Справа № 591/7807/25
Провадження № 1-в/591/105/25
УХВАЛА

Іменем України

17 жовтня 2025 року м.Суми

Зарічний районний суд м.Суми у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря с/з ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми клопотання начальника відділу по контролю за виконанням судових рішень Державної установи «Сумський слідчий ізолятор» про приведення вироку суду відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідність до чинного законодавства,

з участю сторін кримінального провадження:

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в :

Представник Державної установи «Сумський слідчий ізолятор» звернувся до суду із клопотанням в порядку п.14 ч.1 ст.537, п.4 ч.2 ст.539 КПК України, про приведення вироку суду у відповідність до вимог, об`єднавши з вироком Ковпаківського районного суду м.Суми від 02.11.2011 щодо засудженого ОСОБА_3 .

Засуджений ОСОБА_3 у судовому засіданні при вирішенні клопотання покладався на розсуд суду.

Прокурор та представник ДУ «Сумський слідчий ізолятор» в судове засідання не з`явились, у поданих заявах просили проводити судовий розгляд без їх участі.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов наступних висновків.

Так, вироком Ковпаківського районного суду м.Суми від 02.11.2011 ОСОБА_3 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання три роки позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку 3 (трьох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, відповідно до ст.76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Згідно вказаного вироку ОСОБА_3 таємно викрав чуже майно, тобто вчинив крадіжку, поєднану з проникненням у сховище за таких обставин: 19.04.2011 року, близько 10.30 год., ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись на галявині біля заднього входу в домоволодіння АДРЕСА_1 , побачив, як через калитку на територію вищевказаного домоволодіння, раніше не відомий йому ОСОБА_4 завів велосипед, а калитку залишив не зачиненою, тому ОСОБА_3 вирішив скористатись цим та вчинити крадіжку велосипеда. З цією метою, ОСОБА_3 скориставшись тим, що його дії є непомітними, шляхом вільного доступу, через незаперту калитку, проник до заднього подвір`я в домоволодінні АДРЕСА_1 , з якого таємно викрав велосипед марки «Австрія», вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи 464 грн., який належить потерпілому ОСОБА_4 , чим спричинив йому матеріальну шкоду на вказану суму.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми від 19 червня 2013 року скасоване звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_3 і направлено його для відбування призначеного покарання вироком Ковпаківського районного суду м.Суми від 02.11.2011 року за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

Згідно розпорядження про виконання ухвали, що набрала законної сили, направленого Ковпаківським районним судом м.Суми до ДУ «Сумський слідчий ізолятор» 25.09.2025, ухвала Ковпаківського районного суду м.Суми від 19 червня 2013 року, якою скасоване звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_3 і направлено його для відбування призначеного покарання за вироком Ковпаківського районного суду м.Суми від 02.11.2011 року за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі набрала законної сили 27.06.2013 року і підлягає негайному виконанню.

Вироком Зарічного районного суду м.Суми від 24.09.2025 ОСОБА_3 визнано винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.5 ст.407 КК України і призначено покарання- позбавлення волі на строк 5 років. Строк відбування покарання постановлено рахувати з моменту затримання 23.06.2025 року. Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зараховано у строк відбуття покарання термін його попереднього ув`язнення в період з 23.06.2025 року по день набрання вироком суду законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишений тримання під вартою.

Згідно вказаного вироку ОСОБА_3 є раніше не судимий, у зв`язку з чим покарання на підставі ст.71 КК України не призначалось.

Станом на 17.10.2025 року вирок законної сили не набрав.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно з п.4 ч.2 ст.539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду який ухвалив вирок - у разі необхідності вирішення питань, передбачених, зокрема, пунктом 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

9 серпня 2024 року набрав чинності Закон України 3886-IX від 18.07.2024р. «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким ст. 51 КУпАП викладено в новій редакції, відповідно до якої дрібним вважається викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У силу ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року. Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць станом на 01 січня встановлений в розмірі 985 грн.

Розмір одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян станом на 2011 в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, становить 492,50 грн. (985/100*50).

Таким чином, дрібним вважається викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала у 2011 році 985 грн. (492,50*2).

Зміна розміру вартості викраденого чужого майна, за яким таке викрадення вважається дрібним з 0,2 нмдг до 2 нмдг є зміною кримінального закону в частині кваліфікації кримінальних правопорушень, передбаченихст. 185, 190 КК України, оскільки у тексті кримінального закону цей розмір не визначений і він вказаний в ст.51 КУпАП.

За таких обставин, вчинене 19.04.2011 ОСОБА_3 кримінальне правопорушення за вироком Ковпаківського районного суду м.Суми від 02.11.2011 підлягає декриміналізації та за його вчинення особа підлягає звільненню від покарання, оскільки сума викраденого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, а тому не є кримінально караним діянням.

У зв`язку з чим ОСОБА_3 може бути звільнений від покарання, призначеного йому вироком Ковпаківського районного суду м.Суми від 02.11.2011 за ч.3 ст. 185 КК України, у разі приведення вказаного вироку у відповідність до вимог Закону №3886-IXвід 18.07.2024р.

Крім того, за змістом ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано зокрема протягом п`яти років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за нетяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин. Перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Ззакінчення встановлених у частинах 1, 2 ст. 80 КК України строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому цим вироком покарання з урахуванням положень частин 3 і 4 цієї статті.

Покарання, строк давності виконання якого сплив відповідно до положень ст. 80 КК України, не може бути приєднано до покарання, призначеного за новим вироком, при вирішенні питання про призначення покарання за сукупністю вироків відповідно до ст. 71 КК України.

Строк виконання обвинувального вироку, за винятком випадків, передбачених ч. 6 ст. 80 КК України, має певний термін, після спливу якого держава не може застосовувати обмеження до особи за цим вироком.

Станом на день постановлення вироку Зарічним районним судом м.Суми 24.09.2025 з дня набрання ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми від 19 червня 2013 року, яка набрала законної сили 27.06.2013 року, котрою скасоване звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_3 і направлено його для відбування призначеного покарання за вироком Ковпаківського районного суду м.Суми від 02.11.2011 року за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі минуло понад 12 років і строки виконання обвинувального вироку спливли.

Однак, застосування ст. 80 КК України вимагає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та відсутності фактів, які є підставою зупинення або переривання цих строків, передбачених частинами 3 та 4 цієї статті.

Тому, клопотання про приведення вироку у відповідність із законом повинен розглядати суд, котрий постановив вирок, який з 27.06.2013 року лишився не виконаним, а саме Ковпаківський районний суд м.Суми, оскільки саме цей суд: має матеріали кримінального провадження; є судом виконання; має повноваження встановити, чи втратили чинність наслідки невиконаного вироку, і як його узгодити з новим (коли той набере законної сили).

З огляду на те, що вирішення судом питань, зазначених у ст. 537 КПК України, у тому числі, що стосуються вирішення інших питань про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку (п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України), належить до процесуальних дій виключно порядку виконання вироку, ухваленого за результатами кримінального провадження, який набрав законної сили, а вирок Зарічного районного суду м.Суми від 24.09.2025 законної сили не набрав, тому суд позбавлений процесуальної можливості привести вирок у відповідність, і вважає, що клопотання представника Сумського слідчого ізолятору внесено передчасно та відмовляє у його задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України №3886-ІХ, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання представника Державної установи «Сумський слідчий ізолятор» про приведення вироку суду відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у відповідність до чинного законодавства- залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1