Справа № 559/3883/25
Провадження № 1-кп/559/295/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2025 р. м.Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дубно кримінальне провадження за обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Семидуби, Дубенського району, Рівненської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000371 від 16.07.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.3 ст.15, ч.4 ст.186 КК України, справа № 559/3883/25 (провадження 1-кп/559/295/2025.

Захисником подано клопотання про зупинення провадження в даній справі на час мобілізації обвинуваченого, оскільки він виявив бажання виконувати свій обов*язок щодо захисту Батьківщини та наявна згода командира ВЧ НОМЕР_1 щодо проходження служби в даній частині.

В судовому засіданні обвинувачений та його захисник підтримали вказане клопотання. Обвинувачений також пояснив, що він раніше уклав контракт, внаслідок чого умовно-достроково був звільнений з місць позбавлення волі та подальшого відбуття покарання. Після чого самовільно залишив місце служби та вчинив певні діяння, які на разі прокурором кваліфікуються як злочин.

Потерпіла поклалася на розсуд суду.

Прокурор заперечував проти задоволення заявленого клопотання, оскільки дійсно обвинувачений раніше уклав контракт, внаслідок чого умовно-достроково був звільнений з місць позбавлення волі та подальшого відбуття покарання. Після чого самовільно залишив місце служби та вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.15, ч.4 ст.186 КК України. Зауважив, що інститут зупинення кримінального провадження на час мобілізації військовослужбовців передбачений законодавцем саме для таких обставин, коли виконання військового обов*язку обвинуваченим перешкоджає розгляду його справи в суді, зокрема перебування на лінії зіткнення, виконання інших важливих військових обов`язків. В даному випадку обвинувачений скоїв злочин, перебуваючи у СЗЧ, та щодо нього обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах СІЗО.

Заслухавши думку учасників судового засідання, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 не підлягає зупиненню, з огляду на таке.

Визначення поняття особливого періоду наведене у Законах України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 за № 3543-XII та «Про оборону України» від 06.12.1991 за № 1932-XII, а саме - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України із 05 год 30 хв 24.02.2022 введено воєнний стан. Цей Указ затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2402ІХ.

Окрім того, Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 оголошено загальну мобілізацію. Цей Указ затверджений Законом України від 03.03.2022 № 2105-IX.

У подальшому строк проведення загальної мобілізації та воєнного стану в Україні продовжено, у тому числі на момент розгляду поданого клопотання.

Згідно з ч.1 ст.335 КПК України у разі якщо обвинувачений був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його звільнення з військової служби.

Вказане положення кримінального процесуального закону орієнтує суд на те, що перебування обвинуваченого на військовій службі за призовом під час мобілізації унеможливлює проведення судового провадження щодо нього та вимагає зупинення такого провадження. Воно покликане максимально мобілізувати ресурси для надання збройної відсічі державі-агресору та забезпечити можливість проходження обвинуваченим військової служби за призовом під час мобілізації. З іншого боку, таке зупинення провадження може створити загрозу реалізації однієї із засад кримінального провадження - розумності строків. Ця засада має своєю метою встановити темпоральну межу невизначеності підозри й обвинувачення та гарантувати право насамперед підозрюваного та обвинуваченого, а також інших осіб, права та законні інтереси яких обмежуються під час провадження, від необґрунтованого і надмірного його затягування.

Вирішуючи питання конкуренції положень, які визначають процесуальну форму здійснення судового розгляду (до якої можна віднести також і положення про зупинення судового провадження) та положень щодо обов`язку суду забезпечити розумність строків судового розгляду, суд виходить зі змістовної характеристики належної правової процедури. Так, недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд (постанова Верховного Суду від 24.05.2021 у справі № 640/5023/19). Стаття 6 § 1 цієї Конвенції надає кожній особі право на розгляд справи упродовж розумного строку, яке має на меті забезпечити, аби обвинувачений не залишався занадто довгий час під тягарем обвинувачення, обґрунтованість якого має бути доведена (Wemhoff v. Germany, § 18; Kartv.Turkey [GC], § 68).

Якщо положення ч.1 ст.335 КПК України сприймати як такі, що безальтернативно вимагають зупинення судового провадження у випадку призову за мобілізацією обвинуваченого, то можна дійти висновку, що законодавець не врахував засади кримінального провадження при формулюванні відповідних положень. Однак ч. 3 ст.7 КПК України вказує, що зміст та форма кримінального провадження в умовах воєнного стану повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей здійснення кримінального провадження, визначених розділом IX-1 цього Кодексу.

Конструкція ст.335 КПК України дозволяє дійти висновку, що зупинення судового провадження можливе за наявності об`єктивних перешкод для його продовження. Наприклад, у випадку ухилення обвинуваченого від явки до суду, суд може прийняти рішення щодо приводу обвинуваченого (ст. 140 КПК України), накладення на нього грошового стягнення (ст. 139 КПК України) або ж звернення застави у дохід держави (ст. 182 КПК України). Зупинення з підстав захворювання обвинуваченого на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу можливе у тих випадках, коли ця хвороба виключає його участь у судовому провадженні. Ці висновки щодо тлумачення положень ст.335 КПК України забезпечують дотримання належної правової процедури та з урахуванням диференціації процесуальної форми дозволяють уникнути надмірного формалізму у правозастосуванні.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що положення ст.335 КПК України у частині зупинення судового провадження у зв`язку із мобілізацією не є імперативною. На відміну від інших підстав для зупинення судового провадження, при зупиненні у зв`язку із мобілізацією обвинуваченого необхідно враховувати реальну можливість його участі у судових засіданнях, зокрема виходячи з 1) роду військ, 2) завдань, які виконує відповідний військовій підрозділ, його дислокації, 3) посади обвинуваченого тощо.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 є військовослужбовцем військової служби за контрактом ВЧ НОМЕР_2 , станом на 03.12.2024 вбачаються у його діях ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Обвинувачений не залучений до безпосереднього виконання бойових завдань та на даний час щодо нього обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах СІЗО у Рівненській області. Вказане об`єктивно дозволяє ОСОБА_4 брати участь у судових засіданнях.

Крім того, суд враховує, що обвинувачений був не мобілізований, а уклав контракт щодо несення військової служби, а посилання на те, що наявна згода командира ВЧ НОМЕР_1 щодо проходження служби в даній частині свідчить лише про те, що він лише у подальшому збирається продовжити військову службу, на що відповідний командир надав свою згоду.

У той же час, якщо будь-який обвинувачений в умовах СІЗО погодиться на військову службу за мобілізацією та буде направлений для виконання бойових завдань для надання збройної відсічі державі-агресору, суд буде зобов`язаний вирішити питання про зупинення провадження у справі.

З огляду на вищевикладене та враховуючи встановлені обставини, суд доходить висновку про відсутність на даний час підстав для зупинення судового провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_4 та відмовляє у задоволенні клопотання захисника.

На підставі викладеного, керуючись ст.335 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про зупинення провадження у справі - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає..

Суддя ОСОБА_1