У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.01.2026 місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у рамках кримінального провадження №0000465, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК України, згідно з яким просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.11.2025 у справі №308/16305/25 на транспортний марки «Volkswagen» моделі «Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , який поміщено на спеціальний майданчик зберігання транспортних засобів відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області за адресою с. Оноківці, вул. Головна 55, Ужгородський район, Закарпатська область у кримінальному провадженні №0000465, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.10.2025.

На обґрунтування клопотання адвокат посилається на те, що автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , був учасником дорожньо-транспортної пригоди 29.10.2025 у кримінальному провадженні №00000465 від 29.10.2025. Згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 власником зазначеного автомобіля є ОСОБА_4 (потерпіла). Власник та водій автомобіля не є винними у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль отримав механічні пошкодження, потребує ремонту. Сім`я ОСОБА_4 потребує транспортний засіб для забезпечення потреб сім`ї. З моменту накладення арешту всі необхідні слідчі дії були проведені: огляд місця події; огляд автомобіля; фіксація пошкоджень; вилучення доказів (за наявності); проведені усі експертизи. Зауважує, що автомобіль не становить будь-якої доказової цінності, що потребувала б подальшого обмеження права власності. Адвокат наголошує, що на даний момент: слідчі дії з автомобілем завершені; подальше зберігання його під арештом не є необхідним, автомобіль втрачає свої ходові якості, оскільки не використовується; арешт непропорційно порушує право власності власника, оскільки транспортний засіб зазнав пошкоджень і потребує ремонту.

Представник власника майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, при цьому подав заяву, згідно з якою у зв`язку з тим, що усі слідчі та процесуальні дії, пов`язані з автомобілем ОСОБА_4 проведенні, потреба в арешті відпала, тому просить клопотання про скасування арешту майна задовольнити та розглянути без його участі.

Прокурор відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, при цьому подав заяву, згідно просить провести розгляд клопотання про скасування арешту майна без його участі, у задоволенні клопотання просить відмовити повністю.

Розглянувши клопотання про скасування арешту майна та дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як встановлено слідчим суддею, згідно з ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.11.2025 (справа №308/16305/25, провадження №1-кс/308/6425/25) задоволено клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна у рамках кримінального провадження №0000465, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Постановлено накласти арешт на майно, вилучене 29.10.2025 під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, а саме: транспортний засіб марки «Volkswagen» моделі «Passat», реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_6 , який поміщено на спеціальний майданчик зберігання транспортних засобів відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області за адресою: с. Оноківці, вул. Головна, 55, Ужгородський район, Закарпатська область; транспортний засіб марки «Suzuki», моделі «GSX-R600» реєстраційний номер НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_7 , який поміщено на спеціальний майданчик зберігання транспортних засобів відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області за адресою: с. Оноківці, вул. Головна, 55, Ужгородський район, Закарпатська область; транспортний засіб марки «Ford» моделі «Mondeo», реєстраційний номер НОМЕР_5 , що належить ОСОБА_8 , який поміщено на спеціальний майданчик зберігання транспортних засобів відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області за адресою: с. Оноківці, вул. Головна, 55, Ужгородський район, Закарпатська область; транспортний засіб марки «Volkswagen» моделі «Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , який поміщено на спеціальний майданчик зберігання транспортних засобів відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області за адресою: с. Оноківці, вул. Головна, 55, Ужгородський район, Закарпатська область; номерний знак НОМЕР_4 , який упаковано у паперовий конверт НПУ; змив речовини бурого кольору з правої частини автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Passat», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який упаковано у паперовий конверт; РБК з номерного знаку транспортного засобу «Volkswagen» моделі «Passat», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який упаковано у паперовий конверт; переднє колесо з елементами ходової частини «Suzuki», моделі «GSX-R600», реєстраційний номер НОМЕР_4 , яке упаковано у полімерний пакет.

Задовольняючи клопотання про арешт майна слідчий суддя виходив з наявності сукупності розумних підозр вважати, що зазначене майно, вилучене 29.10.2025 під огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, є доказом кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, беручи до уваги, що стороною обвинувачення доведено наявність достатніх підстав для накладення арешту на вказане майно, відтак, дійшов до переконання про обґрунтованість та задоволення внесеного клопотання про арешт майна з підстав, визначених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положеннями ст. 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2, 6 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно з приписами ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Тобто, з контекстного аналізу наведених норм слідує, що заявник при поданні певного клопотання зобов`язаний довести обставини, на які він посилається.

Слідчий суддя зазначає, що стороною обвинувачення на даній стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000465 не доведено, що є необхідність у забезпеченні кримінального провадження, як арешт на майно в частині його користування, що накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.11.2025 на транспортний засіб марки «Volkswagen» моделі «Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 .

Разом з тим, стороною обвинувачення не надано доказів, які б давали підстави для подальшого арешту вказаного вилученого майна у частині його користування, враховуючи, що досудове розслідування здійснюється протягом тривалого проміжку часу (відомості про кримінальне провадження №0000465 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.10.2025), незважаючи на те, що майно визнано речовим доказом.

Водночас слідчий суддя констатує, що положеннями ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 року) та Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 року) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна,інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини, найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як стаття 1 Першого Протоколу до Конвенції забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення у справі «Броньовський проти Польщі» від 22.06.2004).

У своїх висновках Європейського суду з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Слідчий суддя зазначає, що відчуження перехід прав власності від однієї особи до іншої.

Розпорядження, або право розпоряджання, одна з правомочностей власника (нарівні з володінням і користуванням), можливість визначати фактичну і юридичну долю речі.

Право користування в об`єктивному значенні це правові норми, які встановлюють порядок добування корисних властивостей речей для задоволення потреб власника чи інших осіб, а у суб`єктивному значенні це закріплена нормами права (тобто юридично забезпечена) можливість добування корисних властивостей речі для задоволення потреб власника чи інших осіб.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги ту обставину, що однією із засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до переконання, що подане клопотання є обґрунтованим, відтак, арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.11.2025 (справа №308/16305/25, провадження №1-кс/308/6425/25) на транспортний засіб марки «Volkswagen» моделі «Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , підлягає частковому скасуванню, а саме, у частині заборони користування вказаним транспортним засобом.

Керуючись ст. 174, 309, 376, 394, 395 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про скасування арешту майна задовольнити частково.

Скасувати частково арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.11.2025 (справа №308/16305/25, провадження №1-кс/308/6425/25) на транспортний засіб марки «Volkswagen» моделі «Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , а саме, у частині заборони користування вказаними транспортним засобом.

У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Передати транспортний засіб марки «Volkswagen» моделі «Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_4 з правом користування вказаними транспортним засобом, без права його відчуження та розпорядження, до ухвалення у кримінальному провадженні №0000465, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.10.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, остаточного процесуального рішення.

Попередити власника майна ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за статтею 388 КК України за розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1