ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/24535/25

Провадження № 11-сс/820/466/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

доповідача-судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, в режимі відеоконференцзв`язку, апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 вересня 2025 року, в межах кримінального провадження № 0002553 від 13.08.2025, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого ВРЗЗС СВ Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_9 , та застосовано стосовно підозрюваного за ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Хмельницький, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, на утриманні малолітніх дітей та осіб похилого віку не має, непрацюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 01 листопада 2025 року включно.

Задовольняючи клопотання та застосовуючи ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що при обранні запобіжного заходу врахував всі обставини, визначені в ст. 178 КПК України, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється соціальні зв`язки підозрюваного, вік, майновий та сімейний стан, наявність місця проживання, а також те, що останній раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а тому прийшов до висновку, що стороною обвинувачення доведено, що запобіжний захід лише у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним процесуальних обов`язків.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Захисник вказує, що стороною обвинувачення не надано будь-яких доказів про намір ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового розслідування та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Апелянт вважає, що застосування слідчим суддею запобіжного заходу у виді тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, є нічим іншим як перетворення застосованого запобіжного заходу у кримінальне покарання, що є порушенням принципу презумпції невинуватості.

Захисник стверджує, що ризики зазначені в ухвалі слідчого судді, не є належним чином доведені прокурором та слідчим.

Крім того, слідчим та прокурором, як у зазначеному вище клопотанні, так і в ході розгляду клопотання слідчим суддею в суді, не наведено достатніх доводів для обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , на підтримку поданої апеляційної скарги, із посиланням на зазначені у ній доводи, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Виходячи з вимог ст. 370 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Цих вимог слідчим суддею дотримано.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється в тому, що 11.06.2025, близько 03 год. 20 хв. спільно із ОСОБА_10 , прогулюючись біля готелю «Поділля», що по вул. Шевченка, 34, у м. Хмельницькому, помітили кіоск швидкого громадського харчування «Yami Kebab», що за вказаною адресою. В цей час у них виник протиправний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів, шляхом незаконного проникнення до вищевказаного кіоску, який перебуває в оренді у фізичної особи-підприємця ОСОБА_11 .

З метою реалізацію свого протиправного умислу направленого на таємне викрадення грошових коштів, ОСОБА_6 , за попередньою змовою із ОСОБА_12 , перебуваючи біля кіоску швидкого громадського харчування «Yami Kebab», розподілили між собою функції, згідно яких ОСОБА_6 має вибити вікно видачі замовлень, а ОСОБА_10 через нього проникнути в середину та таємно викрасти грошові кошти.

В подальшому, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, згідно розподілених функцій між собою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свої дій та їх наслідки, а також бажаючи їх настання, переконавшись, що за їх протиправними діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_6 ногою вибив вікно для видачі замовлень кіоску швидкого громадського харчування «Yami Kebab», що по вул. Шевченка, 34, у м. Хмельницькому, через яке у середину вказаного кіоску проник ОСОБА_10 .

Перебуваючи всередині кіоску швидкого громадського харчування «Yami Kebab», що по вул. Шевченка, 34, у м. Хмельницькому, ОСОБА_10 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх наслідки, а також бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, таємно викрав із каси 9952 грн., та через вищевказане вікно видачі замовлень покинув приміщення кіоску швидкого громадського харчування «Yami Kebab», після чого разом із ОСОБА_6 , втекли та розподілили між собою викрадені кошти. Вказаними протиправними діями, ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , завдали ОСОБА_11 майнової шкоди на суму 9952 грн.

Такі дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у приміщення, вчинена за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення 13.08.2025 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002553, після виділення матеріалів кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 з кримінального провадження №0001912.

22.07.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

04 вересня 2025 ОСОБА_6 затримано.

Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме, даними:

-постанови про виділення матеріалів досудового розслідування від 13.08.2025;

-протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 11.06.2025;

-протоколу огляду місця події від 11.06.2025;

-протоколу допиту потерпілої ОСОБА_11 від 12.06.2025;

-рапорту від 11.06.2025;

-висновку експерта № СЕ-19/123-25/8878-Д від 25.06.2025;

-висновку експерта № СЕ-19/123-25/8877-Д від 23.06.2025;

-висновку експерта № СЕ-19/123-25/9061-ТР від 23.06.2025;

-протоколу допиту свідка ОСОБА_13 від 12.06.2025;

-протоколу допиту свідка ОСОБА_14 від 12.06.2025;

-протоколу допиту свідка ОСОБА_15 від 12.06.2025;

-протоколу огляду предмету від 12.06.2025;

-висновку експерта № СЕ-19/123-25/9060-ТР від 26.06.2025;

-пояснення ОСОБА_6 від 12.06.2025;

-іншими матеріалами кримінального провадження.

