Справа № 283/907/25
Провадження №1-кп/283/189/2025
У Х В А Л А

12 листопада 2025 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у кримінальному провадженні №0000012 від 10.01.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Білка, Березнівського району, Рівненської області, громадянина України, із середньою освітою, працює водієм ТОВ СВС «Тревел», не одруженого, раніше не судимого, на утриманні осіб не має, не є особою з інвалідністю, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Малинського районного суду Житомирської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000012 від 10.01.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвалою суду від 18.04.2025 призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 17.09.2025 призначено судовий розгляд кримінального провадження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примирення з потерпілим, яке мотивоване тим, що обвинувачений свою вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, примирився з потерпілим та відшкодував йому заподіяну шкоду, у зв`язку з чим просив задовольнити клопотання.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що з обвинуваченим примирився, претензій до нього не має, не заперечує проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Обвинувачений підтвердив суду, що вину визнає повністю, щиро кається, з потерпілим примирився, завдану шкоду відшкодував у повному обсязі добровільно, про наслідки закриття провадження з нереабілітуючих підстав ознайомлений та просив звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Прокурор не заперечувала проти задоволення заявленого обвинуваченим ОСОБА_4 клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, оскільки таке клопотання не суперечить вимогам законодавства, сторони кримінального провадження примирилися та заподіяна шкода відшкодована в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думки учасників судового провадження, суд вважає, що є підстави для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, виходячи з таких підстав.

Частиною 2 ст.284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно п. 2 ч. 3 ст.314 КПК України та ч. 6 ст. 284 КПК України, якщо під час здійснення підготовчого чи судового розгляду будуть виявлені обставини, передбачені ч. 2 ст. 284 КПК України, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

За змістом ст.285, ст.286 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Відповідно до вимог ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Таким чином, підставою для застосування ст.46 КК України є дотримання сукупності передбачених нею умов: особа вчинила злочин вперше, не перебувала у стані сп`яніння, це необережний нетяжкий злочин, винний примирився з потерпілим та відшкодував завдані ним збитки або усунув заподіяну шкоду.

Примирення відповідно до ст. 46 КК України - це акт прощення потерпілим кривдника, що заподіяв йому шкоду, досягнення з ним згоди та миру. Результатом цього є угода зазначених осіб, відповідно до якої потерпілий не наполягає на притягненні до кримінальної відповідальності винної особи, а остання відшкодовує завдані нею збитки або усуває заподіяну шкоду.

Відповідно до вимог статті 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1ст. 286 КК України, відноситься до нетяжкого злочину.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 раніше не судимий, а тому вперше вчинив необережний нетяжкий злочин (ст. 12 КК України).

У матеріалах справи наявні відомості щодо того, що ОСОБА_4 не перебував у стані сп`яніння під час вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з порушенням правил безпеки дорожнього руху, зокрема вказане підтверджується висновком КНП «ММЛ» ММР щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій від 10.01.2025.

Суд встановив, що ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає у повному обсязі, фактичні обставини кримінального правопорушення та правову кваліфікацію не оспорює, вперше вчинив кримінальне правопорушення, після вчинення кримінального правопорушення щиро розкаявся, завдані вказаним кримінальним правопорушенням збитки відшкодував потерпілому в повному обсязі

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №439/397/17 (провадження № 13-66кс18) викладений висновок, згідно з яким саме потерпілий (тобто особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо спричинено шкоду) може виразити свою волю про прощення винного, на підставі чого приймається рішення про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності згідно зі ст. 46 КК України.

Згідно заяви потерпілого ОСОБА_5 від 12.11.2025 він не має претензій до ОСОБА_4 та не заперечує проти закриття кримінального провадження.

Оскільки визначені кримінальним законом умови виконано та їх правильність ні у кого з учасників процесу не викликає сумнівів, обвинуваченому ОСОБА_4 суд роз`яснив, що звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі на підставі ст. 46 КК України є нереабілітуючою підставою, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання обвинуваченого.

Частиною 3 ст. 288 КПК України передбачено, що при розгляді питання про звільнення від кримінальної відповідальності суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

З урахуванням наведеного вище, суд вважає, що у даному випадку наявні підстави, визначені ст. 46 КК України для звільнення від кримінальної відповідальності, а тому дійшов висновку, що кримінальне провадження підлягає закриттю, а обвинуваченого необхідно звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України.

Прокурор у судовому засіданні надав документальне підтвердження процесуальних витрат, а також просив вирішити долю речових доказів.

Відповідно до ст.188 КПК України до процесуальних витрат, зокрема віднесено витрати, пов`язані із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

За змістом ст. 126 Кримінального процесуального кодексу України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Отже, суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат, а також долю речових доказів у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові ККС Верховного Суду від 01.02.2024 у справі №930/497/23 у разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі (ст. 46 КК України), без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_4 процесуальних витрат на залучення експертів, а саме витрати на проведення судових експертиз в сумі 19101,60 грн.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 46 КК України, статтями 100, 284, 285, 286, 372, 376, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст.286 КК України, на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим ОСОБА_5 .

Кримінальне провадження, відомості про кримінальне правопорушення в якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.01.2025 за № 0000012, відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на проведення судових експертиз у розмірі 19101,60 грн, а саме:

- висновок інженерно-транспортної експертизи від 14.02.2025 № СЕ-19/106-25/910-ІТ - 3183,60 грн;

- висновок інженерно-транспортної експертизи від 10.02.2025 № СЕ-19/106-25/908-ІТ - 3183,60 грн;

- висновок інженерно-транспортної експертизи від 11.02.2025 № СЕ-19/106-25/911-ІТ - 3183,60 грн;

- висновок інженерно-транспортної експертизи від 20.02.2025 № СЕ-19/106-25/988-ІТ 7959,00 грн;

- висновок інженерно-транспортної експертизи від 28.03.2025 № СЕ-19/106-25/5476-ІТ 1591,80 грн.

Витрати на проведення судових експертиз погашаються за реквізитами: стягувач платежу: держава; код доходів: 24060300; отримувач платежу: ГУК Жит.обл/ТГ м. Житомир/24060300; п/рахунок: UA006797; код отримувача (ЄДРПОУ): 37976485; банк: Казначейство України.

Речові докази:

автомобіль марки «Volkswagen Crafter» д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ТОВ «СВС ТРЕВЕЛ», який повернутий на зберігання ОСОБА_6 , автомобіль марки «Volkswagen Caddy» д.н.з НОМЕР_3 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 належить ОСОБА_7 , який повернутий власнику на зберігання, автомобіль марки «Toyota Camry» д.н.з. НОМЕР_5 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 належить ОСОБА_8 , який повернутий на зберігання останній, залишити за власниками.

Ухвала суду про закриття кримінального провадження може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Малинський районний суд Житомирської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1