У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта ОСОБА_6 , погоджене керівником Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000400 від 31.05.2025

відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця села Данилово Хустського району Закарпатської області, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, сапера розмінування 4 відділення розмінування 3 взводу розмінування 4 роти розмінування 4 батальйону розмінування військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту

встановив:

Старший слідчий слідчого відділення відділу поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_8 , за погодженням керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та просить застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мотивуючи тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 призваний на військову службу за призовом під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_3 та в подальшому зарахований до військової частини НОМЕР_2 на посаду санітара відділення забезпечення взводу забезпечення медичної роти ВЧ НОМЕР_3 .

30 травня 2025 року близько 20 години 50 хвилин ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_2 , перебуваючи поза службою, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, тобто діючи з кримінально протиправною недбалістю, керуючи транспортним засобом марки «Chevrolet», моделі «Lacetti», д.н.з « НОМЕР_4 », на 815 кілометрі автодороги М-06 сполученням «Київ-Чоп», поза межами населеного пункту, зі сторони села Сюрте у напрямку села Холмок Ужгородського району Закарпатської області, проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, не зменшивши швидкість до такої, яка б не перевищувала безпечної за умовами фактичної видимості дороги в напрямку руху, допустив зіткнення з мотоциклом марки «Viper», моделі «V200M», д.н.з. « НОМЕР_5 » під керуванням неповнолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який стояв нерухомо у попутному напрямку руху водія ОСОБА_4 та мав намір здійснити маневр ліворуч з метою з`їзду з головної дороги (М-06) на другорядну (ґрунтова дорога в напрямку с. Холмок), внаслідок чого ОСОБА_9 отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді перелому проксимального відділу великогомілкової кістки з переломом малогомілкової кістки зліва, відкритої рани лівої гомілки сполученої з переломом, удару ліктя зліва, інші поверхневі травми живота, нижньої частини спини та тазу зліва, травматичної ішемії м?язу гомілки, відкритої рани гомілки.

Указаними протиправними діями ОСОБА_4 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі ПДР України), а саме п. 13.1, згідно з яким водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Враховуючи вищевикладене, 23.09.2025 слідчим за погодженням з прокурором повідомлено ОСОБА_4 про підзору у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину та одночасного існування ризиків: переховуватися від органу досудового слідства, незаконно впливати на свідків, прокурор просить застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, з наведених у ньому підстав.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 подав до суду письмові заперечення, у яких зазначає, що ОСОБА_4 не скоював інкримінованого йому правопорушення, винним себе не вважає. Також вказує, що на утриманні підозрюваного знаходиться матір, яка є особою з інвалідністю ІІ групи, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

У судовому засіданні захисник підтримав подану заяву про застосування цілодобового домашнього арешту, зазначив, що саме такий запобіжний захід дозволить підозрюваному здійснювати догляд за його матір`ю та належно готуватися до процесуальних дій у кримінальному провадженні.

Підозрюваний підтримав позицію захисника.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя встановила наступне.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризиків.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого (стаття 178 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст.177 КПК.

Слідчим суддею встановлено, що відділу поліції № 1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області за процесуального керівництва Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України у кримінальному провадженні №0000400 від 31.05.2025.

Підставою внесення зазначених відомостей до ЄРДР стало те, що «30.05.2025 близько 20:54 год. водій ТЗ марки «Chevrolet», моделі «Lacetti», д.н.з. НОМЕР_6 гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_1 , (військовослужбовець НОМЕР_7 , сапер розмінувальник, солдат) рухаючись по автодорозі М06 зі сполученням «Київ-Чоп» із сторони міста Чоп в напрямку міста Ужгород на 815 кілометрі не врахувавши дорожньої обстановки та не дотримавшись безпечної дистанції допустив зіткнення з ТЗ - мотоциклом марки «Viper», моделі «V200М», д.н.з. НОМЕР_5 за кермом якого перебував гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканець АДРЕСА_2 , внаслідок чого останній впав з мотоциклу на асфальтобетонне покриття та отримав тілесні ушкодження ОСОБА_10 було доставлено КШМД до УМР УМБКЛ в м. Ужгород з діагнозом перелом середньої нижньої НС лівої великогомілкової кістки та верхньої третини малогомілкової кістки зі зміщенням».

