Справа № 145/1585/25
Провадження №1-кп/145/174/2025
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.11.2025 селище Тиврів
Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , 27.09.1977 року народження, уродженця м. Гнівань Тиврівського району Вінницької області, мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого,раніше несудимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,
18.10.2025 року близько 20:00 год. ОСОБА_3 , знаходячись в квартирі за адресою свого спільного проживання зі своєю дружиною ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на грунті раптово виниклих неприязних відносин влаштував сварку із останньою, в ході якої, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи на меті спричинення шкоди здоров`ю ОСОБА_4 , наніс один удар ліктем правої руки по її обличчю, а саме в ділянку носа, в результаті чого спричинив ОСОБА_4 травматичний набряк м`яких тканин обличчя, рану на спинці носа, синці в обох очних ділянках, які за своїм характером належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Відповідно до пункту 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Згідно з п. 17 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Зважаючи на викладені норми законодавчих актів, ОСОБА_5 вчинив щодо своєї дружини ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, яке пов'язане із домашнім насильством.
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, тобто в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
До обвинувального акту відносно ОСОБА_3 долучена письмова заява обвинуваченого, що складена у присутності захисника ОСОБА_6 , відповідно до якої ОСОБА_5 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.
Також до обвинувального акту долучена письмова заява потерпілої ОСОБА_4 , відповідно до якої вона згодна на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
За результатами дослідження змісту відповідних заяв та матеріалів дізнання, у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначені заяви є усвідомленими, відповідають їх внутрішній волі, а їх процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на них.
Згідно з ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання.
Вищенаведені фактичні обставини поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку в обсязі обвинувачення, яке було сформульоване прокурором і його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд враховує, що обвинувачений раніше несудимий, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у лікаря - нарколога та психіатра не перебуває, згідно довідки-характеристики, скарг та заяв щодо порушень ОСОБА_3 громадського порядку в міську раду не надходило.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття .
Обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення кримінального проступку щодо подружжя (дружини), з якою винний перебуває у сімейних відносинах, та вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи викладене, на основі засад законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, керуючись ст.ст. 50, 65 КК України, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді штрафу.
Цивільний позов не заявлено, запобіжний захід обвинуваченому не обирався та підстав для обрання немає.
Судові витрати та речові докази відсутні.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 381-382 КПК України, суд
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня отримання його копії, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати обвинуваченому, захиснику, прокурору, потерпілому.

Суддя ОСОБА_1