В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2026 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника потерпілого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

перекладача - ОСОБА_7 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002248 від 28 жовтня 2025 року, стосовно

ОСОБА_8 ( ОСОБА_8 ), який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кахул Республіка Молдова, громадянин Молдови, з професійно-технічною освітою, непрацюючий, неодружений, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

за ознаками кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 194 КК України,

а також цивільний позов військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_8 ( ОСОБА_8 ), про стягнення майнової шкоди, установив таке.

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

22.02.2022 президент Російської Федерації, реалізуючи злочинний план, направив до Ради Федерації звернення про використання Збройних Сил Російської Федерації за межами РФ, яке було задоволено.

24.02.2022 о 05 годині президент Російської Федерації оголосив про рішення розпочати військову операцію в Україні.

У подальшому, на виконання вищевказаного наказу військовослужбовцями Збройних Сил Російської Федерації здійснено пуск крилатих та балістичних ракет по аеродромам, військовим штабам і складам Збройних Сил України.

Крім цього, підрозділи Збройних Сил та інших військових формувань Російської Федерації із застосуванням зброї незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Автономній Республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти та здійснили окупацію частини території України.

У зв`язку з цим, указом Президента України за № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, та після його затвердження Законом України за № 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» цей Указ набрав чинності. Таким чином, в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» розпочався воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

З`ясовано, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 28.10.2025, у громадянина Республіки Молдова ОСОБА_8 , якому достовірно відомо про збройний напад Російської Федерації на Україну, з метою вчинення злочину проти основ національної безпеки України, з корисливих мотивів, виник злочинний умисел, спрямований на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, шляхом підпалу транспортних засобів військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань.

Встановлено, що в ході підшукання ОСОБА_10 підробітку, останній, використовуючи власний мобільний телефон марки «iPhone», моделі «13 Pro Max», ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 в чаті застосунку для миттєвого обміну повідомленнями «WhatsApp» за допомогою текстових повідомлень зв`язався із невстановленою особою, яка запропонувала ОСОБА_11 за грошову винагороду здійснити підпал транспортних засобів, якими користуються військовослужбовці Збройних Сил України та інших військових формувань.

Після отримання зазначеної пропозиції ОСОБА_12 , переслідуючи корисливий мотив, використовуючи застосунок для миттєвого обміну повідомленнями «WhatsApp», повідомив невстановленому користувачу про те, що готовий здійснювати підпали таких транспортних засобів, усвідомлюючи при цьому, що такі дії перешкоджатимуть законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань.

Надалі ОСОБА_12 підшукав припаркований біля будинку АДРЕСА_2 автомобіль марки «Skoda Octavia» моделі «A5», номерний знак НОМЕР_4 (на чорному фоні) та перебував у законному користуванні військовослужбовця Збройних Сил ОСОБА_13 , водія-електрика в/ч НОМЕР_1 , задля виконання останнім своїх військових обов`язків, завдань із забезпечення обороноздатності держави та захисту її територіальної цілісності.

В подальшому ОСОБА_12 , в нічну пору доби, близько 00 год. 40 хв. 28.10.2025 пішки прибув до відомого йому місця перебування транспортного засобу марки «Skoda Octavia» моделі «A5», номерний знак НОМЕР_4 (на чорному фоні), за адресою: АДРЕСА_2 , та діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, використовуючи заздалегідь підготовлені знаряддя злочину - легкозаймисту рідину та пристрій для отримання полум`я, здійснив підпал передньої частини легкового автомобіля марки «Skoda Octavia» моделі «A5», номерний знак НОМЕР_4 (на чорному фоні), внаслідок чого вищевказаний транспортний засіб загорівся та зазнав пошкоджень.

При цьому, під час вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_12 , використовуючи належний йому мобільний телефон марки «iPhone» моделі «13 Pro Max», ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , з метою подальшого звітування про вчинені дії, проводив відеозйомку вказаної події.

Пересвідчившись, що вказаний транспортний засіб палає, ОСОБА_12 залишив місце вчинення злочину.

Вказаними діями, ОСОБА_12 перешкоджав законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, тобто у вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Крім цього, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 28.10.2025, у громадянина Республіка Молдова ОСОБА_8 виник протиправний умисел, спрямований на пошкодження чужого майна шляхом підпалу, з метою отримання прибутку.

