Номер провадження:1-м/521/24/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Хаджибейського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 з секретарем ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , затриманого ОСОБА_4 , захисника, адвоката ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси клопотання керівника Хаджибейської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_7 , про перевірку наявності підстав для подальшого тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту) відносно ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В :

Керівник Хаджибейської окружної прокуратури міста Одеси звернувся до слідчого судді Хаджибейського районного суду міста Одеси з клопотанням про перевірку наявності підстав для подальшого тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту) відносно ОСОБА_9 для вирішення питання щдо його фактичної передачи компетентним органам Республіки Узбекистан.

Клопотання обґрунтовується наступним. Так, співробітниками НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України 02.01.2025 о 11:20 год. у пункті пропуску для автомобільного сполучення «Старокозаче» у порядку ст.ст. 208, 582 КПК України встановлено та затримано громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розшукується компетентними органами Республіки Узбекистан з метою арешту та подальшої екстрадиції для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 167 (розкрадання шляхом привласнення) КК Республіки Узбекистан.

Особа документована паспортом громадянина Республіки Узбекистан для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 від 12.09.2022 зі строком дії до 11.09.2032.

Співробітниками ВКП Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області 02.01.2025 складений протокол про затримання ОСОБА_12 в порядку ст. ст. 208, 582 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.01.2025 стосовно ОСОБА_12 застосовано тимчасовий арешт строком на 40 діб, з утриманням в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

До Офісу Генерального прокурора надійшов запит Генеральної прокуратури Республіки Узбекистан про видачу згаданої особи для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених 4. 3 ст. 167, ч. 2 ст. 228, ч. 1 ст. 189, ч. 3 ст. 184, ч. 3 ст. 168 КК Республіки Узбекистан.

Відповідно до змісту запиту про видачу ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні низки умисних злочинів, що виразилися в розкраданні шляхом присвоєння чужого майна, ввіреному особі і перебуває у його віданні, вчиненими, повторно, за попередньою змовою групою осіб, шляхом зловживання посадовим становищем, особливо великому розмірі; у виготовленні, підробці офіційного документа, скоєними повторно.

Так, у період з січня 2022 до липня 2023 років ОСОБА_13 шляхом підробки документів щодо розвитку бджільництва взяв в банку на розвиток бізнесу потерпілих 294500000 узбецьких сум (28000 доларів США), які витратив на власні потреби.

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 07.02.2025 до ОСОБА_13 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт).

Злочини, вчинення яких інкримінується ОСОБА_14 на території Республіки Узбекистан відповідає злочинам, передбаченим ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 212, ч. 3 ст. 190 КК України та є екстрадиційними, оскільки передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк більше ніж 1 рік.

Строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачені ст. 49 КК України - не сплинули.

Обласною прокуратурою 30.05.2025 закінчено проведення екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_12 до Республіки Узбекистан.

Висновок за результатами проведеної перевірки 02.06.2025 направлено на адресу Офісу Генерального прокурора. На даний час рішення за запитом про видачу ОСОБА_12 не прийнято.

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 06.02.2025 стосовно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) для забезпечення видачі, який останній раз продовжено ухвалою слідчого судді від 24.07.2025.

Крім того, ухвалою слідчого судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 03.09.2025 в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_12 про зміну застосованого стосовно згаданої особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційного арешту), відмовлено.

Враховуючи вищевикладене, керівник Хаджибейської окружної прокуратури міста Одеси просить визнати наявність підстав для подальшого тримання ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) під вартою та продовжити на 60 діб застосування до нього екстрадиційного арешту до фактичної передачі компетентним органам Республіки Узбекистан.

Прокурор в судовому засіданні підтримала доводи та вимоги, викладені у клопотанні, просила його задовольнити.

Захисник особи, відносно якої вирішується питання про видачу адвокат ОСОБА_5 заперечував в задоволенні клопотання прокурора, просив застсувати запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт.

Затриманий ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) підтримав думку свого захисника, мотивуючи необхідністю його медичного огляду.

Вивчивши матеріали клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню за наступних підстав.

Слідчий суддя, вислухавши сторони, дослідивши клопотання, долучені до нього копії документів, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 584 КПК України, при вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями КПК України та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Таким чином, при вирішенні питання про застосування ектрадиційного арешту слідчий суддя, наряду з положеннями міжнародних договорів, повинен керуватися загальними положеннями національного процесуального законодавства, які регулюють порядок обрання запобіжних заходів, зокрема положеннями, викладеними у Главі 18 КПК. Діючим законодавством передбачено, що при обранні міри запобіжного заходу, обов`язково повинно враховуватися, що запобіжні заходи обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовану ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених ст. 177 КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 1 Європейської Конвенції про видачу правопорушників Договірні Сторони зобов`язуються видавати одна одній всіх осіб, які переслідуються компетентними органами запитуючої сторони за вчинення правопорушення.

