Справа № 683/2475/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2025 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Старокостянтинові кримінальне провадження №0000348 від 13 червня 2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м. Старокостянтинів Хмельницької обл., громадянина України, з середньою освітою, одруженого, пенсіонера, депутатом не обирався, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

в с т а н о в и в:

В березні 2025 року (більш точної дати, часу та місця в ході проведення досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_5 під час перебування на набережній міського пляжу, що по вул. Набережній, у м. Старокостянтинів, Хмельницької області, знайшов бойові припаси, а саме 26 (двадцять шість) патронів до стрілецької вогнепальної зброї калібру 7,62 мм, які керуючись раптово виниклим умислом спрямованим на придбання та подальше зберігання, у порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року № 576, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 року № 622, забрав з собою та переніс за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де поклав їх у шухляду комоду спальної кімнати власного будинку, чим придбав та почав зберігав їх без передбаченого законом дозволу.

13 червня 2025 року в період часу з 06 год. 27 хв. по 07 год. 25 хв. за місцем проживання ОСОБА_5 , у приміщенні будинку

АДРЕСА_1 , в ході проведення санкціонованого обшуку, в шухляді комоду виявлено та вилучено 26 (двадцять шість) патронів до стрілецької вогнепальної зброї калібру 7,62 мм, які придатні для стрільби та є бойовими припасами, які ОСОБА_5 , умисно, незаконно придбав та зберігав, без передбаченого законом дозволу з березня 2025 до моменту їх вилучення.

Своїми умисними діями, що виразилися у незаконному придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 1 ст. 263 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні щиро розкаявся, свою вину повністю визнав, ствердив, що зробив для себе правильні висновки, і щиро шкодує про вчинене. Просив його суворо не карати та не позбавляти волі.

Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ст. 349 КПК України показаннями обвинуваченого, який повністю визнав себе винними у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо вищевказаних фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, і вважає доведеним пред`явлене обвинуваченим обвинувачення.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, а його дії правильно кваліфіковано за ч.1 ст.263 КК України.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують їм покарання.

Згідно із ч. 2 ст. 50, ч. 2 ст. 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення, призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

ОСОБА_5 раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризуються позитивно, одружений.

Суд враховує, що обставинами, що пом`якшують покарання, передбаченими ст. 66 КК України, є щире каяття, як на стадії досудового так і на стадії судового розгляду.

Обставини, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вирішивши питання, передбачені ст.368 КПК України та врахувавши обставини, передбачені ст.65 КК України, в тому числі встановлені судом обставини, які пом`якшують покарання, суд приходить до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі.

Згідно з приписами ст. 75 КК, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Кримінально-правові норми, що визначають загальні засади та правила призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Зваживши наведені обставини суд з урахуванням положень, зокрема ст. 75 КК приймає рішення про можливість чи неможливість звільнити особу від відбування покарання з випробуванням.

Так, суд враховує, що обвинувачений раніше не судимий, щиро розкаявся, повністю визнав вину, зробив для себе правильні висновки, та запевнив суд, що подібного більше не вчинятиме. Суд також враховує позицію прокурора, який вважав, що виправлення ОСОБА_5 можливе без реального відбування покарання.

Призначення саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів рівних можливостей та справедливого судового розгляду. Адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь. Бо контроль над поведінкою, способом життя та роботи, протягом всього строку відбуття покарання із випробуванням, надає можливість органу пробації аналізувати інформацію з метою визначення рівня ресоціалізації (виправлення засуджених).

Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При цьому, покарання у виді позбавлення чи обмеження волі є винятковими покараннями, які застосовуються щодо осіб, виправлення яких є неможливим в іншій, передбачений законом спосіб.

Разом із цим, суд, діючи відповідно до положень ч. 1 ст. 76 КК України, покладає на обвинуваченого обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ч. 1, ст. 76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботиабо навчання.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням ст. 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання.

Щодо тривалості іспитового строку, то суд зауважує, що іспитовий строк містить у собі погрозу реального виконання покарання, якщо засуджений не буде виконувати умови випробування, і можливість остаточного звільнення від відбування покарання і погашення судимості, якщо особа виконає покладені на неї обов`язки. Встановлення іспитового строку полягає і в тому, що за засудженою особою здійснюється контроль з боку органів виконання покарання. Крім того, іспитовий строк дисциплінує засудженого, привчає його до додержання законів, нагадує йому, що він не виправданий, а проходить випробування, від результату якого залежить його подальша доля звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.

Встановлення в даному випадку судом іспитового строку 1 (один) рік обвинуваченому є виправданим з врахуванням особи обвинуваченого, який раніше не судимий, і достатнім для того щоб засуджений довів своє виправлення без реального відбування основного покарання.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 під час досудового розслідування не обиравсята клопотання про обрання обвинуваченому до набрання вироком чинності запобіжного заходу прокурором не заявлено.

У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз слід стягнути з обвинуваченого на користь держави в порядку ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів слід вирішити згідно ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_5 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави витрати за проведення судових експертиз зброї: № СЕ-19/123-25/8910-БЛ від 30.06.2025 в сумі 5 348,40 грн.; № СЕ-19/123-25/9005-ХЗ від 10.07.2025 в сумі 2 674,20 грн.; № СЕ-19/123-25/9006-ХЗ від 14.07.2025 в сумі 2 674,20 грн.; № СЕ-19/123-25/9004-ХЗ від 09.07.2025 в сумі 3 565,60 грн.; № СЕ-19/123-25/9002-ХЗ від 08.07.2025 в сумі 2 674,20 грн.; № СЕ-19/123-25/9003-ХЗ від 07.07.2025 в сумі 2 674,20 грн., № СЕ-19/123-25/9100-ХЗ від 16.07.2025 в сумі 2 674,20 грн., а всього 22 285 (двадцять дві тисячі двісті вісімдесят п`ять) грн.

Речові докази по справі :

-двадцять шість патронів калібру 7,62та два багнет ножа, які передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП № 1 Хмельницького РУП ГУ НП в Хмельницькій області, що по вул. Авіаторів, 2 м. Старокостянтинів, Хмельницького району, Хмельницької області, знищити;

-чотири ножі, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , залишити останньому за належністю.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було судом визнано недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: