 , яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити.

У скарзі ОСОБА_3 просила визнати рішення, дії та бездіяльність прокурора Золотоніської окружної прокуратури Черкаської області ОСОБА_4 незаконними та зобов`язати уповноважену особу ІНФОРМАЦІЯ_1 , як особу, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення, виконати приписи ст.55 КПК України та вручити потерпілій ОСОБА_3 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні №0000031 від 27 жовтня 2025 року, відомості про яке внесені до ЄРДР за ч.1 ст.364 КК України.

Ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24 листопада 2025 року у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_4 , яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити відмовлено.

На вказану ухвалу ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24 листопада 2025 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд скарги іншим слідчим суддею місцевого суду.

Перевіривши подані матеріали, вважаю, що у відкритті провадження за даною апеляційною скаргою слід відмовити, виходячи з наступного.

Частина 1 статті 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених КПК України.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Мельник проти України» (Melnyk v. Ukraine) від 28.03.2006, заява №23436/03, право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду, такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (п. 57 Рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» від 28.05.1985, п. 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції» від 13.02.2001).

Відповідно до ч.1 ст.309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про: відмову у наданні дозволу на затримання; застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні; продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні; застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні; продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні; поміщення особи в приймальник-розподільник для дітей або відмову в такому поміщенні; продовження строку тримання особи в приймальнику-розподільнику для дітей або відмову в його продовженні; направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову у такому направленні; арешт майна або відмову у ньому; тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність; відсторонення від посади або відмову у ньому; відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування.

Частина 2 ст.309 КПК України передбачає, що під час досудового розслідування також можуть бути оскарженні в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.

Згідно ч.3 ст.309 КПК України скарги на інші ухвали слідчого судді окремому оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Вищезазначені норми кримінального процесуального закону не передбачають можливості оскарження в апеляційному порядку ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги, яка полягає у нездійсненні керівником Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_4 інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити, а саме у невиконанні приписів ст.55 КПК України та неврученні ОСОБА_3 пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні №0000031 від 27 жовтня 2025р., відомості про яке внесені до ЄРДР за ч.1 ст.364 КК України.

Таким чином, ухвала слідчого судді, якою прийнято рішення за результатами розгляду скарги ОСОБА_5 на бездіяльність керівника Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_4 , яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, оскільки не відноситься до вичерпного переліку ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 309 КПК України.

Ухвала слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на бездіяльність керівника Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_4 щодо невручення ОСОБА_3 пам`ятки про процесуальні права та обов`язки як потерпілої у кримінальному провадженні №0000031 від 27 жовтня 2025р., не входить до переліку рішень, передбачених ст.309 КПК України, які підлягають окремому оскарженню під час досудового розслідування.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання апеляційної скарги на рішення слідчого судді, постановленого за наслідками розгляду скарги, заяви чи клопотання учасника кримінального провадження має відбуватись з дотриманням певних умов.

Також Верховний Суд в складі Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду в Постанові від 31 травня 2021 року в справі № 646/3986/19 висловив з цього приводу правову позицію, в якій зазначив, що перевірці в апеляційній інстанції підлягають лише ухвали слідчого судді, які пов`язані з можливістю істотного обмеження прав, свобод та інтересів особи або мають вирішальне значення для руху досудового розслідування чи кримінального провадження в цілому. У зв`язку з цим, обмеження права на апеляційне оскарження є виправданим і воно може бути пов`язане, зокрема, із забороною оскарження рішень слідчого судді, які не призводять ні до встановлення обмежень конституційних прав особи, ні до неможливості оскарження вже встановлених право обмежень, та які не перешкоджатимуть здійсненню ефективного досудового розслідування чи кримінального провадження в цілому. Саме такий підхід відповідатиме основному завданню (призначенню) судово-контрольного провадження, яке знайшло своє нормативне закріплення в п.18 ч.1 ст. 3 КПК України.

У відповідності до ст.309 КПК України, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості в межах своїх повноважень переглянути оскаржувану ухвалу слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24 листопада 2025 року.

Зважаючи на те, що оскаржуване рішення не входить до переліку ухвал слідчих суддів, що можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, про що слідчим суддею і було зазначено в ухвалі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської обдласті від 24 листопада 2025 року.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 309, 392, 399 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 24 листопада 2025 року.

Ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою та додатками надіслати особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її постановлення.

Суддя ОСОБА_2