УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000149 від 06.02.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000149 від 06.02.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України.

У клопотанні сторона обвинувачення, з метою збереження речового доказу, запобіганню спробам пошкодження, перетворення, відчуження просить накласти арешт, із забороною користування, володіння та розпорядження на майно, яке було виявлено та вилучено під час проведення особистого обшуку в ході затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідча ОСОБА_3 надала заяву про розгляд клопотання без її участі, вимоги клопотання просить задовольнити. Власник майна та його представник у судове засіданні не з`явились.

У зв`язку з неявкою учасників процесу, керуючись вимогами ст. 172 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання про можливість розгляду такого клопотання за відсутності наведених осіб.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 06.02.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000149 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації 24 лютого 2022 року було введено воєнний стан на всій території України відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ХІ строк дії якого неодноразово продовжувався, в тому числі на час вчинення кримінальних правопорушень.

З початком повномасштабного вторгнення збройних сил російської федерації на територію України найпоширенішим шляхом отримання військовослужбовцями Збройних Сил України (далі - ЗСУ) транспортних засобів, необхідних для виконання бойових завдань у зоні бойових дій є залучення благодійного фонду чи громадської організації, яка може виступити посередником у передачі автомобіля військовим ЗСУ.

Розуміючи можливість отримання постійного прибутку незаконним шляхом, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше лютого 2022 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керуючись прагненням до наживи, при невстановлених обставинах, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, розробив план злочинної діяльності, спрямований на заволодіння грошовими коштами військовослужбовців ЗСУ, їх родичів та осіб, які займаються волонтерською діяльністю з купівлі транспортних засобів для потреб ЗСУ, шляхом шахрайства, користуючись воєнним станом в Україні, обумовленим збройною агресією російської федерації, з метою незаконного збагачення та безперервного протиправного отримання матеріальних благ протягом тривалого часу внаслідок вчинення корисливих умисних злочинів проти власності на постійній основі.

Злочинний умисел ОСОБА_6 полягав у заволодінні грошовими коштами потерпілих під приводом витрат на розмитнення, страхові внески та логістичні потреби при нібито транспортуванні неіснуючого автомобіля, шляхом розміщення завідомо неправдивих оголошень з продажу транспортних засобів на Інтернет-сайтах та повідомлення потенційним покупцям неправдивої інформації про наявність таких транспортних засобів.

Усвідомлюючи, що з початком повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, виникла гостра потреба військовослужбовців ЗСУ у транспортних засобах, які використовуються останніми при виконанні бойових завдань в зоні бойових дій, та високий попит серед військовослужбовців ЗСУ на недорогі автомобілі вторинного ринку, у якості об`єкту свого злочинного посягання ОСОБА_6 обрав саме цю категорію громадян України.

Кінцевим результатом вчинених злочинів є отримання незаконного доходу за рахунок протиправного заволодіння та подальшого привласнення грошових коштів потерпілих шляхом їх переведення на підконтрольні ОСОБА_6 та наближеній до нього особі банківські рахунки.

Розуміючи, що всі етапи злочинної діяльності задля досягнення кінцевого результату провести самотужки не вдасться та існує значний ризик бути викритим, ОСОБА_6 вступив у злочинну змову зі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , направлену на організацію злочинів, пов`язаних із заволодінням шляхом шахрайства грошовими коштами військовослужбовців ЗСУ.

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , поєднані єдиним злочинним умислом, організували та очолили злочинну групу, до якої підібрали учасників із кола знайомих та довірених осіб, які володіють вольовим характером, навичками та умінням вести бесіду, справляти враження добросердечності і безкорисливості, а саме ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб, які попередньо зорганізувалися у стійке об`єднання для вчинення злочинів, об`єднаних єдиним планом з розподілом функцій та ролей учасників організованої групи, спрямованих на досягнення єдиного злочинного плану, відомого усім учасникам організованої групи.