Колегія суддів також погоджується з тим, що у даному випадку є підстави для застосування стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Колегія суддів уважає, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 слідчим та прокурором доведено в суді першої інстанції, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, викладено обставини, на підставі яких вони дійшли висновку про наявність таких ризиків, та обґрунтували неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Колегія суддів погоджується з посиланням суду першої інстанції на те, що прокурор та слідчий зазначили, які саме ризики на сьогодні існують і вказали про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 1 ст. 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, при розгляді клопотання слідчого, в повній мірі, дотримався цих вимог закону.

Так, згідно з ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України (ст.183 КПК України).

З матеріалів судового провадження вбачається, що наведенні в клопотанні слідчого підстави для застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, належним чином, перевірялись слідчим суддею. При цьому враховані пояснення ОСОБА_6 та його захисника, вислухана думка прокурора та слідчого, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.

Урахувавши дані про особу ОСОБА_6 , наявність, передбачених ст.177 КПК України, ризиків для застосування щодо нього запобіжного заходу, слідчий суддя підставно задовольнив клопотання, із наведенням в ухвалі докладних обґрунтувань такого рішення.

Так, слідчий суддя першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що з наданих матеріалів вбачається, що підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, слідство знаходиться на початковій стадії, усі докази не відшукано та не досліджено, що дає підстави вважати, що дана особа, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, потерпілого, у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, з метою уникнення від кримінальної відповідальності і покарання, та вчинити інше кримінальне правопорушення, і застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вищенаведеним ризикам.

Крім цього, при обранні строку тримання під вартою судом враховано обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, такі як наявність вагомих доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою. Інші обставини, які встановлені в суді, зокрема що підозрюваний не працює, не має міцних соціальних зв`язків, постійного джерела доходів, а тому може продовжити злочинну діяльність. Крім того слідчим суддею враховано, що ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, що свідчить про схильність його до вчинення кримінальних правопорушень.

Прокурор та слідчий довели наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України в суді першої інстанції.

Довів також ці обставини прокурор в суді апеляційної інстанції при розгляді апеляційної скарги.

Подане до суду першої інстанції клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 відповідає вимогам ст.184 КПК України, погоджене з прокурором, подане в строк, передбачений ст.192 КПК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді, оскільки тяжкість вчиненого ОСОБА_6 злочину, а також покарання, яке очікує особу в разі доведення винуватості, давали підстави слідчому судді для застосування підозрюваному саме такого запобіжного заходу.

Даний вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої підозри, зможе, у повній мірі, забезпечити виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, та унеможливить настання ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Також слідчим суддею враховано, що 21.08.2025 винесено постанову про зупинення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню та оголошено підозрюваного в розшук, оскільки місце знаходження останнього не відоме. Крім цього, тривалий час не було відомо місце проживання підозрюваного ОСОБА_6 , на виклики не прибував.

04 вересня 2025 ОСОБА_6 затримано.

Одночасно, враховуючи вказані обставини та тяжкість злочину, суспільну небезпеку кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , слідчий суддя обґрунтовано застосував до підозрюваного, альтернативний запобіжний захід у виді застави, у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить (з урахуванням одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який становить 3028 грн.) 242240 грн., оскільки внесення застави, саме в такому розмірі, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, з урахуванням ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Доводи апеляційної скарги про відсутність ризиків, а відтак і про можливість зміни запобіжного заходу, не знайшли свого підтвердження, під час їх розгляду апеляційним судом, з врахуванням характеру висунутого обвинувачення та обставин кримінального провадження.

Колегія суддів враховує те, що чинний КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний (підозрювана) при застосуванні до нього запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього (неї) процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК України, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Отже потреба в обмеженні права на особисту свободу підозрюваного, шляхом застосування, останньому, найсуворішого виду запобіжного заходу є, крім того, жодних переконливих доказів з приводу того, що відсутні вказані ризики, передбачені ст.177 КПК України, до суду апеляційної інстанції стороною захисту надано не було.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_6 в повному обсязі визнає свою вину, щиро кається, засуджує свої дії, зобов`язується будь-яким чином не перешкоджати проведенню досудового і судового слідства, не впливати будь- яким чином на потерпілу, свідків, не ухилятися від явки до слідчого, прокурора, суду, влаштуватися на роботу, не вчиняти нових кримінальних правопорушень, сприяти розкриттю вчиненого ним кримінального правопорушення, з огляду на дані про особу підозрюваного, не дають колегії суддів підстав для застосування стосовно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, або для зменшення розміру застави.

Враховуючи вищевикладене, потреба в обмеженні права на особисту свободу підозрюваного шляхом застосування йому найсуворішого запобіжного заходу є виправданою.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів уважає, що ухвала слідчого судді є законною, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 404,405,407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04.09.2025 про застосування стосовно підозрюваного за ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_1 ОСОБА_2