Справа № 159/4357/25 Провадження №11-кп/802/170/26 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2026 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000141 від 05 травня 2025 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03 жовтня 2025 року стосовно ОСОБА_9 та ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В

Вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03 жовтня 2025 року ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, і призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, звільнено ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року 6 (шість) місяців не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, і призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року 6 (шість) місяців не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вироком суду також вирішено долю речових доказів.

Згідно з вироком суду ОСОБА_9 та ОСОБА_7 вчинили кримінальне правопорушення за наступних обставин.

ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, разом із ОСОБА_9 , котрий також перебував у стані алкогольного сп`яніння, 04 травня 2025 року, близько 22 год. 33 хв., знаходячись поблизу кафе-бару "Каскад", що за адресою: Волинська область, Ковельський район, сел. Голоби, вул. Незалежності, 30, діючи з хуліганських спонукань, проявляючи явну неповагу до суспільства, що виявилося в прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, з метою самоствердитись за рахунок приниження інших, з особливою зухвалістю, з метою вчинити бійку з нікчемного приводу, на зауваження ОСОБА_10 та інших осіб щодо припинення порушення громадського порядку, ОСОБА_7 умисно наніс останньому не менше двох ударів руками в ділянку обличчя, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді забійної поверхневої рани лівої орбітальної ділянки, забою м`яких тканин правого стегна, що утворились від дії тупих твердих предметів і за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. В подальшому ОСОБА_7 та ОСОБА_9 перемістились на проїжджу частину дороги, чим створили небезпеку для дорожнього руху, грубо порушуючи громадський порядок в частині нормальної діяльності учасників дорожнього руху та продовжуючи хуліганські дії, керуючись мотивом явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, усвідомлюючи, що вони діють в присутності сторонніх осіб, не реагуючи на зауваження відвідувачів кафе-бару "Каскад", умисно нанесли не менше п`яти ударів руками по тілу ОСОБА_11 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді гематоми лоба зліва з садном, закритого перелому кісток носа з садном спинки носа зліва та правого коліна, рани нижньої губи зліва з садном, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_9 своїми умисними діями, що виразились у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (хуліганстві), вчиненому групою осіб, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 296 КК України.

ОСОБА_7 своїми умисними діями, що виразились у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (хуліганстві), вчиненому групою осіб, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 296 КК України.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій звертає увагу на ряд пом`якшуючих покарання обставин, дані про особу обвинуваченого та його позитивні характеристики. Просить змінити оскаржений вирок та застосувати до ОСОБА_7 положення ст. 69 КК України, призначивши покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 296 КК України, у виді штрафу.

В судове засідання не з`явився обвинувачений ОСОБА_9 , потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду вказаного кримінального провадження. Учасники, які з`явилися у судове засідання, не заперечували щодо продовження розгляду, а тому апеляційний суд вважає за можливе продовжити судовий розгляд за відсутності учасників, які не з`явились, відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу; думку прокурора, яка вважала вирок суду законним та обґрунтованим, просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03 жовтня 2025 року оскаржується лише в частині, що стосується ОСОБА_7 , а тому колегія суддів переглядає судове рішення в межах поданої захисником апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України є правильними та такими, що ґрунтуються на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, та оцінці сукупності доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності, і ніким з учасників кримінального провадження не оспорюються, а тому наведені обставини апеляційним судом не перевіряються.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги захисника - адвоката ОСОБА_8 щодо невідповідності призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання внаслідок його надмірної суворості та доводи щодо наявності підстав для застосування положень ст. 69 КК України при призначенні покарання, колегія суддів виходить з наступного.

Положеннями ст. 50 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

При цьому каральна функція не є домінуючою, а обраний захід примусу має найбільш сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства. У будь-якому разі покарання має бути співмірним злочину, що передбачає врахування способу й об`єкту посягання, тяжкості його наслідків і потенційної суспільної небезпеки. Така домірність є необхідним проявом справедливості кримінальної відповідальності.

Виправлення засудженого - це ті певні зміни в його особистості, які утримують його в подальшому від вчинення нових злочинів. З моральної точки зору виправлення засудженого і є кінцевою метою покарання.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Як вбачається з мотивувальної частини вироку, суд, призначаючи ОСОБА_7 покарання, виконав вимоги ст. 65 КК України та врахував характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке є нетяжким, особу винного, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин справи.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відніс щире каяття у вчиненому, добровільне відшкодування завданого збитку, а до обставин, що обтяжують покарання - вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Судом першої інстанції враховано також те, що обвинувачений має досить молодий вік, вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю проживання, виключно позитивно характеризується по місцю роботи, на диспансерному обліку в нарколога та психіатра не перебуває, а також відсутність будь-яких претензій з боку потерпілих та їх позицію щодо несуворої міри покарання.

Вирішуючи питання щодо виду та строку покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , місцевий суд дійшов висновку, що для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, необхідним і достатнім покаранням є покарання у виді обмеження волі на строк в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинення даного злочину. Водночас, суд визнав можливим його виправлення без ізоляції від суспільства і наявність підстав для застосування ст. 75 КК України.

Згідно ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429, 437-439, 442, 442-1 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Відповідно до вимог чинного законодавства, призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за дане кримінальне правопорушення, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або не призначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного.

Обставин, які б суттєво знижували ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення та були передумовою для застосування стосовно нього положень ст. 69 КК України, як про це просить захисник, судом першої інстанції не було встановлено. Не встановила їх і колегія суддів апеляційного суду при перегляді вироку суду.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з приводу того, що виправлення та перевиховання, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченим можливо лише з призначенням ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі в межах санкції відповідної статті закону України про кримінальну відповідальність із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України, а підстави для застосування положень ст. 69 КК України та призначення обвинуваченому покарання у вигляді штрафу в даному кримінальному провадженні відсутні.

Всупереч доводів апеляційної скарги захисника, колегія суддів вважає, що вид призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання відповідає тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та даним про його особу, а також відповідає критерію справедливого покарання, у тому числі вимогам ст. 65 КК України та його меті.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання є необхідним для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Законних підстав для зміни вироку в частині призначення обвинуваченому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 296 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, апеляційний суд не вбачає, а усі наведені доводи апелянта фактично були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання.

Підстав для зміни оскаржуваного вироку з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не знаходить.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 03 жовтня 2025 року стосовно ОСОБА_9 та ОСОБА_7 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: