Справа №463/171/26
Провадження №1-кс/463/501/26
У Х В А Л А

15 січня 2026 року м. Львів

Слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , з участю ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого СВ Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000117 від 01.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.382 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадження слідчого судді надійшла заява ОСОБА_3 про відвід слідчого СВ Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000117 від 01.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.382 КК України. Подану заяву ОСОБА_3 мотивує тим, що слідчим, слідчого відділу ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області, лейтенантом поліції ОСОБА_4 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002881 від 01.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України. Дане кримінальне провадження було відкрито за поданням Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, складеного за фактом відмови ГУ ПФУ у Львівській області виконати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20.12.2023 у справі 380/25768/23, що набрало законної сили 21.01.2024. 05 грудня 2024 року, в рамках кримінального провадження №0002881 від 01.10.2024, заявник був допитаний в якості свідка. Під час допиту заявник детально повідомив слідчого про факти протиправних дій з боку посадових осіб ГУ ПФУ у Львівській області, що пов`язані з невиконанням рішення суду та завив про отримані внаслідок цього моральні та матеріальні збитки. Заявник, вважає, що слідчий слідчого відділу ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , не може здійснювати досудове розслідування кримінального провадження №0002881 від 01.10.2024 та підлягає відводу у зв`язку з тим, що існують обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в її неупередженості, виходячи з наступного. 22.08.2025 року, в межах даного кримінального провадження, заявником було подано заяву про залучення до кримінального провадження в якості потерпілого. Після чого, слідчий перестав відповідати на телефонні дзвінки. 05.09.2025 заявником, на ім`я начальника СВ ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області року, було подано скаргу на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні №0002881 від 01.10.2024. Відповідь про розгляд скарги надійшла на електронну пошту заявника 17.09.2025 за № від 17.09.2025 (891765). В додатку до відповіді була надіслана і постанова про відмову у задоволенні заявленої заяви, винесена 01.09.2025 року. Посилаючись на відсутність відомостей про спричинення прямої майнової шкоди заявнику внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України слідчий відмовив визнати заявника потерпілим. Позиція слідчого спростовується матеріалами справи, оскільки такі докази були надані заявником під час допиту в якості свідка у кримінальному провадженні № 0002881 від «01» жовтня 2024 року, який було проведено «05» грудня 2024 року. 20.09.2025 заявник оскаржив постанову про відмову у задоволенні заявленої заяви від 01.09.2025 року до Личаківського районного суду м. Львова. Ухвалою від 24.09.2025 у справі №463/8962/25, провадження №1-кс/463/8568/25, скаргу задоволено. Скасовано постанову слідчого Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 від 1 вересня 2025 року про відмову в задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0002881 від 1 жовтня 2024 року. Зобов`язано уповноваженого на розслідування кримінального провадженні слідчого повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 про визнання потерпілим. 21.11.2025 року на адресу заявника поштовим листом надійшла Постанова про відмову у задоволенні заявленої заяви від 06.11.2025, винесена слідчим слідчого відділу Львівського РУП №1 ГУНП в Львівській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 . Обгрунтовуючи постанову про визнання потерпілим слідчий ОСОБА_4 вкотре посилається на кваліфікацію кримінального правопорушення у кримінальному проваджені №0002881 від 01.10.2024 та стверджує, що в даному випадку об`єктивно немає правових підстав визнати ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні, оскільки відсутні відомості про спричинення прямої майнової шкоди останньому внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України та права та обов`язки ОСОБА_3 в даному випадку передбачені ст. 60 КПК України, як заявника. Таким чином, на думку заявника, слідчий продовжує ігнорувати надані заявником, під час допиту в якості свідка 05 грудня 2024 року, докази про завдання останньому моральної та матеріальної шкоди внаслідок невиконання посадовими особами ГУ ПФУ у Львівській області рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20.12.2023 по справі 380/25768/23. В цьому контексті слід зазначити, що основною конституційною засадою судочинства, серед іншого, є обов`язковість судового рішення (п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України), що є однією із важливих складових принципу правової визначеності, а також права на справедливий суд, закріпленого, зокрема, у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Довготривале невиконання рішення суду, яке набрало законної сили, спричиняє стягувачеві, в даному випадку скаржнику, конкретні наслідки у вигляді шкоди. Однак слідчий свідомо ігнорує законні вимоги особи якій кримінальним правопорушенням, завдано моральної та матеріальної шкоди, ігнорує надані докази, створює перешкоди для реалізації процесуальних прав особи, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної та матеріальної шкоди, шляхом відмови у визнанні потерпілим. Заявник оскаржив зазначену Постанову про відмову у задоволенні заявленої заяви» до Личаківського районного суду м. Львова. Ухвалою від 03.12.2025 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова у справі №463/11479/25, Провадження №1-кс/463/10855/25, скаргу задоволено. Скасовано постанову слідчої слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 від 06.11.2025 року про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні №0002881 від 01.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.382 КК України. Зобов`язано слідчу слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 або іншого слідчого в провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0002881 від 01.10.2024 року. Виходячи з наведеного заявник вважає, що слідчий відділу поліції №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 не може об`єктивно та неупереджено здійснювати досудове розслідування кримінального провадження №0002881 від 01.10.2024 та підлягає відводу на підставі п. 3 ч. 1 ст. 77 КПК України у зв`язку тим, що існують обставинами, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості. Слідчий свідомо ігнорує законні вимоги особи, якій даним кримінальним правопорушенням завдано моральної та матеріальної шкоди, створює перешкоди для реалізації процесуальних прав цієї особи шляхом відмови у визнанні потерпілим. Викладене дає підстави вважати слідчого особисто заінтересованим в результатах цього кримінального провадження на користь осіб, що причетні до вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, а неправомірні процесуальні дії (бездіяльність) слідчого підтверджують обґрунтований сумнів в його упередженості.. Тобто, заявником заявлено відвід з підстав передбачених п.3 ч.1 ст. 77 КПК України

ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги заяви про відвід слідчого підтримав, просить таку задоволити.

Слідча ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася та не повідомила причини своєї неявки.

Заслухавши заявника, дослідивши матеріали заяви про відвід, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 77 КПК України, прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Згідно з ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст. 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

Таким чином, для відводу слідчого, необхідно обґрунтувати наявність обставин зазначених у ст. 77 КПК України, навести відповідні аргументи, докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

З матеріалів заяви про відвід вбачається, що слідчим слідчого відділу ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області, лейтенантом поліції ОСОБА_4 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002881 від 01.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

Як вбачається із заяви про відвід, така не містить достатніх даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу слідчого, що передбачені зазначеними нормами КПК України.

Рішення слідчого, з якими не погоджується заявник, а також бездіяльність такого, можуть бути оскаржені в порядку, визначеному ст.303-308 КПК України, однак реалізація цього права та задоволення відповідних скарг, не є безумовною підставою для відводу слідчого.

У свою чергу, поняття «обставини, які викликають сумнів у його неупередженості», є оціночним, використання якого залежить від правосвідомості особи, яка його застосовує та з`ясовує його сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Проаналізувавши матеріали поданої заяви про відвід, підстави з яких заявлено відвід, вважаю, що заявлений відвід не містить достатніх об`єктивних даних, які б свідчили про заінтересованість слідчого в результатах даного кримінального провадження чи існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Як слідує зі змісту поданої заяви, заявлений відвід зводиться до незгоди заявника із певними процесуальними рішеннями слідчого, що саме по собі не є свідченням упередженності останнього.

Разом з цим, без надання підтверджень, що слідчим здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні упереджено та без конкретних доказів умисного виходу слідчим за межі повноважень наданих йому КПК України з метою негативно вплинути на хід кримінального провадження, такого роду твердження, на переконання слідчого судді, не можуть свідчити про упереджене ставлення слідчого.

За результатами проведеного судового розгляду поданої заяви, суд, перевіривши викладені в заяві доводи, приходить до висновку, що заява про відвід підлягає відхиленню у зв`язку з відсутністю законних підстав, передбачених ст. 77 КПК України та вважає, що наведені в заяві підстави відводу не є підставою для відводу. Заявником не надано доказів зацікавленості слідчого в результаті розслідування, або його упередженості. Таким чином, будь-яких даних і доказів щодо наявності підстав, передбачених ст. 77 КПК України в судовому засіданні не встановлено, тому приходжу до висновку, що дана заява про відвід до задоволення не підлягає.

Керуючись, ст.ст. 77, 80, 81 КПК України, -

постановив :

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого СВ Львівського РУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000117 від 01.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.382 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1