У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/9740/25

№ 1-кп/183/2312/25

16 жовтня 2025 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000944 від 22 серпня 2025 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хижинці Лисянського району Черкаської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , на посаді оператора відділення радіорозвідки, у військовому званні «солдат», маючого на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в :

Відповідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №147 від 21 травня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначено на посаду оператора відділення радіорозвідки військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до ст.ст. 3, 28, 68 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, кожен має право на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню та кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої, служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ОСОБА_5 , як військовослужбовець, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, поважати честь і гідність кожної людини, додержуватися правил поведінки військовослужбовців, бути ввічливими і додержуватися військового етикету, дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, не допускати самому і стримувати інших військовослужбовців від негідних вчинків, бути дисциплінованими, зразками високої культури, скромності й витримки.

Відповідно до положень ст. 3 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією 217 А (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року, кожна людина має право на життя, свободу та особисту недоторканність.

Разом з тим, статтею 41 Закону України «Про дорожній рух» серед іншого визначено, що в Україні встановлено правосторонній рух транспортних засобів, порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Поряд із цим, відповідно до підпункту б) п. 2.3. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, серед іншого, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Також, згідно п. 12.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Проте, в порушення зазначених вимог законодавства солдат ОСОБА_5 , діючи з кримінальною протиправною самовпевненістю, тобто передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, вчинив кримінальне правопорушення проти безпеки руху, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Так, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період та проходячи її на посаді оператора відділення радіорозвідки військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», в порушення вимог ст.ст. 3, 28, 68 Конституції України, вимог ст.ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», п.п. 2.3. б) та п. 12.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, діючи з кримінальною протиправною самовпевненістю, близько 00 години 30 хвилин 22 серпня 2025 року, керуючи технічно справним транспортним засобом - автомобілем «Renault Kangoo» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 належить на праві власності ОСОБА_8 , рухаючись у темний час доби по сухому асфальтованому покритті проїзної частини дороги вул. Ігоря Ємельяненко у м. Самар з боку вул. Волгоградська в напрямку вул. Академіка Жлуктенка, не виконав покладені на нього, як на водія обов`язки для забезпечення безпеки дорожнього руху бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, проявивши неуважність до дорожньої обстановки та ігноруючи її зміни, за відсутності перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху, проїжджаючи поблизу будинку №424 по вул. Ігоря Ємельяненко втратив контроль над керуванням автомобіля «Renault Kangoo», виїхав за межі проїзної частини праворуч, де допустив перекидання автомобіля, внаслідок чого пасажир ОСОБА_4 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження у виді: закритого перелому кісток тазу (права клубова кістка) зі зміщенням уламків, закритого перелому латеральної кісточки лівої малогомілкової кістки (області лівого гомілково-ступневого суглобу), струсу головного мозку, синця в області таза справа, садна на лобі, численних саден на нижніх кінцівках та животі справа.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням з потерпілою ОСОБА_4 , оскільки вони примирилися, остання претензій до нього не має.

Потерпіла ОСОБА_4 клопотання обвинуваченого про його звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням підтримала повністю, зазначила, що вони примирилися, матеріальних претензій до нього не має, шкода їй відшкодована.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України.

Згідно з п.1 ч. 2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Статтею 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Так,ОСОБА_5 згідно з обвинувальним актом, раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України, належить до нетяжкого злочину, який є необережним. Із пояснення потерпілої ОСОБА_4 в судовому засіданні суд вбачає, що між обвинуваченим та потерпілою дійсно досягнуто примирення. Обвинувачений ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердили обставини, щодо досягнення примирення обвинуваченого з потерпілим та повним відшкодування обвинуваченим шкоди.

За таких обставин, суд вважає, що є достатні підстави для звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілою.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, а тому кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 286 КК України підлягає закриттю.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Крім того, вирішуючи питання щодо розподілу процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експертів, які складають 3565,06 грн. (висновок експерта за результатами проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/104-25/34189-ІТ від 16.09.2025 року в сумі - 3565 грн. 06 коп.).

На підставі викладеного, керуючись ст. 46 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, п. 2 ч. 6 ст. 284 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження № 0000944 відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України закрити у зв`язку із звільненням ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2025 року на транспортний засіб марки «Renault Kangoo», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_8 - скасувати після набрання ухвалою законної сили.

Речові докази:

?автомобіль «Renault Kangoo» р.н. НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 , виданого 10.09.2022 року Центром 1249, належить на праві власності ОСОБА_8 - повернути власнику транспортного засобу ОСОБА_8 або користувачу транспортного засобу ОСОБА_5 ;

?завірені належним чином копії медичної карти стаціонарного хворого №8144 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 3 565 гривень 06 копійок.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст Ухвали оголошено 21 жовтня 2025 року о 08.30 годині.

Суддя ОСОБА_1