Справа № 203/9376/25
Провадження № 1-кс/0203/5822/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2025 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі скаргу Міністерства юстиції України на бездіяльність Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

ВСТАНОВИВ:

17.12.2025 до Центрального районного суду міста Дніпра через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла скарга Міністерства юстиції України, яка подана представником ОСОБА_3 , на бездіяльність Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Скарга обґрунтована тим, що 10.11.2025 за вих. № 162250/38.4.3/15-25 Міністерство юстиції України звернулося до Державного бюро розслідувань із заявою про кримінальне правопорушення, вчиненого невстановленими особами органів державної влади відносно громадянина ОСОБА_4 , в результаті чого Державному бюджету України завдано збитків у зв`язку з виплатою йому відшкодування в сумі 349 890,75 грн на виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кондратьєв та інші проти України». За наслідками розгляду заяви про вчинення кримінального правопорушення Третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, 19.11.2025 за вих. № 56507-25/15-02-3/108089зкп-25/п письмово повідомлено Міністерству юстиції України про те, що, у заяві не викладено об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, віднесених до підслідності слідчих органів ДБР, у зв`язку із чим на даний час відсутні достатні правові підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Таким чином, після отримання заяви про злочин в порушення вимог ст. 60, ч. 1 ст. 214 КПК України, станом на момент розгляду цієї скарги, відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені.

Скаржник в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив. Від представника скаржника ОСОБА_3 до суду через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшло клопотання про розгляд скарги без участі представника Міністерства юстиції України.

Третій слідчий відділ (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги, явку уповноваженої особи в засідання не забезпечив, причин неявки не повідомив, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не перешкоджає розгляду справи за відсутності такої особи.

Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Зі змісту поданої скарги слідчим суддею встановлено, що 10.11.2025 за вих. № 162250/38.4.3/15-25 Міністерство юстиції України звернулося до Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, із заявою про кримінальне правопорушення, вчиненого невстановленими особами органів державної влади відносно громадянина ОСОБА_4 , в результаті чого Державному бюджету України завдано збитків у зв`язку з виплатою йому відшкодування в сумі 349 890,75 грн (еквівалент 7 500 євро) на виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі «Політун та інші проти України».

Як зазначив скаржник, підставою для звернення Міністерства юстиції України до Державного бюро розслідувань із заявою про вчинення кримінального правопорушення послугувало рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кондратьєв та інші проти України», згідно з яким заява ОСОБА_4 свідчить про порушення Державою Україна ст. ст. 3, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому Європейський суд з прав людини зобов`язав сплатити заявнику 6 400 євро відшкодування матеріальної та моральної шкоди, а також компенсації судових та інших витрат. Вказані обставини, на думку Міністерства юстиції України, свідчать про наявність в діях невстановлених осіб органів державної влади ознак кримінальних правопорушень, передбачених статтями 364, 365 та 367 КК України, оскільки виплачені кошти за рішенням Європейського суду з прав людини є збитками Державного бюджету України.

За таких обставин, заявник просить внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення, здійснити досудове розслідування та встановити осіб, внаслідок дій або бездіяльності яких Європейським судом прийнято рішення проти України, з метою можливості подання Міністерством юстиції України позову до винної особи.

Як зазначив скаржник, 19.11.2025 за вих. № 56507-25/15-02-3/108089зкп-25/п Третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, письмово повідомлено Міністерству юстиції України про те, що у заяві не викладено об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, віднесених до підслідності слідчих органів ДБР, у зв`язку із чим на даний час відсутні достатні правові підстави для внесення відомостей до ЄРДР.

Слідчим суддею встановлено, що до скарги Міністерством юстиції України помилково додано іншу заяву про вчинення кримінального правопорушення відносно громадянина ОСОБА_5 та відповідь Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР у м. Полтаві від 24.11.2025 за вих. № 57420-25/15-02-3/110325зкп-25/п. Викладене не спростовує звернення з заявою від 10.11.2025 за вихідним № 162250/38.4.3/15-25, на яку посилається скаржник.

Водночас слідчий суддя звертає увагу на наступне.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Так, згідно з приписами ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Порядок внесення відомостей до ЄРДР врегульований «Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення», затвердженим Наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298.

Згідно з п. 1 глави 2 розділу 1 цього Положення до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Разом із тим до ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли вони викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

У межах процедури оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий, прокурор або інша службова особа дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

При цьому зміст ч. 1 ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача, прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема, ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого чинним КК України.

Таким чином, внесенню до ЄРДР підлягають відомості тільки з тих заяв чи повідомлень, які містять в собі достатню інформацію про кримінальне правопорушення, що підтверджує реальність події, яка відбулася, а право внесення відомостей про кримінальне правопорушення, про яке повідомляється заявником, належить виключно реєстраторам Єдиного реєстру досудових розслідувань, які самостійно визначають обсяг і зміст відомостей, здійснюють вибір кваліфікуючих ознак та даних, які необхідно внести відповідно до вимог Реєстру на підставі заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення, а також його фабулу та правову кваліфікацію.

Вказане узгоджується з правовим висновком Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, якій міститься у постанові від 30.09.2021 у справі №556/450/18.

Аналізуючи зміст скарги, в якій описано заяву про вчинення кримінального правопорушення від 10.11.2025, слідчий суддя доходить висновку, що він зводиться до висловлення припущення про те, що виплата грошових коштів з Державного бюджету України на користь ОСОБА_4 на підставі рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кондратьєв та інші проти України» може бути наслідком вчинення посадовими особами кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 364, 365 та 367 КК України. При цьому заявником не конкретизовано, які саме посадові особи маються на увазі, що саме вказує на скоєння ними кримінальних правопорушень, в чому саме полягає об`єктивна сторона останніх.

Слідчий суддя вважає, що з обставин, викладених у заяві, та наявних матеріалів не вбачається ознак кримінальних правопорушень, а фактично заявник висловлює лише неконкретизоване припущення про ймовірність їх вчинення, а відтак скарга Міністерства юстиції України не містить належних і достатніх відомостей про вчинення кримінального правопорушення, які підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань, у зв`язку із чим слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення вказаної скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 206, 214, 303 - 308, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :

У задоволенні скарги Міністерства юстиції України на бездіяльність Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 10.11.2025 за вих. № 162250/38.4.3/15-25 відмовити.

Ухвала набуває чинності з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 17 червня 2020 року № 4-р(ІІ)/2020.

Слідчий суддя ОСОБА_1