Встановлено, що в ході підшукання ОСОБА_10 підробітку, останній, використовуючи власний мобільний телефон марки «iPhone», моделі «13 Pro Max», ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 в чаті застосунку для миттєвого обміну повідомленнями «WhatsApp» за допомогою текстових повідомлень зв`язався із невстановленою особою, яка запропонувала ОСОБА_11 за грошову винагороду здійснити підпал транспортних засобів, якими користуються військовослужбовці Збройних Сил України та інших військових формувань.

Надавши згоду, ОСОБА_12 підшукав припаркований біля будинку АДРЕСА_2 автомобіль марки «Skoda Octavia» моделі «A5», номерний знак НОМЕР_4 (на чорному фоні) та перебував у законному користуванні військовослужбовця Збройних Сил ОСОБА_13 , водія-електрика в/ч НОМЕР_1 .

В подальшому ОСОБА_12 , в нічну пору доби, близько 00 год. 40 хв. 28.10.2025 пішки прибув до відомого йому місця перебування транспортного засобу марки «Skoda Octavia» моделі «A5», номерний знак НОМЕР_4 (на чорному фоні), за адресою: АДРЕСА_2 , та діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді пошкодження майна і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, з метою отримання матеріальної вигоди, використовуючи заздалегідь підготовлені знаряддя злочину - легкозаймисту рідину та пристрій для отримання полум`я, здійснив підпал передньої частини легкового автомобіля марки «Skoda Octavia» моделі «A5», номерний знак НОМЕР_4 (на чорному фоні), внаслідок чого вищевказаний транспортний засіб загорівся та зазнав пошкоджень.

При цьому, під час вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_12 , використовуючи належний йому мобільний телефон марки «iPhone» моделі «13 Pro Max», ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , з метою подальшого звітування про вчинені дії, проводив відеозйомку вказаної події.

Пересвідчившись, що вказаний транспортний засіб палає, ОСОБА_12 залишив місце вчинення злочину.

Внаслідок вказаних умисних протиправних дій ОСОБА_5 в ході пожежі автомобіль марки «Skoda Octavia» моделі «A5», номерний знак НОМЕР_4 (на чорному фоні), отримав термічні пошкодження складників оперення та оснащення кузова, термічного руйнування скла, крил, колісних арок та коліс, переднього та заднього бамперів, ліхтарів головного світла та задніх ліхтарів, чим власнику даного транспортного засобу - військовій частині НОМЕР_1 заподіяно майнової шкоди на суму 328 570 грн.

Вказаними діями, ОСОБА_12 умисно пошкодив чуже майно, шляхом підпалу, тобто вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 2 ст. 194 КК України.

ІІ. Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Отож, суд визнає ОСОБА_5 винуватим у вчиненні перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, тобто вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, а також у вчиненні умисного пошкодження чужого майна, шляхом підпалу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

ІІІ. Досліджені судом докази.

Згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, отримавши згоду учасників кримінального провадження, суд визнав за недоцільне дослідження доказів щодо обставин, які ними не оспорювались, оскільки вони розуміли правильно їх зміст, сумнівів у добровільності їх позиції не було, а їм роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

У порядку ч. 4 ст. 349 КПК України, суд допитав обвинуваченого ОСОБА_5 , який повністю визнав пред`явлене йому обвинувачення, підтвердив кожну обставину, про яку зазначено у ньому, кваліфікацію своїх дій за ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 194 КК України не оспорював та надав покази, які повністю узгоджуються із зазначеними в обвинувальному акті, просив суворо не карати, цивільний позов визнав.

IV. Оцінка суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання (ст. 67 КК України) судом не установлено.

VІ. Мотиви призначення покарання.

Згідно з ч. 2 ст. 373 КПК України, якщо обвинувачений визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суд ухвалює обвинувальний вирок і призначає покарання, звільняє від покарання чи від його відбування у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, або застосовує інші заходи, передбачені законом України про кримінальну відповідальність.

Визначаючись із покаранням обвинуваченому ОСОБА_11 суд керується таким.

Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами (ст. 50 КК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень (ч. 2 ст. 65 КК України).

Відповідно до практики Верховного Суду, керуючись загальними засадами призначення покарання (ст. 65 КК України), суд має призначати покарання конкретній особі за конкретний злочин, максимально індивідуалізуючи покарання.

Призначене судом покарання повинно відповідати ступеню суспільної небезпеки кримінального правопорушення, обставинам його вчинення та враховувати особу винного, тобто бути справедливим.

