Єдиний унікальний номер 142/369/23
Номер провадження 1-в/142/15/25
У Х В А Л А

іменем України

25 листопада 2025 року смт. Піщанка

Піщанський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі

прокурора ОСОБА_3 ,

представника сектору пробації ОСОБА_4 ,

захисника засудженого ОСОБА_5 ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Піщанка Вінницької області подання начальника Тульчинського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_7 про скасування звільнення від відбування покарання та направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком відносно засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , засудженого відповідно до вироку Піщанського районного суду Вінницької області від 26 вересня 2023 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком на 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

28 березня 2025 року до Піщанського районного суду Вінницької області надійшло подання начальника Тульчинського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_7 про скасування звільнення від відбування покарання відносно засудженого ОСОБА_5 та направлення його як звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком суду.

Подання обґрунтоване тим, що ОСОБА_5 засуджений 26.09.2023 року Піщанським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України він був звільнений від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 (два) роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України. 31.10.2023 року зазначений вирок був прийнятий до виконання Тульчинським районним сектором № 2 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області. 08.11.2023 року ОСОБА_5 був ознайомлений під підпис із порядком та умовами відбування покарання, а також із покладеними на нього судом обов`язками. Йому було роз`яснено, що відповідно до ч. 3 ст. 164 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджені, звільнені від відбування покарання з випробуванням, зобов`язані: виконувати обов`язки, покладені судом; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти про зміну місця проживання; з`являтися за викликом уповноваженого органу. Зазначає, що 13.11.2024, 11.12.2024, 08.01.2025 ОСОБА_5 повторно не з`явився до уповноваженого органу з питань пробації на реєстрацію, чим порушив вимоги п. 1 ч. 1 ст. 76 КК України. 05.02.2025 року від засудженого було відібрано пояснення, у якому він зазначив, що не прибув у зв`язку з хворобою та перебуванням у лікарні, однак підтверджуючих документів не надав, оскільки, за його словами, не звертався до медичного закладу за довідкою. Також повідомив, що у грудні 2024 року переніс операцію ампутацію кінцівок на правій нозі та наразі лікується вдома. У зв`язку з цим ОСОБА_5 було винесено письмове попередження про можливе скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Йому повторно роз`яснено порядок і умови відбування покарання та попереджено, що подальше невиконання обов`язків або систематичне вчинення адміністративних правопорушень, які свідчать про небажання стати на шлях виправлення, зумовить направлення матеріалів до суду. Того ж дня 05.02.2025 року з ОСОБА_5 проведено індивідуально-профілактичну бесіду, під час якої йому роз`яснено положення ст. 164, 166 КВК України щодо наслідків невиконання обов`язків, зокрема періодичного прибуття на реєстрацію до органу пробації. Окремо наголошено, що поважними причинами неявки можуть бути лише документально підтверджені обставини. Попри це, 12.03.2025 року ОСОБА_5 знову не з`явився на реєстрацію. 26.03.2025 року у нього було відібрано пояснення, в якому він зазначив, що не зміг прибути через відсутність можливості доїзду, але підтверджуючих документів не надав. 26.03.2025 року також проведено індивідуально-профілактичну бесіду з повторним роз`ясненням вимог ст. 164 та ст. 166 КВК України та порядку їх застосування. Вказує, що згідно з постановою про встановлення днів реєстрації від 08.11.2023 року, засудженому визначено день реєстрації друга середа кожного місяця, про що він був повідомлений під підпис. Під час перебування на обліку ОСОБА_5 допустив ще одне порушення 10.01.2024 року не прибув на реєстрацію, пояснивши це участю у похованні тестя в м. Кодима Одеської області, однак підтверджуючих документів не надав. 17.01.2024 року йому винесено письмове попередження та повторно роз`яснено порядок і умови відбування покарання. У зв`язку з чим враховуючи, що ОСОБА_5 систематично не виконує покладені на нього судом обов`язки, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, керуючись ч. 2 ст. 78 КК України та ч. 1-3 ст. 166 КВК України, просить вирішити питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування покарання, призначеного вироком Піщанського районного суду Вінницької області від 26.09.2023 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 березня 2025 року, подання було передано на розгляд судді ОСОБА_1 . Ухвалою суду від 31 березня 2025 року подання призначено до судового розгляду. В подальшому розгляд справи неодноразово відкладався у зв`язку з неявкою засудженого.

Ухвалою суду від 02 липня 2025 року постановлено здійснити привід засудженого ОСОБА_5 у судове засідання. Ухвалою суду від 22 липня 2025 року призначено засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , захисника через Північний міжрегіональний центр з надання безоплатної правової допомоги. Надалі розгляд справи неодноразово відкладався у зв`язку з неявкою засудженого ОСОБА_5 .

В судовому засіданні представник уповноваженого органу з питань пробації підтримала вимоги, викладені в поданні, та подала суду довідку ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно з довідкою, військовозобов`язаний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , призваний на військову службу під час мобілізації 16.08.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_4 та направлений до військової частини НОМЕР_1 .

Прокурор у судовому засіданні заперечив проти задоволення подання органу з питань пробації, зазначивши про відсутність доказів, які підтверджують обґрунтованість подання.

Засуджений ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Захисник засудженого ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_6 , у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні подання, зазначивши, що іспитовий строк на даний час закінчився, а викладені в поданні обставини не містять доводів, які б свідчили про необхідність скасування звільнення від відбування покарання та направлення ОСОБА_5 для відбування покарання, призначеного вироком від 26.09.2023 року.

