УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2026 р. с-ще Тиврів 145/40/26

1-кс/145/18/2026

Слідчий суддя Тиврівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 ,погоджене із прокурором Тиврівського відділу Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно за матеріалами кримінального провадження №0000319, внесеного до ЄРДР 27.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням, в якому вказує, що 26.12.2025 до ВП № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області із письмовою заявою звернулася ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 , про те, що невстановленим шляхом у період часу з 20.06.2025 по 19.11.2025 з відкритого банківського рахунку у АТ КБ "Приватбанк" НОМЕР_1 з картковим номером НОМЕР_2 було здійснено оформлення кредитів у кредитних установах на загальну суму 160 тисяч гривень та в подальшому переведено кошти на інші рахунки.

У ході досудового розслідування, 11.01.2026 у приміщенні ВП № 2 Вінницького РУП ГНУП у Вінницькій області, проведено огляд належного потерпілій ОСОБА_5 мобільного телефону у корпусі жовтого кольору ТМ "Techno spark 20 pro", з ІМЕІ: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 та абонентськими номерами НОМЕР_5 , НОМЕР_6 . У ході чого на мобільному пристрої виявлено інші відомості (цифрові сліди використання облікового запису потерпілої), які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, необхідні для проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій.

Вищевказаний телефон було вилучено та поміщено до спеціального пакету Національна поліція України HYQ 0124599 для заборони у використані та розпорядженні, запобіганні його зникнення, втраті або пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Вилучений мобільний телефон відповідно до ст. 98 КПК України визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР №0000319 від 27.12.2025, оскільки він містити інші відомості (цифрові сліди використання облікового запису потерпілої), які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, необхідні для проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій.

Просить накласти арешт на вищезазначене тимчасово вилучене майно.

У судове засідання слідчий СВ ВП № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 не з`явився, надав заяву, у якій просить справу розглянути за його відсутності, клопотання підтримує, просить його задоволити.

Власник майна, стосовно якого розглядається клопотання про арешт майна ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилась, хоча про розгляд справи повідомлялась належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує клопотання, а також витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, дійшов такого висновку.

Слідчий СВ ВП № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно в строки, визначені ч. 5 ст. 171 КПК України.

У зв`язку з виявленням вказаних у клопотанні речей та їх вилученням, є достатні підстави вважати, що вони відповідно до п. 1, 3 ч. 2 ст. 167 КПК України є підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

З огляду на положення ст. 167, ч. 2 ст. 168 КПК України вказане майно є тимчасово вилученим майном та на нього може бути накладений арешт в порядку та на умовах, передбачених статтями 170-173 КПК України.

Під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Так, під час дослідження матеріалів долучених до клопотання слідчим суддею встановлено, що 26.12.2025 ОСОБА_5 звернулась до ВП № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області із письмовою заявою про те, що невстановленим шляхом у період часу з 20.06.2025 по 19.11.2025 з відкритого банківського рахунку у АТ КБ «Приват Банк» НОМЕР_1 з картковим номером 279140 було здійснено оформлення кредитів у кредитних установах на загальну суму 160 тисяч гривень та в подальшому переведено кошти на інші рахунки (а.с.6-7).

Відомості за вказаним фактом 27.12.2025 внесено до ЄРДР №0000319, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, досудове розслідування здійснюється слідчими ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 (а.с.5).

Слідчим доведено, що вказані у клопотанні речі в повній мірі відповідають ознакам речового доказу та визнані речовими доказами, що стверджується постановою про приєднання речового доказу до матеріалів кримінального провадження від 05.12.2025.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність накладення арешту на майно, зазначене в клопотанні, оскільки воно має значення речового доказу, може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є необхідним для проведення судових експертиз, незастосування заходів забезпечення кримінального провадження може призвести до знищення або пошкодження майна, що може перешкоджати кримінальному провадженню, а тому є необхідність в забезпеченні схоронності даного майна, тобто наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, доведена.

На підставі викладеного, керуючись ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задоволити.

Накласти арешт на тимчасово вилучений в ході проведення огляду місця події у приміщенні відділення поліції № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області за адресою: Вінницька область, Вінницький район, м. Гнівань, вул. Вінницьке шосе, 3, мобільний телефон у корпусі жовтого кольору ТМ «Techno spark 20 pro» з ІМЕІ: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 та абонентськими номерами НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , який поміщений до спеціального пакету Національна поліція України QYH 0124599 та належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительці АДРЕСА_1 , шляхом заборони користуватися та розпоряджатися з ним.

Місцем зберігання вилученого майна визначити за кімнатою зберігання речових доказів відділення поліції № 2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, що за адресою: Вінницька область Вінницький район, Гніванська територіальна громада, м. Гнівань, вул. Вінницьке шосе, 3.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити заінтересованим особам, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, роз`яснивши їм право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляція протягом п`яти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1