Провадження № 1-кс/522/457/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Одесі скаргу ОСОБА_3 на постанову про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000655,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду із скаргою, в якій просить скасувати постанову старшого слідчого Слідчого відділення відділу поліції № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 05.12.2025 року про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_3 по КП № 0000655 від 16.09.2025.

Заявник в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву у якій вказала, що скаргу підтримує та просить провести розгляд скарги за її відсутності.

З матеріалів скарги вбачається, що 01.12.2025 року ОСОБА_3 була подана до СВ ВП № 5 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області на ім`я слідчого ОСОБА_4 заява про залучення до кримінального провадження), внесеного до Єдиного реєстр досудових розслідувань за № 0000655 від 16.09.2025 року, як потерпілою.

Підставою для звернення із клопотанням є те, що 21.08.2025 року ОСОБА_3 , подано до канцелярії Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області заяву про вчинення кримінального правопорушення за ознаками злочинів, передбачених ст.ст. 190, ч. 2, 3, 4 ст. 358, ст. 135 КК України. Відомості по заяві не були внесені до Єдиного реєстр досудових розслідувань, досудове розслідування не розпочиналось.

ОСОБА_3 , доньки померлої ОСОБА_5 , інваліда 2 групи, вдалось з`ясувати факт відчуження за довіреністю 25.02.2025 року об`єкта нерухомості, який належав її матері на праві власності, яку вона не надавала та фізично не могла надати, але саме по цій довіреності № 132, посвідченій 30.01.2025 року приватним нотаріусом, відбулося підписання договору купівлі-продажу квартири за менш ніж 2 місяця до смерті її матері, ОСОБА_5 , власницею якої вона булла.

Саме несподіваним для виявився факт смерті її матері з діагнозом онкохвороби, який не підтвердив при розтині висновок судово-медичного обстеження зроблений по її заяві, а також факт удержання матері самотньою місяць до смерті, у квартирі, яка не зареєстрована у реєстрі на праві власності ні за якою особою. Після продажу квартири, ОСОБА_5 не стала власницею будь-якої нерухомості та не отримала гроші за квартиру.

ОСОБА_3 було надіслано ряд запитів до комунальних, міських, державних закладів з метою збора інформації стосовно перереєстрації міста проживання її матері, лікування, надання первинної медичної допомоги в термін декілька місяців до смерті. Надана інформація дала можливість встановити багато фактів по суперечливому клінічному діагнозу, перереєстрації помешкання та продажу квартири, що знаходилась на праві власності ОСОБА_5 .

Діагноз матері штучно формувався, бо ще наприкінці січня попри те, що він не був встановлен, в медичних документах швидкої допомоги вже був зафіксований факт в анамнезі начебто проходження ОСОБА_5 курсу хіміотерапії у січні 2025 року. При такому розкладі цей факт мав би відобразитися в електронному реєстрі. При наявній інформації надісланої Національною службою здоров`я України (НСЗУ) про всі випадки надання та звернення її матері за медичною допомогою, такі факти не відображені.

Виклики швидкої медичної допомоги були з 01.01.2025 року, усі (за винятком), зроблені матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , а 17.03, 20.03, 15.04, 19.04.2025 року за адресою: АДРЕСА_2 , що суперечить даним про місце смерті ОСОБА_5 АДРЕСА_3 .

На день смерті у матері не виявилось ні грошей, ні речей для поховання. Відбулося заволодіння майном ОСОБА_5 , яке виразилося не тільки у присвоєнні грошових коштів, отриманих від продажу квартири, а також грошей та цінностей, що знаходились завжди у помешкані ОСОБА_5 .

На підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 29.08.2025 року щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 відкрито кримінальне провадження № 0000655 від 16.09.2025 року щодо підроблення довіреності № 132 від 30.01.2025 року, на підставі якої здійснено підписання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4 . Вказані дії містять у собі ознаки елементів складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

Відомості про вчинення кримінального правопорушення за ознаками злочину, згідно ст. 190 ч. 2, ст. 135 КК України органом досудового слідства - СВ ВП № 5 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області не внесено - ухвала слідчого судді не виконана.

З цього приводу ОСОБА_3 звернулася 17.10.2025 із заявою № К-1818328/ез до Слідчого управління Головного Національної поліції в Одеській області, яку було скеровано за належністю до відділу поліції № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, для прийняття рішення відповідно до вимог чинного законодавства України.

