Справа № 383/1403/25
Номер провадження 1-кс/383/231/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року слідчий суддя Бобринецького районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

власника майна ОСОБА_4

представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,

володільця майна ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області клопотання слідчого слідчого відділення Відділення поліції №3 (м.Бобринець) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_7 , погодженого прокурором Бобринецького відділу Знам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000207 від 24.10.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділення Відділення поліції №3 (м.Бобринець) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Бобринецького відділу Знам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000207 від 24.10.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, з метою збереження речових доказів та забезпечення спеціальної конфіскації, на виявлені і вилучені 23.10.2025 в ході огляду місця події, проведеного навпроти домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 : - автомобіль ЗИЛ-ММ3 45021, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 котрий на праві власності знаходиться в громадянина, ОСОБА_4 , та знаходиться у фактичному користуванні громадянина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ; - частини не товарної дров`яної деревини в кількості 3,8 м3, котрі знаходяться в кузові автомобіля ЗИЛ-ММ3 45021, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , із забороною розпорядження та користування ними до прийняття рішення по кримінальному провадженню.

Необхідність накладення арешту слідчий пов`язує із розслідуванням кримінального провадження №0000207 від 24.10.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, розпочатого за фактом того, що 23.10.2025 о 17:00 надійшло повідомлення від працівника поліції ОСОБА_9 , про те, що по вулиці Шумілова, буд. 50 м. Бобринець, було зупинено транспортний засіб ЗИЛ-ММЗ 45021, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в кузові якого знаходились близько 3,8 метрів кубічних дров, без відповідних документів.

Даний транспортний засіб, разом із частиною нетоварної деревини в кількості 3,8 м3 з місця події було вилучено та поміщено на зберігання на територію КП «Комунальник» Бобринецької міської ради, що за адресою: Кіровоградська область, Кропивницький район, м. Бобринець, вул. Промислова, буд. 10А.

Вилучений автомобіль ЗИЛ-ММЗ 45021, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 котрий на праві власності знаходиться в громадянина ОСОБА_4 , та знаходиться у фактичному користуванні громадянина ОСОБА_8 , являється засобом вчинення кримінального правопорушення, а частини дерев, в кількості 3,8 м3, є предметом протиправних посягань та набуті за результатами протиправних дій, у зв`язку із чим їх визнано речовими доказами по кримінальному провадженню.

Також клопотання обґрунтоване тим, що речові докази, які були вилучені 23.10.2025 в ході огляду місця події, проведеного навпроти домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , мають безпосереднє відношення до предметів доказування у кримінальному провадженні №0000207 від 24.10.2025 та на них повинен бути накладений арешт з метою недопущення втрати як доказу та забезпечення здійснення спеціальної конфіскації. Збереження можливості розпорядження та користування тимчасово вилученим майном, яке має значення речових доказів у кримінальному провадження, позбавить сенсу застосування арешту майна, а тому вважаю за необхідне заборонити здійснення таких повноважень відносно вказаного вище майна.

Слідчий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився.

Прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити посилаючись на те, що місце незаконної вирубки на даний час не встановлено.

Власник автомобіля ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання в частині арешту автомобіля та пояснив, що він є фізичною особою - підприємцем та одним із засновників Фермерського господарства « ОСОБА_10 », основним видом діяльності якого є вирощування сільськогосподарської продукції з використанням землі загальною площею близько 500 га. Він є власником вантажного автомобіля ЗИЛ-ММЗ 45021, який використовується в господарській діяльності при обробітку землі, зокрема шляхом приєднання до нього причепу та додаткового обладнання. До нього звернувся їх працівник ОСОБА_11 з проханням надати автомобіль для перевезення до свого домоволодіння його власних дров спиляних в ході розчищення належних його дружині ОСОБА_12 на праві приватної власності земельної ділянки площею 2 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, що розташована в селі Никонорівка Бобринецького району Кіровоградської області. Накладення арешту на його автомобіль перешкодить господарській діяльності з вирощування сільськогосподарської продукції та призведе до значних збитків. Зобов`язується забезпечити незмінність автомобіля та пред`явити його на вимогу органу досудового розслідування.