Статтею 184 КПК України передбачено, що клопотання про обрання запобіжного заходу, крім інших вимог повинно містити: посилання на один або кілька ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України; виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, відповідно до вимог ст. 194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, перелічені у вищевказаній ст. 184 КПК України.

Згідно зі ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до особи, яку розшукують компетентні органи іноземної держави за кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким може бути вирішено питання про видачу особи (екстрадицію) такій державі для притягання до кримінальної відповідальності або виконання вироку, в порядку і на підставах, передбачених розділом IX цього Кодексу або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 541 КПК України, екстрадиційний арешт це застосування запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою з метою забезпечення її видачі (екстрадиції).

Частиною 1 статті 584 КПК України, передбачається, що після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.

Із матеріалів наданих слідчому судді для розгляду вбачається, що ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) розшукується компетентними органами Республіки Узбекистан для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 167 (розкрадання шляхом привласнення або розтрати) КК Республіки Узбекистан.

Підставою для затримання ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) у порядку ст.ст. 208, 582 КПК України є циркуляр про оголошення в міжнародний розшук №А-3139/3-2024 від 22.03.2024, в якому зазначено, що 17.09.2023 судом Court of Uzun district of Surkhandaryva region видано ордер на арешт для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 167 (розкрадання шляхом привласнення або розтрати) КК Республіки Узбекистан.

Факт розшуку ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) за вчинення ним злочину, у зв`язку із чим Республіка Узбекистан подала запит про його видачу, учасниками судового засідання не заперечується, тому слідчий суддя вважає такий факт встановленим.

Таким чином, враховуючи обставини інкримінованого ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) злочину, перебування в міжнародному розшуку в іноземній країні, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим, відсутність офіційного працевлаштування на території України, слідчий суддя вважає, що наявний ризик того, що він може переховуватись від компетентних органів України з метою уникнення видачі до Республіки Узбекистан для притягнення до відповідальності за вчинення вищезазначеного злочину.

Так, суд приймає до уваги доводи захисника стосовно того, що ОСОБА_4 одружений, тривалий час проживає з дружиною на території України, його дружина працевлаштована та має у власності будинок, позитивну характеристику сусідів, проте вказане не може бути прийнято до уваги під час вирішення питання стосовно застосування щодо нього запобіжного заходу для забезпечення видачі (екстрадиції).

Враховуючи вищевикладені обставини слідчий суддя вважає, що інший запобіжний захід, тобто більш м`який, ніж екстрадиційний арешт, не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки до закінчення екстрадиційної перевірки.

Частина 8 ст. 584 КПК України закріплює, що при розгляді клопотання слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу.

Зазначені вище обставини, в своїй сукупності, свідчать про наявність ризиків того, що ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ), у випадку обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, може переховуватись від правоохоронних органів України чи перешкоджати його видачі у випадку задоволення компетентними органами України запиту про видачу.

Слідчий суддя вважає, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Доводи захисника в обґрунтування заперечень проти клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційного арешту), а саме: наявність посвідки на проживання в Україні, наявність дружини, слідчий суддя відхиляє, оскільки вони не спростовують обставин, що вказують на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, необхідних для тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини у рішенні, у справі «Квін проти Франції», зазначив, «що тримання під вартою з метою здійснення екстрадиції, у принципі, виправдане з точки зору підпункту f) пункту 1 статі 5 Конвенції».

Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України не встановлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 16 Європейської Конвенції «Про видачу правопорушників» від 13.12.1957, а також ст. ст. 541, 584 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання керівника Хаджибейської окружної прокуратури міста Одеси задовольнити.

Визнати наявність підстав для подальшого тримання ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) під вартою та продовжити застосування до нього екстрадиційного арешту, до прийняття рішення про видачу та фактичної видачі компетентним органам Республіки Узбекистан.

Утримувати ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали становить 60 (шістдесят) днів, обчислюється з 18.09.2025 по 16.11.2025 року, але не більше строку встановленого ч. 10 ст. 584 КПК України.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, особою, щодо якої застосовано екстрадиційний арешт, її захисником чи законним представником, прокурором протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1