Справа № 131/2096/25
Провадження № 1-кп/131/127/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.01.2026м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000183 від 04.11.2025 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

учасники: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Іллінецького районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження № 0000183 від 04.11.2025 за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Під час підготовчого судового засідання не встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, та судом проведено підготовку до судового розгляду. Дане кримінальне провадження підсудне Іллінецькому районному суду Вінницької області.

Сторонами кримінального провадження клопотань про витребування певних речей чи документів, не заявлено. Сторони не заперечували щодо призначення справи до судового розгляду.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, посилаючись на те, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України за обставин, викладених у матеріалах досудового розслідування. Крім того, прокурор зазначає, що у вказаному кримінальному провадженні існують ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: з огляду на те, що санкція інкримінованого обвинуваченому злочину є такою, що спроможна в значній мірі обмежити його права й свободи, в тому числі право на свободу пересування та думки ОСОБА_3 з приводу можливої ізоляції до установи виконання покарань сприятимуть наявності ризику переховування від суду; незаконного впливу обвинуваченого на свідків чи експертів, оскільки згідно статті 23 Кримінального процесуального кодексу України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, ОСОБА_3 матиме можливість здійснювати на свідків відповідний незаконний вплив з метою схилити їх до зміни своїх первинних показань, які вони надавали під час досудового розслідування, що в свою чергу буде перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, а також повному, всебічному та об`єктивному дослідженню всіх обставин справи. А також наявний ризик того, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_3 та захисник обвинуваченого ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу.

Розглянувши вказане клопотання, заслухавши учасників процесу та дослідивши матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Приписами ч. 5 ст.132 КПК України, унормовано, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

При вирішенні питання доцільності продовження запобіжного заходу, суд бере до уваги те, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, що підтверджується наявністю на розгляді суду даного кримінального провадження та узгоджується із практикою ЄСПЛ, згідно якої наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин( рішення «Фокс та інші проти Сполученого Королівства»).

Також, у підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_3 ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 07.11.2025 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 05.01.2026.

Повторно оцінюючи наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд виходить з наступного.

Так, заслухавши учасників процесу, суд вважає доведеним наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. Суд погоджується з висновком прокурора, що тяжкість можливого покарання може спонукати обвинуваченого до переховування.

Суд також визнає обґрунтованим ризик перешкоджання кримінальному провадженню (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), зокрема, шляхом незаконного впливу на свідків, враховуючи обставини справи та тяжкість інкримінованого злочину.

Крім того, суд вбачає наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), враховуючи характер вчиненого правопорушення в умовах воєнного стану та низький рівень виконавчої дисципліни обвинуваченого.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу суд, керуючись ст. 178 КПК України, врахував, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. Суд також взяв до уваги характер вчиненого правопорушення в умовах воєнного стану.

Отже, прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених п.1,3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Ч. 8 ст. 176 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Враховуючи вищевказане, суд приходить до висновку щодо доцільності продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 з метою забезпечення реалізації положень ст.177 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України. Таким чином суд вважає за доцільне не визначати розмір застави у даному провадженні, з огляду й на те, що сторонами клопотання про визначення розміру застави обвинуваченому не заявлялось.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 177, 183, 314-16, 369-372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Призначити по кримінальному провадженню № 0000183 від 04.11.2025 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, проведення відкритого судового розгляду на 15.01.2026 року о 13 год. 00 хв. в приміщенні Іллінецького районного суду Вінницької області.

Викликати у судове засідання сторони кримінального провадження.

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів з 05.01.2026 року до 05.03.2026 року включно.

Копію ухвали направити до Державної установи «Вінницька установа виконання покарань № 1» для виконання.

Копію ухвали вручити обвинуваченому негайно після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Ухвала в частині призначення проведення відкритого судового розгляду оскарженню не підлягає.

Суддя: