Справа № 524/4023/20
Провадження №1-кп/524/39/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2025 Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

представника потерплого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження №0004548 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Панасівка Миргородського району Полтавської області, громадянки України, освіта вища, пенсіонерки, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Автозаводського районного суду м. Кременчука перебувають матеріали кримінального провадження №0004548 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 , крім іншого, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366 КК України скоєних в період часу з 16.06.2016 по 10.07.2017 роки.

У судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 366 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Обвинувачена ОСОБА_5 проти закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності не заперечувала.

Прокурор та представник потерпілого просили відмовити в задоволенні клопотання захисника через його необґрунтованість.

Вивчивши клопотання захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думки учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Невідкладність вирішення клопотання пов`язана із тим, що суд, встановивши наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах, ухвалює рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності та закриває провадження у справі. Ця норма, як і положення ст. 49 КК України є імперативними нормами, які передбачають не право суду, а його обов`язок розглянути відповідне питання.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Відповідно до висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 05.04.2021 у справі № 328/1109/19, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули зазначені у ч. 1 ст. 49 КК України диференційовані строки давності за умови, що протягом вказаних строків особа не вчинила нового злочину, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.

Так, відповідно до правил ч. 3 ст. 49 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

При перериванні перебігу давності обчислення строків давності як за раніше вчинений злочин, так і за вчинений новий злочин починається з дня вчинення саме нового злочину, причому окремо за кожний злочин.

Згідно ч.4 ст. 12 КК України, нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули п`ять роки - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Як вбачається з обвинувального акту, кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 366 КК України, в яких обвинувачується ОСОБА_5 є нетяжкими злочинами і були вчинені 16.06.2016 року, 08.07.2016 року, 23.08.2016 року, 22.09.2016 року, 06.10.2016 року, 14.11.2016 року, 05.12.2016 року, 11.01.2017 року, 08.02.2017 року, 06.03.2017 року, 04.04.2017 року, 04.05.2017 року, 12.06.2017 року, 10.07.2017 року 07.08.2017 року, 08.09.2017 року, 05.10.2017 року, 08.11.2017 року, 07.12.2017 року, 10.01.2018 року, 07.02.2018 року, 07.03.2018 року, 06.04.2018 року, 10.05.2018 року, 08.06.2018 року, 10.07.2018 року.

Таким чином, на момент розгляду судом даного клопотання з дня вчинення кримінальних правопорушень у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 минуло більше ніж 5 років.

Разом із цим, суду ні стороною захисту, ні стороною обвинувачення на надано даних про не вчинення обвинуваченою нових кримінальних правопорушень до закінчення строків, визначених частиною 2 статті 49 КК.

Ураховуючи відсутність інформації щодо переривання чи зупинення перебігу строку давності притягнення обвинуваченої до кримінальної відповідальності, суд вважає, що клопотання захисником заявлено передчасно та на даний час відсутні правові підстави для звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а тому дане клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.. 49 КК України, ст.ст. 284, 286, 288, 369, 372 КПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_7