Виходячи з мети покарання й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Тобто кримінально-правовий зміст принципу справедливості полягає в тому, що покарання, яке застосоване до особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, повинно бути справедливим, тобто таким, що відповідає як тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, так і конкретним обставинам його вчинення, а також особливостям особистості злочинця (постанова Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 18 січня 2024 року, у справі ЄУН 715/2635/22).

Згідно з практикою Верховного Суду, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення повинна враховуватися судом як загальна засада призначення покарання не лише на підставі належності відповідного правопорушення до певного виду (ст. 12 КК України), але і з обов`язковим урахування конкретних обставин вчиненого кримінального правопорушення (постанова Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 23 червня 2020 року, у справі ЄУН 171/8/17).

Водночас, згідно з ч. 1 ст. 70 КК України передбачає, що при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», при вирішенні питання про те, який із передбачених ст. 70 КК України принципів необхідно застосовувати при призначенні покарання за сукупністю злочинів (поглинення менш суворого покарання більш суворим або повного чи часткового складання покарань, призначених за окремі злочини), суд повинен враховувати крім даних про особу винного й обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, також кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності (реальна чи ідеальна) тощо.

Застосовуючи вказані правила, суд зазначає, що санкція ч. 1 ст. 114-1 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Суд зазначає, що санкція ч. 2 ст. 194 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років.

Визначаючи строк позбавлення волі ОСОБА_11 суд враховує, що вчинені ним кримінальні правопорушення, згідно з частиною п`ятою статті 12 КК України, відносяться до тяжких злочинів.

Суд враховує і конкретні обставини злочинів (форму вини, кількість епізодів, корисливий мотив, мету, суму шкоди, тощо), а також наслідки вчиненого злочину - майно потерпілого було істотно пошкоджене.

Суд враховує і дані про особу ОСОБА_5 , який має молодий вік, раніше не судимий, а також ставлення до вчиненого, а саме: він вину визнав, засуджував свою поведінку, щиро каявся.

Суд враховує установлені вище обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Отож, суд вважає, що досягнення мети покарання, визначеної у ст. 50 КК України, а саме виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як ним, так і іншими особами, неможливе, без ізоляції його від суспільства, а тому йому слід призначити покарання: за ч. 1 ст. 114-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років; за ч. 2 ст. 194 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Суд вважає, що вказане покарання буде справедливим, оскільки відповідатиме ступеню суспільної небезпеки кримінального правопорушення, обставинам його вчинення та враховує особу винного та буде адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності.

Водночас, остаточне покарання ОСОБА_11 суд визначає за правилами ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, врахувавши крім даних про особу винного й обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, кількість злочинів, що входять до сукупності - два, умисну форму вини й корисливий мотив їх вчинення, наслідки, що настали - істотне пошкодження майна, вид сукупності (ідеальна).

Суд не знайшов підстав для звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання, передбачених ст. 75 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Обмеження щодо застосування звільнення від відбування покарання з випробуванням, передбачені абзацом першим цієї частини, не застосовуються, якщо суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про визнання винуватості у кримінальних провадженнях щодо корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією.

У випадку ОСОБА_5 суд не бачить підстав застосовувати положення ст. 75 КК України, оскільки він, в умовах воєнного стану, достовірно знаючи про введення воєнного стану на території України, цілеспрямовано приїхав на територію України, для вчинення кримінального правопорушення - злочину, спрямованого проти основ національної безпеки України та на перешкоджання Збройним Силам України та вчинив його, що свідчить про істотну суспільну небезпеку ОСОБА_5 унеможливлює звільнення останнього від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 75 КК України.

VIІ. Рішення стосовно цивільного позову.

Згідно з цивільним позовом військова частина НОМЕР_1 просила: стягнути з ОСОБА_5 на його користь майнову шкоду в розмірі 328 570 (триста двадцять вісім тисяч п`ятсот сімдесят) гривень 00 (нуль) копійок.

Обвинувачений ОСОБА_12 проти задоволення вказаного цивільного позову не заперечував.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Суду доведено, що внаслідок вчиненого злочину, ОСОБА_12 завдав військовій частині НОМЕР_1 майнову шкоду в розмірі 328 570 (триста двадцять вісім тисяч п`ятсот сімдесят) гривень 00 (нуль) копійок.

