Справа № 307/3010/25
Провадження №1-кп/307/232/25
УХВАЛА

23 вересня 2025 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Тячів кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 лютого 2025 року за № 0000081 про обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Тячівського районного суду Закарпатської області з Тячівської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 лютого 2025 року за № 0000081.

Від представника власника майна ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 до суду надійшло клопотання про скасування арешту майна в частині накладеного ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 16 червня 2025 року, а саме на мобільний телефон марки «Iphone 13», три сім - карти, закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_8 , номер НОМЕР_1 , які упаковано до спецпакету НПУ № РЅР2151098; грошові кошти в сумі 450 Євро, купюрами номіналом по 50 Євро з наступними серійними номерами: V, S8, XB, S6, S6, S6, ЅЕ, S6, S9, які упаковано до спецпакету НПУ № РЅР2151096 - належні громадянину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання зазначив, що слідчий суддя зазначив, що в провадженні СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000081 від 12 лютого 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. Підставою винесення вказаної ухвали стала необхідність вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, саме, збереження речових доказів у кримінальному провадженні. Водночас ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в даному кримінальному провадженні не є підозрюваним чи обвинуваченим, а має статус свідка, арешт на грошові кошти, паспорт громадянина України для виїзду за кордон та мобільний телефон які йому належать накладено виключно з метою збереження речових доказів, зокрема що і було слідчим зазначено у клопотанні про арешт майна. На даний час всі необхідні слідчі дії з вилученими у ОСОБА_5 грошовими коштами у сумі 450 (чотириста п`ятдесят Євро), паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_8 та мобільним телефоном марки «Iphone 13» проведені. Дані речі хоча і визнані речовими доказами вони не являється предметами чи знаряддям злочину, а тому обмеження власника майна у здійсненні ним права, користування та володіння належним йому майном є не виправданим. Беручи до уваги вищенаведене, а також те, що в межах даного кримінального провадження всі необхідні слідчі дії з вилученими у ОСОБА_5 грошовими коштами, паспортом громадянина України для виїзду за кордон та мобільним телефоном проведені, вони не є знаряддям чи предметом вчинення злочину, тому вважає, що і підстави для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження відпали.

Представник власника майна ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні клопотання підтримав з викладених у ньому підстав та просив клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання у частині скасування арешту накладеного на закордонний паспорт, в іншій частині клопотання просив відмовити, оскільки вказані речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечувала щодо клопотання.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_4 ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилася, згідно поданого клопотання просила відкласти розгляд справи на інший термін.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового засідання, про причини своєї неявки суд не повідомили.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотань, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 7, ст. 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17.07.1997 р., кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до положень ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною другою цієї ж статті регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов),чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що під час вирішення питання про скасування арешту майна суд повинен перевірити чи наявні підстави, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість скасування арешту майна - відсутність подальшої потреби в арешті або накладення арешту необґрунтовано.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 16 червня 2025 року клопотання слідчого задоволено та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, шляхом заборони розпорядження, користування та відчуження, зокрема на мобільний телефон марки «Iphone 13», три сім - карти, закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_8 , номер НОМЕР_1 , які упаковано до спецпакету НПУ № РЅР2151098; грошові кошти в сумі 450 Євро, купюрами номіналом по 50 Євро з наступними серійними номерами: V, S8, XB, S6, S6, S6, ЅЕ, S6, S9, які упаковано до спецпакету НПУ № РЅР2151096 - належні громадянину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 .

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, саме до компетенції органу досудового розслідування належить встановлення чи є вказане майно знаряддям чи предметом злочину, для чого, з метою його збереження, запобігання приховування, пошкодження, псування, зникнення, втраті, знищення, використання, пересування, передачі, відчуження, слідчим суддею було накладено на нього арешт як на речовий доказ.

Як вбачається з ухвали слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 16 червня 2025 року, при вирішенні питання про накладення арешту, слідчим суддею було встановлено, що мобільний телефон марки «Iphone 13», три сім - карти, закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_8 , номер НОМЕР_1 , грошові кошти в сумі 450 Євро, купюрами номіналом по 50 Євро з наступними серійними номерами: V, S8, XB, S6, S6, S6, ЅЕ, S6, S9 є речовим доказом у даному кримінальному провадженні та може бути використаний органом досудового розслідування для доказування обставин даного кримінального правопорушення. Так, відповідно, метою арешту майна є захід забезпечення кримінального провадження.

У поданому до суду клопотанні представник власника майна вказує, що на даний час всі необхідні слідчі дії з вилученими у ОСОБА_5 грошовими коштами у сумі 450 (чотириста п`ятдесят Євро), паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_8 та мобільним телефоном марки «Iphone 13» проведені. Дані речі хоча і визнані речовими доказами вони не являється предметами чи знаряддям злочину, а тому обмеження власника майна у здійсненні ним права, користування та володіння належним йому майном є не виправданим.

Проте, власником майна та його представником не доведено та в судовому засіданні не надано будь-яких доказів того, що на даний час відпала потреба в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, або арешт накладено необґрунтовано.

При цьому суд наголошує, що обмеження майнових прав, відповідно до ч.1 ст.170 КК України має тимчасовий характер і повинно бути припинено, якщо за результатами судового розгляду не підтвердиться, що це майно є доказом кримінального правопорушення.

При цьому, всі питання щодо речових доказів, суд вирішує при постановленні вироку, відповідно до вимог ст. 374 КПК України.

Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що заявлене клопотання про скасування арешту майна є передчасними, а питання скасування арешту майна, слід вирішувати за результатами судового розгляду кримінального провадження в цілому та безпосереднього вивчення і дослідження доказів сторін, та/або в залежності від результатів дослідження доказів, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд.

Враховуючи наведене, а також те, що мобільний телефон, три сім-карти та грошові кошти визнано речовим доказом, тому не відпала потреба в застосуванні арешту на вказані речі шляхом заборони їх відчуження, користування та розпорядження, однак часткове скасування арешту буде виправданим, а тому арешт тимчасово вилученого майна в частині заборони відчуження, користування та розпорядженняна закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_8 , номер НОМЕР_1 підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 170, 174, 372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений з метою збереження речових доказів на тимчасово вилучене майно на підставі ухвали слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 16 червня 2025 року, а саме на закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_8 , номер НОМЕР_1 .

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1