23.09.2025 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме у порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами, що заподіяли тяжке тілесне ушкодження.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема, протоколом огляду місця ДТП від 30.05.2025; схемою до протоколу огляду місця ДТП від 30.05.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_4 ; протоколом проведення слідчого експерименту від 04.06.2025; схемою до протоколу проведення слідчого експерименту від 04.06.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом проведення слідчого експерименту від 14.06.2025; схемою до протоколу проведення слідчого експерименту від 14.06.2025; висновком експерта №СЕ-19/107-25/10229-ІТ від 04.09.2025.

У Кримінальному процесуальному кодексі України поняття обґрунтованої підозри не визначено, але воно визначено Європейським судом з прав людини. Обґрунтована підозра є нижчим стандартом доведення, ніж переконання поза розумним сумнівом, та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку. Однак таке переконання суду має бути засновано на об`єктивних фактах. Європейський Суд визначає, що «розумна підозра передбачає існування фактів або інформації, які повинні задовольнити об`єктивного спостерігача в тому, що особа, щодо якої розглядається питання, вчинила злочин. Те, що позначено словом "обґрунтована", залежатиме від усіх обставин» (справи «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства», 30 August 1990, § 32; «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року; «Тerry v. Ohio», 392 US, 1968) і не може спиратися на голе припущення, що особа може в майбутньому втекти або повторно вчинити злочин. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При дослідженні доданих до клопотання доказів, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Водночас слідчий суддя констатує, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Фактично, слідчий суддя повинен встановити, чи є запропонований запобіжний захід (домашній арешт) пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваного та дотримання принципу верховенства права.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на те, що домашній арешт вважається «позбавленням волі» в розумінні статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рішення Великої Палати у справі Buzadji проти Республіки Молдова від 5 липня 2016 року, заява № 23755/07, параграф 104). Метою цієї статті є захист від самовільного та необґрунтованого позбавлення волі. Тому, слідчий суддя повинен всебічно оцінити обставини, на які посилаються сторона обвинувачення та сторона захисту.

Основними ризикам, на які посилається сторона обвинувачення у даному клопотанні є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Слідчий суддя вважає доведеними існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, ризик щодо можливості переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду має місце при обставинах, за яких підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує у результаті визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення може переховуватись від слідства та суду.

При встановленні наявності ризику впливу на потерпілого та свідків слідчий суддя враховує, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Вказане в сукупності свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя врахував наявність ризиків, передбачених пунктами п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК, а також тяжкість покарання кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , в тому числі особу підозрюваного, те що останній є військовослужбовцем військової служби за мобілізацією та має на утриманні матір похилого віку, особу з інвалідністю ІІ групи.

З огляду на вказане слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання сторони обвинувачення підлягає до задоволення і щодо підозрюваного ОСОБА_4 слід обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня з покладенням на підозрюваного обов`язків, визначених ч. 5 ст.194 КПК України, без застосування електронних засобів контролю.

Клопотання захисника - адвоката ОСОБА_5 про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя вважає таким, що погіршує становище підозрюваного, відтак відмовляє у його задоволенні.

Керуючись ст. 176-178, 181, 193, 194, 196, 492 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відмовиити.

Клопотання прокурора задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці, а саме до 23 листопада 2025 року включно, заборонивши йому залишати місце його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду, в нічний час з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді/суду на першу вимогу;

- не спілкуватися зі свідками та потерпілими у кримінальному провадженні;

-повідомляти слідчого, який здійснює досудове розслідування, прокурора, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

-здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в?їзд в Україну.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Згідно ст.181 ч.4 КПК України орган Національної поліції зобов`язаний негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчого.

Копію ухвали вручити підозрюваному, його захиснику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1