Отож, суд задовольняє позов військової частини НОМЕР_1 в повному обсязі.

VІІІ. Рішення стосовно речових доказів.

Судом установлено, що речовими доказами визнані: пожежне сміття; фрагменти електричних провідників; пластикову пляшку із написом «Керосин»; мобільний телефон сірого кольору, що перебуває в силіконовому чохлі чорного кольору, марки «iPhone» моделі «13 Pro Max», серійний номер « НОМЕР_5 », ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 ; рюкзак чорного кольору з вмістом зошита, зарядного пристрою, маркера, кусачок для нігтів, вологих серветок, кофти коричневого кольору, рушника коричневого кольору, кофти «Puma» коричневого кольору, шампунів, нижньої білизни, шкарпетки, які поміщено до картонної коробки; кросівки чорного кольору з білою підошвою; штани чорного кольору, штани «Nike», шапку чорного кольору, бафф; стартовий пакет « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на номер телефону НОМЕР_6 та чохол для телефону, прозорий, силіконовий, із вставками синього кольору; іменна банківська картка FinComBank № НОМЕР_7 , видану на ім`я « ОСОБА_14 », пачка з цигарками марки «West», запальничка жовто-помаранчевого кольору «Atomic»; гроші, а саме: 70 гривень (купюрою 50 гривень АА4693831 та купюрою 20 гривень ГК8368574); 200 лей (купюрами по 100 в кількості 2 штук з індивідуальними номерами 874359, 815140) та 20 лей (дві купюри 10 з індивідуальними номерами 028664, 402751); куртка чорного кольору, штани «Complex» та кросівки «Bashili»; мicro-SIM картку із написом: «moldcell» « НОМЕР_8 », ключ-скріпку для лотка SIM-картки та первинне пакування, що в паперовому конверті.

Судом установлено, що документом визнаний: відеофайл із присвоєною назвою: «video_2025-11-07_14-11-38», який міститься на DVD-R диску.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами.

Вказане питання вирішується судом за правилами частини дев`ятої статті 100 КПК України, а саме: (1) гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю); (2) гроші, цінності та інше майно, які призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення, конфіскуються; (3) майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується; (4) майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане, знищується, а у разі необхідності - передається до криміналістичних колекцій експертних установ або заінтересованим особам на їх прохання; (5) гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку; (6) гроші, цінності та інше майно, що одержані фізичною або юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від нього, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено, конфіскуються; (6-1) майно (грошові кошти або інше майно, а також доходи від них) засудженого за вчинення корупційного злочину, легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, його пов`язаної особи конфіскується, якщо в суді не підтверджено законність підстав набуття прав на таке майно. (7) документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Застосовуючи вказані правила, суд вважає, що:

-пожежне сміття; фрагменти електричних провідників; пластикову пляшку із написом «Керосин», - слід знищити;

-відеофайл із присвоєною назвою: «video_2025-11-07_14-11-38», який міститься на DVD-R диску, слід залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього строку їх зберігання;

-рюкзак чорного кольору з вмістом зошита, зарядного пристрою, маркера, кусачок для нігтів, вологих серветок, кофти коричневого кольору, рушника коричневого кольору, кофти «Puma» коричневого кольору, шампуні, нижньої білизни, шкарпетки, які поміщено до картонної коробки; кросівки чорного кольору з білою підошвою, що поміщено до картонної коробки; штани чорного кольору, штани «Nike», шапку чорного кольору, бафф; стартовий пакет « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на номер телефону НОМЕР_6 та чохол для телефону, прозорий, силіконовий, із вставками синього кольору; іменну банківську картку FinComBank № НОМЕР_7 , видану на ім`я « ОСОБА_14 »; пачку з цигарками марки «West», запальничку жовто-помаранчевого кольору «Atomic», гроші, а саме: 70 гривень (купюрою 50 гривень АА4693831 та купюрою 20 гривень ГК8368574); 200 лей (купюрами по 100 в кількості 2 штук з індивідуальними номерами 874359, 815140) та 20 лей (дві купюри 10 з індивідуальними номерами 028664, 402751); куртку чорного кольору, штани «Complex» та кросівки «Bashili»; мicro-SIM картку із написом: «moldcell» « НОМЕР_8 », ключ-скріпку для лотка SIM-картки, - повернути власнику ОСОБА_8 ( ОСОБА_8 ).