Представника власника автомобіля ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечила проти задоволення клопотання в частині арешту автомобіля, оскільки накладення арешту на автомобіль із забороною користування унеможливить його використання в господарській діяльності його власника ОСОБА_4 , який є фізичною особою підприємцем, та Фермерського господарства « ОСОБА_10 », де він є одним із засновників, особливо на даний час, що співпадає з періодом польових робіт, що затягнувся через несприятливі погодні умови. Посилається на відсутність об`єкта злочину, оскільки законом не вимагається отримання дозволу на спилювання дерев на земельній ділянці, призначеної для ведення особистого селянського господарства, що перебуває в приватній власності Барвінок Лілії, розташованої в селі Никонорівка Бобринецького району Кіровоградської області тобто не належить до лісового фонду. Власник автомобіля не має статус підозрюваного чи обвинуваченого у даному провадженні. Ініціатор клопотання невірно викладає зміст ст.4 Лісового кодексу України.

Володілець майна ОСОБА_6 пояснив, що його попросив ОСОБА_11 перевезти дрова від земельної ділянки його дружини до нього додому та під час здійснення перевезення їх вантажним автомобілем в місті Бобринець його зупинили працівники поліції, яким він надав проектну документацію на земельну ділянку, від якої він перевозив дрова. Автомобіль з дровами було вилучено.

Вивчивши клопотання, його доводи та підстави для накладання арешту, дослідивши копії матеріалів кримінального провадження, надані із клопотанням, слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення клопотання виходячи з наступного.

З копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що Відділенням поліції №3 (м.Бобринець) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000207 від 24.10.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, розпочатого за фактом того, що 23.10.2025 о 17:00 надійшло повідомлення від працівника поліції ОСОБА_9 , про те, що по вулиці Шумілова, буд. 50 м. Бобринець, було зупинено транспортний засіб ЗИЛ-ММ3 45021, синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в кузові якого знаходились близько 13,0272 метрів кубічних дров, без відповідних документів (а.с.9).

Відповідно до копії протоколу огляду місця події від 23.10.2025 року, слідчим оглянуто ділянку місцевості навпроти домоволодіння за адресою: Кіровоградська область, Кропивницький район, м. Бобринець, вул. Шумілова, буд. 50, де зупинено транспортний засіб ЗІЛ, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в причепі якого знаходились спили дерев різного розміру. Вказаний транспортний з дровами в причепі вилучений (а.с.11-12). Даний транспортний засіб, разом із дровами, які знаходились в причепі поміщено на зберігання на територію КП «Комунальник» Бобринецької міської ради, що за адресою: Кіровоградська область, Кропивницький район, м. Бобринець, вул. Промислова, буд. 10А, що підтверджується розпискою ОСОБА_13 (а.с.13).

Згідно зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 власником автомобіля ЗИЛ-ММЗ 45021, 1988 року випуску, синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є ОСОБА_4 (а.с.12 зворотня сторона).

Також ОСОБА_4 є одним із засновників Фермерського господарства « ОСОБА_10 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), основним видом діяльності якого є вирощування сільськогосподарської продукції з використанням землі, що підтверджується копією статуту вказаного господарства (а.с.58-65).

На момент зупинки вказаного транспортного засобу, на місці події перебував громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що ніким не оспорюється.

Згідно протоколу огляду місця події від 23.10.2025 року проведено з участю користувача ОСОБА_11 огляд відкритої ділянки місцевості, що знаходиться за географічними координатами: шир.047о57'07 оN, дол.052 о18'03''E, на якій ростуть різні види дерев та розмірів, а також лежать купи сухого гілля різних розмірів (а.с.13 (зворотня сторона) -14).

Також до клопотання додано затверджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2 га, кадастровий номер :54:000:0001, що належить до землі сільськогосподарського призначеної для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою: с.Никонорівка Бобринецького району Кіровоградської області, яка передана у власність ОСОБА_12 (а.с.15-43).

Місце вирубки дерев на даний час органом досудового розслідування не встановлено та проводяться заходи щодо встановлення місце незаконної порубки. Тому на даний час слідчий суддя відхиляє твердження адвоката ОСОБА_5 про законність набуття дров`яної деревини.