23.10.2025 року ОСОБА_3 звернулася із заявою до начальника СВ ВП № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області щодо внесення по ухвалі суду відомостей про вчинене кримінальне правопорушення за ознаками злочину згідно ст. 135 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

25.10.2025 року старшому слідчому СВ відділу поліції № 5 Одеського районного управління поліції № 1 ОСОБА_4 були надані свідчення ОСОБА_3 лише з факту довіреності № 132, на підставі якої здійснення підписання Договору купівлі-продажу квартири. По іншим фактам, які вказані в заяві про вчинення кримінального порушення від 21.08.2025 року, слідчий пояснення не брав.

Заяву ОСОБА_3 від 06.11.2025 № К-20240 щодо внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР по ухвалі суду, що не виконана, на ім`я Першого заступника начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області - начальника Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_6 з формулюванням «для організації розгляду та необхідності вжити заходів щодо реєстрації зазначеної заяви в єдиному обліку заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події з використанням інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України», організувати проведення перевірки інформації, викладеної в заяві» було направлено заступнику начальника відділу поліції - начальнику слідчого відділення поліції № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області майору поліції ОСОБА_7 .

14.11.2025 року ОСОБА_3 подано до канцелярії Приморської окружної прокуратури міста Одеси з відміткою «Зі скриньки» заяву про вчинення кримінального правопорушення за ознаками злочинів, передбачених ст.ст. 190 ч. 2, 3, ст. 135 КК України.

14.11.2025 року першим заступником керівника Приморської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_8 направлено для розгляду її заяву щодо призначення додаткової правової кваліфікації кримінального правопорушення Начальнику відділу поліції № 5 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 .

Усі вищевказані звернення щодо необхідності вжити заходів щодо реєстрації зазначеної заяви в єдиному обліку заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення потрапили для прийняття рішення саме органом досудового розслідування СВ ВП № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, а саме тому, хто здійснює досудове розслідування - слідчому ОСОБА_4 , котрий на всі заяви мав лише одну відповідь «приєднана до матеріалів справи».

Згідно п. 8 Наказу Офісу Генерального Прокурора від 30.06.2020 року №298 «Про затвердження Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення»: При реєстрації кримінальних правопорушень за рішеннями судів про зобов`язання внесення до Реєстру відомостей про кримінальне правопорушення (раніше не зареєстроване за заявами фізичних і юридичних осіб) обов`язково зазначається підстава початку досудового розслідування шляхом заповнення поля «Досудове розслідування розпочате за зверненням» значенням «на підставі рішення суду України про зобов`язання внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР». При цьому в полі «Заявник» вказується інформація про фізичну чи юридичну особу, яка звернулася до органу досудового розслідування чи прокуратури із заявою про вчинене кримінальне правопорушення, та відомості про яке до Реєстру не внесені відповідно до вимог статті 214 КПК України, а у фабулі вказується номер та дата судового рішення про зобов`язання внесення до ЄРДР відомостей про це кримінальне правопорушення, джерело надходження інформації про нього, а також короткий виклад обставин, який міститься у заяві (повідомленні) про кримінальне правопорушення.

Саме відомості, які вказані в заяві від 21.08.2025 року, не були внесені про вчинення кримінального правопорушення за ознаками злочину згідно ст. 190 ч. 2, ст. 135 КК України, не внесені вже і на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 29.08.2025.

Ознаки злочинів згідно ч. 2, 3 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ст. 135 КК України складають картину кримінального правопорушення, факти якого вказані в заяві від 21.08.2025 до Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області.

28 серпня 2025 року ОСОБА_3 була подана заява приватному нотаріусу Одеського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_10 про прийняття спадщини, яка була зареєстрована та долучена до спадкової справи №7/2025, відкритої 25.04.2025 року Приватним нотаріусом.

Відповідно до вимог ст. 1269 Цивільного кодексу України це свідчить про прийняття спадщини відповідно до вимог ст. 1269.

Підроблена довіреність дала змогу відчужити майно, що мало належати спадкоємцю після смерті власника. Втрата житла є значною матеріальною шкодою. Передчасна смерть її матері з незрозумілих причин спричиняє ОСОБА_3 душевні страждання.

Згідно ст. 55 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, визнається потерпілою.