Одночасно, судом установлено, що мобільний телефон сірого кольору, що перебуває в силіконовому чохлі чорного кольору, марки «iPhone» моделі «13 Pro Max», серійний номер « НОМЕР_5 », ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , використовував вчиняючи кримінальні правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Отож, на підставі ст. 96-1 КК України, суд вирішує застосувати спеціальну конфіскацію мобільний телефон сірого кольору, що перебуває в силіконовому чохлі чорного кольору, марки «iPhone» моделі «13 Pro Max», серійний номер « НОМЕР_5 », ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , які належать

ОСОБА_16 . Рішення стосовно процесуальних витрат.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання, зокрема, на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі. Частиною третьою цієї статті передбачено, що якщо обвинувачено декілька осіб, суд вирішує питання, зазначені в цій статті, окремо щодо кожного з обвинувачених.

Судом установлено, що в ході кримінального провадження понесені витрати на залучення експерта в розмірі 52 956 (п`ятдесят дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят шість) гривень 53 (п`ятдесят три) копійки, зокрема:

-6239 грн 80 коп. (висновок експерта від 10 грудня 2025 року № СЕ-19/111-25/68029-АВ);

-4457 грн 00 коп. (висновок експерта від 11 грудня 2025 року № СЕ-10/111-25/69361-ПТ);

-3565 грн 60 коп. (висновок експерта від 11 листопада 2025 року № СЕ-19/111-25/67145-ФХД);

-1782 грн 80 коп. (висновок експерта від 26 листопада 2025 року № СЕ-19/111-25/67309-КЗ);

-4457 грн 00 коп. (висновок експерта від 04 листопада 2025 року № СЕ-19/111-25/67164-Д);

-3565 грн 60 коп. (висновок експерта від 10 листопада 2025 року № СЕ-19/111-25/67688-ФХД);

-12 541 грн 16 коп. (висновок експерта від 19 листопада 2025 року № СЕ-19/111-25/67264-БД);

-9216 грн 37 коп. (висновок експерта від 19 листопада 2025 року № СЕ-19/111-25/67138-БД);

-7131 грн. 20 коп. (висновок експерта від 13 листопада 2025 року № СЕ-19/111-25/67683-ФХД).

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Отож, згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, з ОСОБА_5 на користь держави необхідно стягнути витрати на залучення експерта в розмірі 52 956 (п`ятдесят дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят шість) гривень 53 (п`ятдесят три) копійки.

X. Рішення стосовно заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання: як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 131 КПК України, заходами забезпечення кримінального провадження є: 1) виклик слідчим, дізнавачем, прокурором, судовий виклик і привід; 2) накладення грошового стягнення; 3) тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом; 4) відсторонення від посади; 4-1) тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя; 5) тимчасовий доступ до речей і документів; 6) тимчасове вилучення майна; 7) арешт майна; 8) затримання особи; 9) запобіжні заходи.

У ході судового розгляду установлено, що у кримінальному провадженні згідно з ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 жовтня 2025 року накладений арешт на: рюкзак чорного кольору з вмістом зошита, зарядного пристрою, маркера, кусачок для нігтів, вологих серветок, кофти коричневого кольору, рушника коричневого кольору, кофти «Puma» коричневого кольору, шампуні, нижньої білизни, шкарпетки, які поміщено до картонної коробки; кросівки чорного кольору з білою підошвою, що поміщено до картонної коробки; штани чорного кольору, штани «Nike», шапку чорного кольору, бафф, які поміщено до картонної коробки; стартовий пакет мобільного оператора « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з номером НОМЕР_9 , який поміщений до спец пакету № NPU6085624; іменну банківську картку FinComBank № НОМЕР_7 , видану на ім`я « ОСОБА_14 », Українські гривні на загальну суму 70 гривень (купюрою 50 гривень АА4693831 та купюрою 20 гривень ГК8368574), пачку з цигарками марки «West», запальничку жовто-помаранчевого кольору «Atomic», Молдавську валюту в сумі 220 лей (купюрами по 100 в кількості 2 штук з індивідуальними номерами F.0159 і F.0161 та дві купюри 10 з індивідуальними номерами С.0204 і С.0206), які поміщено до спец пакету № NPU 6085622; мобільний телефон сірого кольору, що перебуває в силіконовому чохлі чорного кольору, марки «iPhone» моделі «13 Pro Max», серійний номер « НОМЕР_5 », ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , з сім-картою мобільного оператора зв`язку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з номером НОМЕР_9 , Micro-SIM картку із написом: « ОСОБА_17 » « НОМЕР_8 », які поміщено до спец пакету № ICR 0234967; куртку чорного кольору, штани «Complex» та кросівки «Bashili», які поміщено до картонної коробки.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Отже, суд вважає, що оскільки кримінальне провадження розглянуте, потреба в подальшому існуванні арешту відпала.