З метою забезпечення існування та функціонування організованої злочинної групи, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розробили єдиний план злочинних дій з розподілом функцій кожному з учасників групи.

За задумом учасників організованої групи під загальним керівництвом ОСОБА_6 безумовній реалізації злочинного плану, полегшенню здійснення шахрайства щодо потерпілих та конспірації вчинюваних злочинів від викриття правоохоронними органами сприятиме розпочата військова агресія рф проти України, що значно полегшує заволодіння коштами певної категорії громадян України - військовослужбовців ЗСУ, готових придбати за особисті кошти транспортні засоби, які використовуються останніми при виконанні бойових завдань в зоні бойових дій, для посилення обороноздатності держави від зовнішнього ворога.

При цьому співорганізаторами злочинного угрупування ОСОБА_6 та ОСОБА_7 враховано, що військові, які бажають купити транспортний засіб за власний кошт для виконання бойових завдань, можуть зробити це через передачу автомобіля як "гуманітарної допомоги" у користування військовій частині, при цьому оформлення може здійснюватися через благодійний фонд або громадську організацію.

Так, відповідно до розробленого загального плану, невстановлений учасник організованої групи, діючи за вказівкою організатора злочинного угрупування ОСОБА_6 , через мережу Інтернет, з метою введення в оману потерпілого та надання хибного уявлення, що останній дійсно спілкується з волонтерами, відібрав виставлені на сайтах благодійних організацій, які займаються допомогою військовослужбовцям ЗСУ, особисті данні діючих волонтерів, їх фотознімки з особистим документом та фотознімки з відображенням передачі автівок військовим ЗСУ, які поширив серед учасників організованої групи.

З сайту Благодійного фонду підтримки українських захисників та соціально незахищених верств населення «ЧОВЕН», , невстановлений учасник організованої групи відібрав фотознімки засновника фонду ОСОБА_10 , після чого у телефонній бесіді з потерпілим, учасникам організованої групи надав вказівку представлятися ім`ям « ОСОБА_11 » та у якості підтвердження особи, надсилати потерпілим на мобільні додатки надані ним зображення.

В мережі Інтернет на різних сайтах невстановлений учасник організованої групи відібрав данні військового капелана ОСОБА_12 релігійної організації «релігійна громада Церкви християн віри євангельської «ДОБРИЙ САМАРЯНИН» с. Зозів Рівненського району», , після чого у телефонній бесіді з потерпілим, учасникам організованої групи надав вказівку представлятися ім`ям « ОСОБА_13 » та у якості підтвердження особи, надсилати потерпілим на мобільні додатки надані ним зображення.

Крім того, в мережі Інтернет на різних сайтах невстановлений учасник організованої групи відібрав дані волонтера ОСОБА_14 з м. Чорноморськ, після чого у телефонній бесіді з потерпілим, учасникам організованої групи надав вказівку представлятися ім`ям « ОСОБА_15 » та у якості підтвердження особи, надсилати потерпілим на мобільні додатки надані ним зображення.

Далі, в мережі Інтернет з сайту БФ «ЧОВЕН» та у соціальній мережі «Facebook» зі сторінки Благодійної організації «Благодійний фонд «ВІРА І ВЧИНКИ», , невстановлений учасник організованої групи відібрав фотознімки з відображенням передачі автівок військовим ЗСУ, які поширив серед учасників організованої групи.

За вказівкою співорганізаторів злочинного угрупування ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , учасники організованої групи придбали мобільні телефони та сім-карти з номерами мобільного зв`язку, які використовували під час вчинення злочину, в той час як для спілкування між собою використовували окремі телефони та номери мобільного зв`язку.

Придбані сім-карти учасники організованої групи активували та отримали коди для підтвердження входу у додатки «Viber, telegram, whatsapp», зареєструвавшись у зазначених додатках під іменами « ОСОБА_11 », « ОСОБА_13 », « ОСОБА_15 » та « ОСОБА_16 » з додаванням до імені у мобільному додатку - «Пригон авто», «авто для ЗСУ» чи назву моделі транспортного засобу.