05.12.2025 року слідчий ОСОБА_4 виніс постанову про відмову у задоволенні заяви про визнання потерпілою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000655 від 16.09.2025. Постанова була отримана ОСОБА_3 на електронній пошті 05.12.2025.

За інформацією слідчого, на даний час встановлюються обставини вчинення кримінального правопорушення для встановлення обєктивності по кримінальному провадженню і не має підстав вважати, що ОСОБА_3 завдане матеріальну та моральну шкоду.

Частинами 1, 2 статті 220 КПК визначено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Як вбачається з матеріалів скарги, постанова була винесена в термін, що перевищує три дні з моменту подання заяви про залучення до провадження як потерпілої.

Відповідно до ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою. За відсутності такої згоди особа в разі необхідності може бути залучена до кримінального провадження як свідок.

З положень процесуального закону слідує, що права обов`язки потерпілого виникають у особи з моменту подання нею однієї з двох заяв: про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або про залучення її до провадження як потерпілого.

Перевірка наявності чи відсутності фактичних і правових підстав для набуття особою становища потерпілої у кримінальному провадженні здійснюється слідчим або прокурором відповідно до вимог КПК України з постановлениям за її наслідками відповідного процесуального рішення.

Згідно ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Також, п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ч.ч. 1-5 ст. 55 КПК Укураїни, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Із постанови від 05.12.2025 року вбачається, що слідчим не спростовується наявність підстав нанесення шкоди ОСОБА_3 , визначених у поданій заяві про вчиненні кримінального правопорушення та у клопотанні про залучення до провадження як потерпілої, а підстава відмови у визнанні потерпілою, яка передбачена ч. 5 ст. 55 КПК України, відсутня.

Вважає, що постанова слідчого про відмову в задоволення клопотання про залучення до провадження потерпілою ОСОБА_3 , невизнання її потерпілою у кримінальному провадженні № 0000655 від 16.09.2025 року є не обґрунтованою, та такою, що не відповідає вимогам ч. 5 ст. 55 КПК України.

Уповноважена особа СВ ВП № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 306 КПК України, вважаю можливим розгляд скарги за його відсутності.

Дослідивши матеріали скарги, приходжу до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до жодного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Із аналізу матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_3 у вищезгаданому кримінальному провадженні № 0000655 є заявником, оскільки відомості про кримінальне правопорушення в цьому кримінальному провадженні були внесені до ЄРДР за її повідомленням.

В цьому контексті слідчий суддя наголошує на тому, що за загальним правилом, встановленим приписами ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

При цьому, згідно із ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

В свою чергу, відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч. 1 цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

ОСОБА_3 в даному кримінальному провадженні є особою, яка звернулась із заявою про вчинення кримінального правопорушення, внаслідок чого у неї автоматично виникли права та обов`язки потерпілого саме з моменту подання такої заяви, відповідно до приписів вищевикладеної ч. 2 ст. 55 КПК України.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі конвенція), яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, закріплено принцип доступу до правосуддя.

Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини(далі ЄСПЛ) розуміють здатність особи безперешкодно отримувати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у рішенні ЄСПЛ у справі «Ваньо Тодоров проти Болгарії» (№ 31434/15), Тодоров звернувся до Європейського суду з прав людини, посилаючись на статтю 2 (право на життя) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, він скаржився на те, що розслідування було неповним, а також на те, що національні суди відмовилися надати процесуальний статус у кримінальному провадженні у зв`язку з вбивством брата стверджуючи, що йому таким чином перешкоджали брати участь в провадженні та вимагати відшкодування збитків за його втрату внаслідок смерті. Суд у Страсбурзі констатував порушення ст. 2 Конвенції в частині розслідування та постановив компенсувати моральну шкоду, завдану заявникові, у розмірі 12 тис. євро. ЄСПЛ розглянув справу щодо порушення ст. 2 Конвенції в частині розслідування та відмови надати процесуальний статус у кримінальному провадженні.

У зв`язку з неможливістю отримати процесуальний статус потерпілого: ЄСПЛ констатував порушення ст. 2 Конвенції в частині розслідування та постановив компенсувати моральну шкоду.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 22, 25, 55, 303-307 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000655 задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого Слідчого відділення відділу поліції № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 від 05.12.2025 року про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000655 від 16.09.2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

21.01.2026