У зв`язку з цим, суд ухвалює рішення про його скасування.

Разом з цим, судом установлено, що ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_3 від 19 грудня 2025 року до ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 16 лютого 2026 року.

Згідно з ч. 3 ст. 377 КПК України, якщо обвинувачений, що тримається під вартою, засуджений до арешту чи позбавлення волі, суд у виняткових випадках з урахуванням особи та обставин, встановлених під час кримінального провадження, має право змінити йому запобіжний захід до набрання вироком законної сили на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою, та звільнити такого обвинуваченого з-під варти.

Відповідно до пар. 1 (а) статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законне ув`язнення особи після засудження її компетентним судом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, «… За правом багатьох країн … затримання у очікуванні розгляду апеляції вважається попереднім триманням під вартою, і засуджена особа не починає відбувати своє покарання, поки вирок не набере чинності. … Однак відмінності між підходами до процедури призначення покарання є відмінності за формою, а не за суттю, якщо розглядати наслідки для зацікавленої особи. Слід вважати, що стаття 5 § 1 (а), яка нічого не каже про припустимі форми правового механізму, за яким особа може законно триматися під вартою «після засудження», залишає державам-учасницям свободу вибору в цьому питанні» («Monnel and Morris v. the United Kingdom», рішення ЄСПЛ від 02 березня 1987 року § 47).

«Обвинувачений вважається затриманим «після засудження компетентним судом» у значенні статті 5 § 1 (a) після того, як рішення було винесено в першій інстанції, навіть якщо воно ще не виконується і підлягає оскарженню» («Руслан Яковенко проти України», рішення ЄСПЛ від 04 вересня 2015 року, заява № 5425/11, § 46)

«Термін «після засудження» не можна тлумачити, так, ніби він стосується лише остаточного засудження... Не можна ігнорувати того, що винуватість особи, яка тримається під вартою під час апеляційного або наглядового провадження, вже встановлена в ході судового розгляду, проведеного відповідно до вимог статті 6». («Wemhoff v. Germany», рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 року, § 9).

Отже, вказане свідчить, що відсутня необхідність у будь-якому клопотанні про обрання запобіжного заходу, оскільки суд у цьому випадку діє у якості влади, що призначила покарання і забезпечує його виконання, а не вирішує спір між сторонами.

Також, у суду відсутня потреба аналізувати питання, необхідні для тримання під вартою до вироку; розумна підозра стає неактуальною, оскільки є вже висновок про винуватість; ризики не мають значення, оскільки відбувається де факто відбування покарання; обґрунтованість вироку не потребує періодичного перегляду.

Отож, з огляду на те, що до ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, виключних обставин, встановлених під час кримінального провадження, для зміни цього запобіжного заходу не установлено, а також враховуючи вид покарання, яке призначене судом, суд до набрання вироком законної сили продовжує ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. 100, 124, 174, 368, 374, 377, 381-382, 395, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

визнати ОСОБА_8 ( ОСОБА_8 ) винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 194 КК України.

Призначити ОСОБА_8 ( ОСОБА_8 ) покарання:

- за ч. 1 ст. 114-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

- за ч. 2 ст. 194 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_8 ( ОСОБА_8 ) остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 ( ОСОБА_8 ), - до набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_8 ( ОСОБА_8 ) до строку відбутого покарання, строк попереднього ув`язнення, за період з 28 жовтня 2025 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку день за день.

Цивільний позов військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_8 ( ОСОБА_8 ), про стягнення майнової шкоди, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_8 ( ОСОБА_8 ) на користь військової частини НОМЕР_1 майнову шкоду в розмірі 328 570 (триста двадцять вісім тисяч п`ятсот сімдесят) гривень 00 (нуль) копійок.