Дослідивши подання, матеріали, додані до нього, та вислухавши думки сторін, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 26.09.2023 року Піщанським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75 КК України він був звільнений від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 (два) роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України. 31.10.2023 року зазначений вирок було прийнято до виконання Тульчинським районним сектором № 2 філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області.

Згідно з ч. 2 ст. 78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання у разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

При розгляді питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки, а також чи свідчать факти, викладені у поданні уповноваженого органу з питань пробації, про його небажання стати на шлях виправлення.

Відповідно до ст. 166 Кримінально-виконавчого кодексу України, у разі невиконання засудженим обов`язків, установлених цим Кодексом, Законом України «Про пробацію» або покладених на нього судом, або у разі систематичного вчинення ним правопорушень, що тягнуть адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання вноситься після застосування до засудженого письмового попередження про можливе скасування звільнення.

Згідно з ч. 4 ст. 166 КВК України письмове попередження застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з покладених обов`язків за відсутності об`єктивних, документально підтверджених обставин, що фактично позбавляють його можливості їх виконувати.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», підставою для застосування ч. 2 ст. 78 КК України є або невиконання засудженим обов`язків, покладених судом, або систематичне (три і більше разів) вчинення ним адміністративних правопорушень, що свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Також судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 не з`явився на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації у встановлені дні: 13.11.2024 року, 11.12.2024 року, 08.01.2025 року та 12.03.2025 року. Після кожного порушення у засудженого було відібрано пояснення, в якому він зазначав, що не прибув на реєстрацію у зв`язку з хворобою або відсутністю можливості доїзду, однак підтверджуючих документів про поважність причин неявки не надав.

Відповідно до копії листка реєстрації, долученого до подання представником органу пробації, ОСОБА_5 із 17 призначених днів реєстрації не з`явився 4 рази, про що були відібрані пояснення.

05.02.2025 року та 26.03.2025 року з ОСОБА_5 проведено індивідуально-профілактичні бесіди, під час яких йому роз`яснено положення ст. 164 та 166 КВК України, порядок та умови відбування покарання з випробуванням, а також наслідки невиконання обов`язків, покладених судом, зокрема періодичне прибуття на реєстрацію до органу пробації. Окремо наголошено, що поважними причинами неявки можуть бути лише документально підтверджені обставини.

Суд зауважує, що для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання необхідно встановити умисел засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням, контроль за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

При розгляді подання суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки, і чи можна факти, викладені у поданні уповноваженого органу пробації, розглядати як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення, а також оцінити доцільність скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Також судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 не з`явився на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації у встановлені дні: 13.11.2024 року, 11.12.2024 року, 08.01.2025 року та 12.03.2025 року. Після кожного порушення у засудженого було відібрано пояснення, в якому він зазначав, що не прибув на реєстрацію у зв`язку з хворобою або відсутністю можливості доїзду, однак підтверджуючих документів про поважність причин неявки не надав.

Відповідно до копії листка реєстрації, долученого до подання представником органу пробації, ОСОБА_5 із 17 призначених днів реєстрації не з`явився 4 рази, про що були відібрані пояснення.

05.02.2025 року та 26.03.2025 року з ОСОБА_5 проведено індивідуально-профілактичні бесіди, під час яких йому роз`яснено положення ст. 164 та 166 КВК України, порядок та умови відбування покарання з випробуванням, а також наслідки невиконання обов`язків, покладених судом, зокрема періодичне прибуття на реєстрацію до органу пробації. Окремо наголошено, що поважними причинами неявки можуть бути лише документально підтверджені обставини.

Суд зауважує, що для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання необхідно встановити умисел засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням, контроль за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

При розгляді подання суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки, і чи можна факти, викладені у поданні уповноваженого органу пробації, розглядати як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення, а також оцінити доцільність скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Крім цього, суд зауважує, що на даний час закінчився іспитовий строк, встановлений судом при постановленні вироку від 26.09.2023 року строком на два роки.

Так, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 89 КК України, особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового кримінального правопорушення і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом, визнаються такими, що не мають судимості.

Тобто, зі змісту цієї норми вбачається, що рішення про скасування звільнення від відбування покарання може бути ухвалене лише протягом іспитового строку.

В даному випадку суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 14.04.2020 колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 344/8485/18. Зокрема, Верховний Суд зазначив, що частина 1 ст. 88 КК передбачає, що особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості.

Разом із тим встановлено, що на даний час військовозобов`язаний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , призваний на військову службу під час мобілізації 16.08.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_4 та направлений до військової частини НОМЕР_1 , що фактично перешкоджає його участі у розгляді подання та виконанню інших процесуальних дій, пов`язаних із скасуванням звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Суд також враховує вимоги ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, або на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь особи.

Враховуючи викладене, враховуючи що подання та додані до нього матеріали не містять достатніх доказів для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання, а також з огляду на те, що іспитовий строк, визначений засудженому при постановленні вироку від 26.09.2023 року, на даний час закінчився, суд приходить до висновку, що відсутні законні підстави для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_5 для відбування призначеного покарання. Таким чином, у задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. 372, 376, 537,539 КПК України, ст. 78 КК України, ст.166 КВК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні подання начальника Тульчинського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_7 про скасування звільнення від відбування покарання та направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: