Справа № 287/500/25
провадження 1-кп/287/359/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2025 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000002 від 03.01.2025, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олевськ, Житомирської області, українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, не працюючого, на утриманні має одну малолітню дитину 2015 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 №60/95- ВР (з наступними змінами та доповненнями) та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15.02.1995 № 62/95 - ВР (з наступними змінами та доповненнями), згідно яких заборонено незаконний обіг наркотичних засобів, не маючи спеціального дозволу, з метою незаконного придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, в середині вересня 2024 року, у невстановлений час, перебував за с. Варварівка, Коростенського району, Житомирської області та побачив дикоростучу рослину коноплі. Усвідомлюючи що це є наркотичний засіб, зірвав руками листя рослин коноплі, які переніс до приміщення будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де поклав сушитись. В подальшому сухе листя коноплі ОСОБА_4 залишив зберігати на підвіконні у кімнаті будинку та у підвальному приміщенні до 14.02.2025.

14.02.2025 в період часу з 07 год. 26 хв. по 08 год. 40 хв. працівниками поліції відділення поліції № 2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області у будинку за місцем проживання ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 проведено обшук, у ході якого у кімнаті спальні виявлено та вилучено паперовий згорток: речовиною рослинного походження зеленого кольору. У підвальному приміщенні будинку виявлено та вилучено паперовий згорток з подрібненою речовиною зеленого кольору та неподрібнені рослини зеленого кольору, що є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабісом, а також металевий пристрій для подрібнення, з подрібненою речовиною зеленого кольору, що є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабісом. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить відповідно до вилученого: 0,261 г., 3,401 г., 2,958 г. та 0,320 г. Загальна маса канабісу, виявленого та вилученого за місцем проживання ОСОБА_4 , становить 6,94 г., що згідно таблиці №1 Наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 є більше, ніж невеликий розмір.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Під час досудового розслідування між сторонами кримінального провадження досягнуто угоди про визнання підозрюваним своєї винуватості у вчиненні вказаного кримінального проступку, яку укладено 25.02.2025.

За змістом угоди обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, сприяти розслідуванню і встановленню обставин вказаного кримінального провадження. Крім цього, обвинувачений погодився понести покарання за вчинений ним кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні вказаної угоди.

Захисник у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, так як це забезпечить більш швидке судове провадження.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Суд, вивчивши надані матеріали, заслухавши учасників судового провадження, приходить до наступного висновку.

Відповідно ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення яким затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.

Відповідно ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме у незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, ч. 4 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Узгоджені обвинуваченим та прокурором вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого.

Відповідно до ст. 475 КПК України, якщо суд переконався що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого, тобто не є наслідком застосування до нього насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченого чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому права передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, встановивши правильне розуміння обвинуваченим змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників підготовчого судового засідання та роз`яснивши обвинуваченому обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд доходить висновку, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та обвинуваченим, відповідає вимогам кримінального-процесуального законодавства, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди є добровільним, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання.

Суд врахував обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , такі як беззастережне визнання вини та щире каяття. Обставини, що обтяжують його покарання, відсутні.

Суд враховує ставлення обвинуваченого ОСОБА_4 до вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що останній сприяв розкриттю злочину, відомостей про перебування на обліках в психоневрологічному та наркологічному диспансерах відсутні, негативних характеристик суду не надано, має місце постійного проживання.

Призначаючи вид і міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення та його тяжкість, дані про особу обвинуваченого та з огляду на всі обставини в цілому, суд приходить до висновку, що обвинуваченому за вчинення кримінального проступку належить призначити узгоджену сторонами міру покарання в угоді у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Саме таке покарання на думку суду є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження скоєння нових злочинів.

Долю речового доказу слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі підлягають стягненню з обвинуваченого.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

За відсутності заборон визначених зазначеною нормою, з огляду на те, що арешт майна було застосовано з метою збереження речових доказів, суд вважає за можливе скасувати раніше обрані заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 100, 368, 370, 374, 474, 475, 476 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 25 лютого 2025 року між прокурором Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участю захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 .

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової експертизи (висновок експерта від 19.02.2025 за № СЕ-19/106-25/2689-НЗПРАП) в розмірі 1989 гривні 75 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової експертизи (висновок експерта від 20.02.2025 за № СЕ-19/106-25/2690-НЗПРАП) в розмірі 3183 гривні 60 копійок.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від 20.02.2025 у справі № 287/375/25, провадження № 1-кс/287/83/25, накладений на майно, вилучене у ході огляду місця події.

Речовий доказ: паперовий згорток з подрібненою речовиною зеленого кольору, зовні схожою на наркотичну, паперовий згорток з сухою речовиною зеленого кольору, зовні схожою на наркотичну, суху зелену речовину, зовні схожу на наркотичну та металевий пристрій для подрібнення з нашаруванням та частинами зеленого кольору, зовні схожі на наркотичні знищити.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1