Стягнути з ОСОБА_8 ( ОСОБА_8 ) на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 52 956 (п`ятдесят дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят шість) гривень 53 (п`ятдесят три) копійки.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 жовтня 2025 року на:

- рюкзак чорного кольору з вмістом зошита, зарядного пристрою, маркера, кусачок для нігтів, вологих серветок, кофти коричневого кольору, рушника коричневого кольору, кофти «Puma» коричневого кольору, шампуні, нижньої білизни, шкарпетки, які поміщено до картонної коробки;

- кросівки чорного кольору з білою підошвою, що поміщено до картонної коробки;

- штани чорного кольору, штани «Nike», шапку чорного кольору, бафф, які поміщено до картонної коробки;

- стартовий пакет мобільного оператора « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з номером НОМЕР_9 , який поміщений до спец пакету № NPU6085624;

- іменну банківську картку FinComBank № НОМЕР_7 , видану на ім`я « ОСОБА_14 », Українські гривні на загальну суму 70 гривень (купюрою 50 гривень АА4693831 та купюрою 20 гривень ГК8368574), пачку з цигарками марки «West», запальничку жовто-помаранчевого кольору «Atomic», Молдавську валюту в сумі 220 лей (купюрами по 100 в кількості 2 штук з індивідуальними номерами F.0159 і F.0161 та дві купюри 10 з індивідуальними номерами С.0204 і С.0206), які поміщено до спец пакету № NPU 6085622;

- мобільний телефон сірого кольору, що перебуває в силіконовому чохлі чорного кольору, марки «iPhone» моделі «13 Pro Max», серійний номер « НОМЕР_5 », ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , з сім-картою мобільного оператора зв`язку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з номером НОМЕР_9 , Micro-SIM картку із написом: « ОСОБА_17 » « НОМЕР_8 », які поміщено до спец пакету № ICR 0234967;

- куртку чорного кольору, штани «Complex» та кросівки «Bashili», які поміщено до картонної коробки.

На підставі ст. 96-1, 96-2 КК України, в порядку спеціальної конфіскації, мобільний телефон марки «iPhone» моделі «13 Pro Max», серійний номер « НОМЕР_5 », ІМЕІ: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , - конфіскувати.

Речові докази:

- пожежне сміття, яке поміщене до спец. пакету № 0023086; фрагменти електричних провідників, які поміщені до спец. пакету № 0027434; пластикову пляшку із написом «Керосин», яка поміщена до спец. пакету № 0023087, які знаходяться в камері зберігання речових доказів ІНФОРМАЦІЯ_4 - знищити;

- відеофайл із присвоєною назвою: «video_2025-11-07_14-11-38», який міститься на DVD-R диску, - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього строку їх зберігання;

- рюкзак чорного кольору з вмістом зошита, зарядного пристрою, маркера, кусачок для нігтів, вологих серветок, кофти коричневого кольору, рушника коричневого кольору, кофти «Puma» коричневого кольору, шампуні, нижньої білизни, шкарпетки, які поміщено до картонної коробки; кросівки чорного кольору з білою підошвою, що поміщено до картонної коробки; штани чорного кольору, штани «Nike», шапку чорного кольору, бафф, які поміщено до картонної коробки; стартовий пакет « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на номер телефону НОМЕР_6 та чохол для телефону, прозорий, силіконовий, із вставками синього кольору, які поміщені до спец. пакету RIC2096018; іменну банківську картку FinComBank № НОМЕР_7 , видану на ім`я « ОСОБА_14 », пачку з цигарками марки «West», запальничку жовто-помаранчевого кольору «Atomic», куртку чорного кольору, штани «Complex» та кросівки «Bashili», які поміщено до картонної коробки; мicro-SIM картку із написом: «moldcell» « НОМЕР_8 », ключ-скріпку для лотка SIM-картки, які знаходяться в камері зберігання речових доказів ІНФОРМАЦІЯ_4 , - повернути власнику ОСОБА_8 ( ОСОБА_8 ).

- гроші, а саме: 70 гривень (купюрою 50 гривень АА4693831 та купюрою 20 гривень ГК8368574); 200 лей (купюрами по 100 в кількості 2 штук з індивідуальними номерами 874359, 815140) та 20 лей (дві купюри 10 з індивідуальними номерами 028664, 402751), які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, - повернути власнику ОСОБА_8 ( ОСОБА_8 ).

Вирок не може бути оскарженим з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

В іншій частині, вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду, в порядку встановленому законом, протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України вручити учасникам судового провадження копію повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя

Білоцерківського міськрайонного суду ОСОБА_18

Київської області