ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 677/1422/24

Провадження № 11-кп/820/770/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження №0000155, внесеного до ЄРДР 18 травня 2024 року, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Красилівського районного суду Хмельницької області від 28 листопада 2025 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Красилівського районного суду Хмельницької області від 28 листопада 2025 року клопотання прокурора задоволено, продовжено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26 січня 2026 року включно.

Відмовлено у задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Продовжуючи дію запобіжного заходу, місцевий суд мотивував своє рішення тим, що ризики, які стали підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу, не зникли, не зменшились та продовжують існувати. ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, який у відповідності до вимог ст.12 КК України є тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, що свідчить про те, що він може переховуватись від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованого правопорушення, оскільки раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, може вчиняти інші кримінальні правопорушення та незаконно впливати на свідків, з метою зміни ними своїх показань.

Не погоджуючись з ухвалою суду, захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати його підзахисному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Свої вимоги аргументує тим, що ухвала є необґрунтованою та незаконною.

Вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, ризики в судовому засіданні не доведені та не підтверджуються відповідними доказами, тому відсутні будь які дані, які б свідчили про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим у ст.177 КПК України.

Просить врахувати, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, є приватним підприємцем, має міцні соціальні зв`язки, хворіє на важку хронічну хворобу, а тому немає підстав вважати, що він буде перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення з коротким викладом доводів апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку поданої апеляційної скарги з мотивів наведених у ній, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали суду та безпідставність доводів сторони захисту, перевіривши судове рішення в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст.199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання під вартою та продовження строку такого тримання може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

На думку колегії суддів, ухвала місцевого суду відповідає зазначеним критеріям.

Враховуючи, що запобіжний захід у виді тримання під вартою обраний обвинуваченому раніше і на теперішній час обставини, які були враховані при обранні запобіжного заходу, не змінились, тому і заявлені ризики не зменшилися.

Таким чином, наявність ризиків у межах кримінального провадження ґрунтується на реальних фактичних даних, наведених прокурором у поданому клопотанні та доведених в судовому засіданні першої та апеляційної інстанцій.

Обставини, на які посилається захисник в апеляційній скарзі, а саме на міцні соціальні зв`язки та наявність постійного місця проживання у обвинуваченого не є визначальними, оскільки враховуються в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні, а тому не дають підстав для обрання ОСОБА_8 більш м`якого виду запобіжного заходу, в тому числі і домашнього арешту.

Не є підставою для пом`якшення запобіжного заходу і наявність у обвинуваченого важкої хронічної хвороби та необхідність лікування в умовах стаціонарного медичного закладу, оскільки вказані обставини не позбавляють його можливості отримати кваліфіковану медичну допомогу у місцях тримання під вартою.

З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, суд дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків належним чином.

Доводи апеляційної скарги не є достатніми, а тому не дають підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який.

Отже потреба в обмеженні права на особисту свободу обвинуваченого шляхом продовження останньому найсуворішого виду запобіжного заходу, є виправданою.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу суду законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни судового рішення по справі, не встановлено.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити місцевому суду ухвалити законне та вмотивоване рішення, колегією суддів не виявлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи не є достатніми для скасування оскаржуваної ухвали.

У зв`язку із наведеним, керуючись ст.ст.405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Красилівського районного суду Хмельницької області від 28 листопада 2025 року, якою ОСОБА_8 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26 січня 2026 року включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3