Номер провадження: 11-сс/813/1944/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 19.09.2025 року,

встановив:

Оскарженою ухвалою залишена без задоволення скарга ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених посадових осіб ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області щодо невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення.

Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя послався на те, що скарга заявника та зміст повідомлення про вчинення кримінального правопорушення не містять відомостей про можливе вчинення кримінального правопорушення, а в судовому засіданні скаржником також не надано слідчому судді будь-яких підтверджуючих матеріалів стосовно обставин, викладених у скарзі.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою призначити новий розгляд його скарги в місцевому суді, в іншому складі суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 посилається на те, що ст.214 КПК України зобов`язує слідчого, дізнавача, прокурора невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення внести відповідні відомості до ЄРДР.

При цьому обов`язок внести відомості до ЄРДР не залежить від правової кваліфікації чи оцінки доказів. Заявник не повинен доводити наявність в діях особи складу злочину.

15.10.2025 року ОСОБА_5 звернувся до апеляційного суду з заявою, в якій просив проводити судове засідання без його участі, підтримав вимоги апеляційної скарги.

Згідно з ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора.

За таких обставин та з огляду на вимоги ч.3 ст.306 та ч.4 ст.405 КПК України, апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_5 без участі сторін.

Дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Згідно з ч.1 ст.404 КПК України (далі КПК), суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК, які узгоджуються з приписами ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.

Главою 26 КПК передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Статтями 303, 304 КПК визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, право на оскарження та строк подання скарги.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Так, п.1 ч.1 ст.303 КПК передбачає можливість оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії (ч.1 ст.304 КПК).

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до ч.1 ст.11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 30.06.2020 року №298).

Згідно з п.1 Глави 2 Розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК.

Аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч.1 ст.214 КПК, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч.4 ст.214 КПК).

З оскарженої ухвали слідчого судді та матеріалів судового провадження вбачається, що 08.09.2025 року ОСОБА_5 звернувся до ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області з заявою про кримінальне правопорушення, передбачене ст.356 КК України, яке на думку заявника, полягало в тому, що мешканцями підвального приміщення під №17 сусіднього будинку з будинком АДРЕСА_1 , самовільно без будь-яких наявних документів, з посиланням на неіснуючу юридичну особу (ОСББ), здійснено обмеження доступу/в`їзду на територію загального користування спільного двору вказаного будинку, де у кв. АДРЕСА_2 мешкає син скаржника та його матір.

Такі дії, на думку ОСОБА_5 , порушують права його сина, його матері та його у вільному доступі до місця постійного проживання.

На підтвердження доводів скарги ОСОБА_5 долучив: копію заяви на ім`я начальника ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області; копію талону-повідомлення №015633; копію пояснень; копію запиту до Департаменту патрульної поліції УПП в Одеській області.

У судовому засіданні місцевого суду ОСОБА_5 пояснив, що він мешкає з матір`ю свого сина окремо, у той день він привіз сина додому, де він мешкає з матір`ю, але не зміг заїхати у двір на машині, оскільки ворота були зачинені, проте прохід до двору був вільний. На вимогу ОСОБА_5 відкрити ворота, невідома йому жінка пояснила, що ворота для в`їзду машин зачинені за рішенням ОСББ.

Дослідивши скаргу заявника та зміст повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав для внесення відомостей до ЄРДР, оскільки заява не містить відомостей про можливе вчинення кримінального правопорушення, а в судовому засіданні скаржником також не надано слідчому судді будь-яких підтверджуючих матеріалів стосовно обставин, викладених у скарзі

Колегія суддів звертає увагу на те, що заявник ОСОБА_5 у судове засідання апеляційного суду для розгляду його скарги не з`явився, додаткових пояснень щодо тверджень, викладених в його заяві суду не надав.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що слідчий суддя в межах доводів щодо певних обставин, які відображені у скарзі ОСОБА_5 повно і об`єктивно дослідив обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні скарги.

Колегія суддів звертає увагу, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 висновків слідчого судді не спростовують, оскільки фактично зводяться лише до констатування існування незгоди заявника з прийнятим слідчим суддею рішенням.

Апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_5 відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду викладеній в постанові від 30 січня 2019 року (справа №818/1526/18), відповідно до якого - у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

За наведених обставин, за результатами перевірки оскарженої ухвали слідчого судді, колегією суддів встановлено, що доводи апелянта про існування факту незаконної бездіяльності уповноважених посадових осіб ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР, за заявою ОСОБА_5 від 08.09.2025 року є необґрунтованими.

Слідчим суддею не допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування відсутні.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Керуючись вимогами ст.ст.214, 303, 306, 309, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 19.09.2025 року, якою залишена без задоволення скарга ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених посадових осіб ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області щодо невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4