Провадження №1-в/127/643/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку в залі суду № 12 подання начальника державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до засудження проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло подання начальника державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 (далі Подання).

Подання мотивоване тим, що засуджений ОСОБА_5 відбув одну другу призначеного йому строку покарання. Останній характеризується позитивно, своєю зразковою поведінкою та добросовісним ставленням до праці довів своє виправлення, а тому комісія установи прийняла рішення про клопотання перед судом про умовно-дострокове звільнення засудженого.

Представник державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» подання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував.

Засуджений ОСОБА_5 просив звільнити його умовно-достроково.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, суд дійшов до такого висновку.

З матеріалів особової справи засудженого випливає, що ОСОБА_5 30.07.2024 був засуджений Вінницьким міським судом Вінницької області за частиною першою статті 309 Кримінального кодексу України (далі КК), з урахуванням пунктів 1, 2, 3 частини другої статті 59-1 та частиною другою статті 307 КК із застосуванням положень частини першої статті 69 КК до остаточного покарання у виді до 4 років позбавлення волі.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 537 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання, зокрема про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Пунктом 1 частини другої статті 539 КПК регламентовано, що у разі необхідності вирішення питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відповідне клопотання (подання) подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Відповідно до частини першої статті 107 КК до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі за кримінальне правопорушення, вчинене у віці до вісімнадцяти років, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання незалежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Згідно з частиною другою статті 107 КК умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.

Зі змісту пункту 2 частини третьої статті 107 КК випливає, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване до засуджених за кримінальне правопорушення, вчинене у віці до вісімнадцяти років, після фактичного відбуття: не менше половини строку покарання у виді позбавлення волі, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила у віці до вісімнадцяти років нове умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Згідно з роз`ясненнями, наданими у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду від 26.04.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

З матеріалів особової справи засудженого випливає, що ОСОБА_5 за час відбування покарання в державній установі «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» характеризується позитивно, непогашених дисциплінарних стягнень не має, натомість за час відбування покарання тричі заохочувався адміністрацією установи. Суд також враховує, що засуджений в установі відбування покарання працевлаштований пекарем, бере активну участь у програмах диференційованого виховного впливу, залучений до програм виховного впливу «Правопросвітництво», «Фізкультура та спорт», «Духовне відродження», «Національно-патріотичне виховання», «Формування життєвих навичок у повнолітніх засуджених» та «Підготовка до звільнення».

Згідно з висновком щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_5 довів своє виправлення та може бути представлений до умовно-дострокового звільнення.

З огляду на викладене, суд дійшов до переконання, що засуджений ОСОБА_5 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а тому є всі підстави для його умовно-дострокового звільнення. Саме тому, суд вважає за доцільне Подання задовольнити.

Керуючись статтями 371, 539 КПК, суд

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 30.07.2024 умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 11 місяців 6 днів.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той же строк з дня вручення копії ухвали.

Суддя: