Справа № 461/6751/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/2398/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючої судді ОСОБА_2 ,

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 20 серпня 2025 року про продовження строку тримання під вартою без визначення розміру застави ОСОБА_7 ,-

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

адвоката ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

даною ухвалою, задоволено клопотання.

Продовжено підозрюваному ОСОБА_7 строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 18 жовтня 2025 року, включно, з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)», без визначення розміру застави.

Контроль за виконанням ухвали покладено на уповноваженого прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції, зокрема, вказав, що ризики, які були встановлені під час застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зі спливом часу не зменшились та продовжують існувати, тому з урахуванням викладених ризиків та особи підозрюваного, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_7 , є необхідним продовження застосовування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

На вказану ухвалу адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить дану ухвалу скасувати, відмовити у продовженні строку тримання під вартою. Обрати ОСОБА_7 інший, більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, зокрема, зазначає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою, суперечить принципам кримінального провадження та міжнародним стандартам, і підлягає скасуванню, з огляду на таке.

Вважає, що суддя не врахував відсутність нових обставин, які свідчили б про те, що підозрюваний може переховуватися від слідства, перешкоджати кримінальному провадженню чи вчиняти інші злочини, та формально погодився з позицією слідчого.

Зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України, при обранні запобіжного заходу суд зобов`язаний враховувати обставини, які характеризують особу підозрюваного, зокрема його сімейний стан та соціальні зв`язки. Підозрюваний ОСОБА_9 має міцні соціальні зв`язки та на його утриманні перебувають двоє малолітніх дітей, при цьому одна дитина має діагноз про тяжке захворювання, що підтверджується медичними документами. Крім того, на утриманні підозрюваного перебуває його мати, яка має супутні хронічні захворювання, що також підтверджено медичними документами. Наявність цих обставин вимагає постійного піклування та догляду з боку підозрюваного, що істотно знижує будь-які ризики його можливого переховування чи ухилення від слідства. Суддя не врахував ці обставини, що безпосередньо впливає на право дитини на сім`ю та батьківське піклування, а також на право матері на належний догляд. Зазначені обставини є вагомою підставою для скасування ухвали та обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Стверджує, що оскаржувана ухвала є неправомірною також з огляду на відсутність будь-яких слідчих дій протягом останніх двох місяців. Ця обставина прямо суперечить меті запобіжного заходу, яка полягає у забезпеченні виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків. Якщо слідство не проводить жодних активних дій, то й відсутня необхідність у найсуворішому запобіжному заході.

Таким чином, утримання ОСОБА_10 під вартою, з огляду на відсутність слідчих дій, є невиправданим та суперечить нормам національного і міжнародного права.

Заслухавши доповідь судді, виступ захисника ОСОБА_6 , пояснення підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_8 про законність ухвали слідчого судді, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали клопотання, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою, а з частини третьої даної норми слідує, що звертаючись з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має викласти, зокрема обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою.

Як встановлено колегією суддів, слідчим відділом Управління СБ України у Львівській області за процесуального керівництва Львівської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000058 від 03.03.2025 за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

26.06.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 27.06.2025 застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід тримання під вартою на строк 60 діб, з утриманням його у Державній установі «Львівська установа виконання покарань №19» без визначення розміру застави.

Слідчий суддя дійшов обґрунтованого й правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою, врахувавши при цьому наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України; наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились.

На підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів слідчий суддя оцінив у сукупності та навів у своєму рішенні обставини, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції.

Правових підстав для зміни підозрюваному запобіжного заходу в частині не визначення розміру застави, як про це зауважує сторона захисту в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає і вважає, що продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою здійснене з дотриманням вимог закону та з врахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи підозрюваного.

Колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду про те, що наявні докази, які дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні тяжкого злочину є вагомими, допустимими та отриманими у встановленому КПК України порядку; вік і стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_7 дозволяє застосування до нього запобіжного заходу, пов`язаного із позбавленням волі; у разі визнання винуватим ОСОБА_7 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, також те, що ризики, які були встановлені під час застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зі спливом часу не зменшились та продовжують існувати, а відтак з урахуванням викладених ризиків та особи підозрюваного, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_7 , є необхідність продовження застосовування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Відтак, доводи апелянта про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 є безпідставними, апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Доводи сторони захисту про необгрунтованість судового рішення, колегія суддів визнає безпідставними й до уваги не бере.

Прокурором доведено, що заявлені ризики не зменшились, а необхідність проведення певного обсягу процесуальних дій є обставиною, яка перешкоджає завершенню досудового розслідування до закінчення дії ухвали про тримання під вартою.

Правових підстав для зміни підозрюваному запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає і вважає, що продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою здійснене з дотриманням вимог закону та з врахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи підозрюваного.

Щодо покликання сторони захисту про можливість визначити розмір застави в межах, що передбачені ч. 5 ст. 182 КПК України, то слід зазначити наступне.

Відповідно до п.5 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо не визначення застави, так як ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України під час дії воєнного стану, який має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками для суспільства, відтак суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, не визначивши застави.

При розгляді клопотання слідчий суддя з`ясував усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу й виклав їх у своєму рішенні.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги й підстав для скасування ухвали слідчого судді про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 20 серпня 2025 року, якою продовжено строк тримання під вартою без визначення розміру застави ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4