ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/4499/25 Провадження 1-кп/636/1195/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2025 місто Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000058 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, офіцера бойового управління командного пункту штабу військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України

в с т а н о в и в:

Капітан ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем за контрактом, проходячи її на посаді офіцера бойового управління командного пункту штабу військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.65,68 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ст.1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в умовах воєнного стану, без поважних причин 24 лютого 2022 року самовільно залишив військову частину НОМЕР_2 , а вільний час проводив на власний розсуд не пов`язуючи його із виконанням обов`язків військової служби до 16.04.2025.

Обвинувачений ОСОБА_3 винуватість у скоєному кримінальному правопорушенні визнав повністю, також визнав фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, пояснив про обставини справи як викладено вище у вироку та зазначив, що про вчинене не шкодує і зараз би так вчинив, тому що розчарувався у військовій службі.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, суд вважає доведеною та підтвердженою сукупністю зібраних по кримінальному провадженню доказів, які ніким із учасників судового розгляду не оспорюються і на підставі вимог ч. 3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні не досліджувались.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.4 ст. 408 КК України, а саме дезертирство, тобто самовільне залишеннямісця служби з метою ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану.

Як особа ОСОБА_3 не одружений, раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, за місцем несення військової служби характеризується позитивно, має сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким не спілкується, де перебуває дитина не знає.

При призначенні покарання суд керується загальними положеннями призначення покарання, передбаченими ст. 65 КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, які впливають на призначення покарання та його індивідуалізацію.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 - активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, наведені вище дані про його особу, пом`якшуючу покарання обставину, відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Суд також враховує, що ОСОБА_3 , будучи офіцером ухилився від виконання обов`язків військової служби та без поважних причин, в умовах воєнного стану, самовільно залишив місце служби, проводячи час на власний розсуд, чим подав іншим військовослужбовцям ганебний приклад нехтування вимогами військової дисципліни, що в свою чергу підриває не лише боєготовність військових формувань, але й авторитет Збройних Сил України в цілому,і приходить до висновку про призначення покарання у вигляді позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбуття покарання по даному вироку суду, строк попереднього ув`язнення з 16.04.2025, тобто з моменту фактичного затримання, на підставі ст.208 КПК України.

Обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, залишити без змін.

Арешт накладений на тимчасово вилучене майно на підставі ухвали слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 23.04.2025 підлягає скасуванню.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 375 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.408 КК України, і призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Початок строку відбуття покарання обчислювати з 16.04.2025, тобто з моменту фактичного затримання, на підставі ст.208 КПК України.

На підставі ч.1 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 16.04.2025, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, залишити без змін.

Речові докази речі, предмети, комп`ютерні прилади, вилучені 16.04.2025 за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , після набранням вироком законної сили, повернути ОСОБА_3 .

Арешт накладений на тимчасово вилучене майно, на підставі ухвали слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 23.04.2025 підлягає скасуванню.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1