Справа № 282/268/25
Провадження № 1-кп/282/93/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.12.2025

селище Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000014 від 20 січня 2025 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Суслівка Чуднівського району Житомирської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, в силу ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України,-

У С Т А Н О В И В:

Відповідно Указу Президента України від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», ІНФОРМАЦІЯ_2 03.02.2024 на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, призвано ОСОБА_4 , якого для проходження військової служби направлено до військової частини НОМЕР_1 , де його призначено на посаду навідника 3 відділення охорони 1 взводу охорони роти охорони цієї ж військової часини.

Відповідно до вимог ст.ст. 11, 49, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1- 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, під час проходження військової служби повинен свято та непорушно додержуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, бути зразком високої культури, скромності й витримки, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватись правил військової ввічливості та поведінки, не допускати порушень громадського порядку та негідних вчинків. Так досудовим розслідуванням встановлено, що постановою Любарського районного суду Житомирської області №282/1036/24 від 02 вересня 2024 року, яка набрала законної сили 11.10.2024, ОСОБА_4 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотириста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 40800,00 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років.

Також постановою Любарського районного суду Житомирської області №282/1163/24 від 24 вересня 2024 року, яка набрала законної сили 22.10.2024, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі дві тисячі чотириста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 40800,00 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на п`ять років.

Відповідно ч.1 ст.129-1 Конституції України та ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

В той час, ОСОБА_4 , діючи умисно, в порушення вимог ч.1 ст.129-1 Конституції України, ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», не виконав вказане судове рішення в частині позбавлення права керування транспортними засобами.

Реалізуючи свій злочинний умисел, з метою не виконання постанов суду в частині позбавлення права керування транспортним засобом, та маючи реальну можливість їх виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів України», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили є обов`язковими для виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 19.01.2025 о 15 год 10 хв, керував транспортним засобом, а саме мотоциклом «ІЖ» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 в с.Громада Житомирського району Житомирської області, без шолома та в стані алкогольного сп`яніння, та був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області за порушення правил дорожнього руху, відповідно чого на останнього складено електронна постанова серії ЕНА 3892572 від 19.01.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.5 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також електронний протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПРІ №225016 за ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності постановою Любарського районного суду Житомирської області №282/84/25, яка набрала законної сили 25.02.2025, та якою накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі дві тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 34000,00 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки без оплатного вилучення транспортного засобу.

Таким чином, ОСОБА_4 , не було добровільно виконано постанови суду, що набрали законної сили, чим порушено один із основних принципів судочинства - обов`язковість судових рішень

При розгляді справи в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та дав суду відповідні пояснення по справі, повністю підтвердивши вказані вище обставини. Вказав, що розкаюється у вчиненому та просив суд суворо його не карати.

Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ст.349 КПК України показами обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо вищевказаних фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються, і вважає доведеним пред`явлене обвинувачення, а тому, суд при дослідженні доказів обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідженням постанов Любарського районного суду Житомирської області, а саме: від 02 вересня 2024 року №282/1036/24, за якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст.130, ч.5 ст.126, ч.1 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 40800,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу; від 24 вересня 2024 року №282/1163/24, за якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 40800,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу; від 30 січня 2025 року №282/84/25, за якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.130, ч.2 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 34000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами 3 роки, без оплатного вилучення транспортного засобу, а також вивченням документів, які характеризують його особу.

При цьому суд, з`ясував правильність розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду, зміст цих обставин, з`ясував, чи немає сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив учасникам розгляду, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Проаналізувавши всі зібрані та досліджені в судовому засіданні докази, які є належними та допустимими, суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.382 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які згідно ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які згідно ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 не встановлено.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч.1 ст.382 КК України, тяжкість скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України є нетяжким злочином, в силу ст. 89 КК України вважається раніше не судимим, дані, що характеризують особу винного, який на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, суд дійшов переконання про необхідність призначення йому покарання, передбаченого санкцією вищевказаної частини статті у виді позбавлення волі. Разом з тим, з врахуванням особи обвинуваченого, який щиро розкаявся у скоєному та не має не погашеної судимості, наявні підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Речові докази в кримінальному провадженні відсутні

Керуючись ст.ст.100, 368, 370, 371, 373, 374, 376, 532, 615 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням протягом 1 (одного) року іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 1, 2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Підстав для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 судом не встановлено.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Любарський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст.394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1