Таким чином, заявлені до арешту частини нетоварної дров`яної деревини в кількості 3,8 м3, є предметом протиправних посягань можливого кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно п.п.1, 2 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації. Частиною 3 статі 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст.98 КПК України речовими доказами визнаються матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів (ч.10 ст.170 КПК України).

У відповідності до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Матеріали клопотання свідчать про те, що досудове розслідування здійснюється за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, за змістом диспозиції якого встановлена кримінальна відповідальність за незаконну порубку дерев або чагарників у лісах, захисних та інших лісових насадженнях, перевезення, зберігання, збут незаконно зрубаних дерев або чагарників, що заподіяли істотну шкоду.

Прокурор подав докази обґрунтованості події кримінального правопорушення, зокрема: результати зафіксовані в протоколі огляду місця події про вилучення дров (деревини).

На підставі зібраних матеріалів доводиться обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування арешту нетоварної дров`яної деревини (п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України).

Згідно ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду. Метою заходу забезпечення є збереження вилучених речових доказів, завдяки арешту власники та володільці на умовах змагальності, використовуючи збережені речові докази зможуть спростувати доводи протилежної сторони чи підтвердити власну версію досліджуваних подій.

Отже, згідно наданих слідчому судді матеріалів кримінального провадження, існують достатні підстави вважати, що нетоварна дров`яна деревина в кількості 3,8 м3, що були тимчасово вилучені слідчим під час огляду місця події, відповідають вимогам ст.98 КПК України є речовими доказами, оскільки деревина є предметом протиправних дій, а тому вказане майно підлягає арешту. Слідчий суддя враховує, що нетоварна дров`яна деревина є предметом вчинення кримінального правопорушення, зберегла на собі його сліди та можуть містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому підпадають під критерії ст. 98 КПК України, та можуть бути доказами у кримінальному провадженні. На початковій стадії досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні виправдана потреба в тимчасовому втручанні в права та інтереси власників та володільців предмета кримінального правопорушення, шляхом накладення на нього арешту, заборони розпорядження транспортними засобами, з метою запобігання його відчуження. Негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, не встановлено. Арешт суттєво не позначиться на інтересах власника і третіх осіб.

Збереження нетоварної дров`яної деревини забезпечить виконання вимог ст.290 КПК України, а також принцип безпосередності дослідження доказів, забезпечення можливої спеціальної конфіскації. За наявності заперечень, буде змога повторно провести експертизи.

Такий правовий висновок узгоджується з практикою застосування ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону. Досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий і надмірний тягар для особи.

Також для проведення ефективного досудового розслідування є потреба у збереженні цього майна у такому незмінному стані до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення. Зважаючи на перераховані обставини, підлягає задоволенню і вимога клопотання про необхідність застосування заборони в користуванні та розпорядженні арештованим майном.

Клопотання в частині вимог щодо накладення арешту до прийняття рішення по кримінальному провадженню не підлягає задоволенню у зв`язку із необгрунтованістю та безпідставністю, адже арешт діє до його зняття чи скасування.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, між іншим, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження (п.5 ч.2 ст.173 КПК України).

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч.3 ст.132 КПК України).

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Дійсно, заявлений до арешту автомобіль відповідає вимогам статті 98 КПК України.

Проте, завданням арешту є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. (ч. 1 ст. 170 КПК України). Вказаний транспортний засіб достатньо оглянути. Арешт вантажного автомобіля, що використовується в законній господарській діяльності власником є вочевидь надмірним видом заходу забезпечення, що перешкодить законній господарській діяльності його власника, а тому є неприйнятним і таким, що задоволенню не підлягає. Слідчий не подав доказів на підтвердження спроб чи наявності реальних намірів на приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаного автомобіля. Навпаки, для власників та володільців вказане майно є засобом виробництва, тобто останні зацікавлені у його незмінному стані та збереженні. Таким чином, буде існувати безперешкодна можливість для огляду цього транспортного засобу у будь-який час.

Самостійною підставою відмови в арешті майна є передчасність заявлених вимог, оскільки прокурор не спростував розумні доводи власника (володільця) транспортного засобу марки ЗИЛ-ММЗ 45021, про надання автомобіля для досягнення законної мети. Прокурор не надав доказів того, що ОСОБА_4 знав та міг знати про незаконне використання належного йому вантажного автомобіля ЗИЛ-ММЗ 45021, що має вирішальне значення для можливості застосування спеціальної конфіскації. А сам факт незаконної вирубки та її місце підлягають додатковій перевірці під час здійснення досудового розслідування, зокрема підлягає підтвердженню чи спростуванню версія щодо здійснення вирубки на земельній ділянці, площею 2 га, що перебуває у приватній власності ОСОБА_12 , кадастровий номер :54:000:0001, що належить до землі сільськогосподарського призначеної для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою: с.Никонорівка Бобринецького району Кіровоградської області.

Отже, клопотання в частині накладення арешту на вантажний автомобіль марки ЗИЛ-ММЗ 45021, синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , задоволенню не підлягає, оскільки окрім самим фактом вилучення автомобіля в ході огляду місцевості прокурор не обґрунтував будь-яким чином необхідність його арешту із забороною розпорядження та користування ним. Подальше утримання вилученого вантажного автомобіля ЗИЛ-ММЗ 45021 стане нерозумним, оскільки внаслідок застосування такого обтяження не буде досягнута мета цього провадження. Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст. 170 цього Кодексу.

Хибні припущення ініціатора клопотання про наявність ризиків і підстав для арешту, оскільки автомобіль не є предметом експертного дослідження. Експертизи не призначені та не проводяться. Експерт не звернувся з письмовим клопотанням щодо надання транспортний засіб, що є необхідною умовою проведення експертного дослідження. Власник і володілець сприяє та не створює перешкод для проведення оглядів, повторних оглядів, процесуальної фіксації у тому числі з залученням будь-яких експертів і спеціалістів.

Правомірність володіння транспортними засобом власником ніким не оспорюється, а тому позбавлення права його користуватись та розпоряджатись транспортними засобами в даному випадку також призвело б до незаконного обмеження прав як власників та володільців вилученого майна.

Ініціатор клопотання не подав доказів реального ризику чи спроб приховування, пошкодження, зникнення, втрати майна. Не надано доказів перешкоджання під час проведення досудового розслідуванні, а фактична поведінка власника переконує в сприянні проведенню досудового розслідування. Існує можливість доступу до авто з метою: проведення огляду, слідчих експериментів та експертиз.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на яку спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства"). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Враховуючи вищевикладене та те, що прокурором не доведено необхідність арешту транспортних засобів, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про арешт автомобіля ЗИЛ-ММЗ 45021, синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 .

Арешт вказаного транспортного засобу суперечить ч. 8 ст. 170 КПК України, оскільки не забезпечить виконання завдань цього кримінального провадження. Прокурор не довів легітимну мету подальшого утримання тимчасово вилученого транспортного засобу, що використовується власником в господарській діяльності з обробітку землі, в тому числі земель вказаного фермерського господарства.

Сторона обвинувачення не має на меті проводити з цими речами будь-які експертні дослідження.

Не доведені також залишаються спроби або реальні наміри переховування майна, заявленого до арешту.

За таких умов, незалежно від того чи майно визнано речовим доказом, відсутні законні підстави обмежувати власника чи законного володільця у використанні належного йому майна.

За таких умов, автомобіль ЗИЛ-ММЗ 45021 достатньо оглянути. Арешт і заборона розпорядження, та користування автомобіля є вочевидь надмірним видом заходу забезпечення, неприйнятним і таким, що порушує вимоги пункту 1 ст. 1 Першого протоколу Конвенції, а отже задоволенню не підлягає.

Відтак клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 91, 214, 303 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділення Відділення поліції №3 (м.Бобринець) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_7 , погодженого прокурором Бобринецького відділу Знам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000207 від 24.10.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучене згідно протоколу огляду місця події від 23.10.2025 року, проведеного навпроти домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , майно, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000207 від 24.10.2025 року, з метою забезпечення його збереження та забезпечення спеціальної конфіскації, а саме частини не товарної дров`яної деревини в кількості 3,8 м3, із забороною розпорядження та користування вказаним майном.

В задоволенні іншої частини вимог клопотання про накладення арешту на автомобіль ЗИЛ-ММЗ 45021, синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , та знаходиться у фактичному користуванні громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною розпорядження та користування вказаним майном, - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Апеляційне оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1