Крім того, організатор злочинного угрупування ОСОБА_6 , готуючись до вчинення організованою групою кримінального правопорушення, з метою конспірації, знаходив осіб, яківиявляли бажання продати свої банківські картки за грошову винагороду, отримував від вказаних осіб банківські картки, особисті дані та фінансовий номер мобільного зв`язку клієнта банківської установи, після чого передав невстановленим способом зазначені банківські карти невстановленим досудовим розслідуванням особам, які у подальшому здійснювали банківські перекази грошових коштів, отриманих злочинним шляхом, на інші підконтрольні ОСОБА_6 банківські рахунки та банківські картки, які обслуговують такі рахунки.

В свою чергу, організатор злочинного угрупування ОСОБА_6 , з метою запобігання можливості встановлення та викриття злочинної діяльності організованої групи, під іменами, які не належать учасникам злочинного угрупування, за допомогою мережі Інтернет, створив профілі на платформі «Facebook», використовуючи які, в подальшому, спочатку він, а згодом за його вказівкою і учасник організованої групи ОСОБА_5 , у групах « ІНФОРМАЦІЯ_6 », «Авто для військових», «Авто, мото Обмін та продаж..», «Одеса новини та оголошення»та інших групах зазначеної соціальної мережі, під різними ніками, розміщували оголошення про продаж транспортних засобів, яких у володінні чи іншому користуванні не мали.

Відповідно до єдиного плану, розробленого співорганізаторами злочинного угрупування ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , схема вчинення шахрайства полягала у наступному.

Так, спочатку ОСОБА_6 самостійно, а потім за його вказівкою учасник організованої групи ОСОБА_17 , використовуючи спеціально придбаний для цього мобільний телефон, за допомогою мережі Інтернет у групах «Авто для ЗСУ», «Авто для військових», «Авто, мото Обмін та продаж..», «Одеса новини та оголошення»та інших групах зазначеної соціальної мережі «Facebook», під різними іменами розміщували оголошення про продаж транспортних засобів, яких у володінні чи іншому користуванні учасники злочинного угрупування не мали.

Таким чином, підготувавшись до вчинення злочину, учасники злочинної організації, за вказівкою співорганізаторів злочинного угрупування ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , збирались разом та приймали на спеціально придбані для вчинення злочину мобільні телефони вхідні дзвінки від потенційних покупців.

Згідно єдиного злочинного плану, з метою введення потерпілого в оману та присипляння його пильності, складання враження дійсності подій, пов`язаних з транспортуванням автомобілів волонтерами з території Польщі на територію України, співорганізатори злочинного угрупування ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , серед безпосередніх учасників вчинення шахрайства, ділили ролі - «волонтер ОСОБА_11 » чи «волонтер ОСОБА_15 », «брокер ОСОБА_13 » чи «брокер ОСОБА_16 » та «водій».

При надходженні дзвінка від потенційного покупця, відповідав учасник організованої групи, який представлявся волонтером благодійної організації, з метою введення потерпілого в оману та переконання в тому, що потерпілий дійсно розмовляє з волонтером благодійної організації, надсилав на мобільний додаток потерпілому фотознімки з особистим документом, фотознімки з відображенням передачі автівок військовим ЗСУ, які отримував від невстановленого учасника організованої групи, надавав відомості щодо технічного стану транспортного засобу, зазначеного в оголошенні, та просив потерпілого надіслати йому на мобільний додаток фотознімок документів, які підтверджують особу потерпілого та причетність його до ЗСУ.

Далі, з метою утримання уваги потерпілого, недопущення критичного осмислення ситуації, перевірки повідомлених відомостей, а також створення у нього переконання у правдивості повідомленої йому інформації та вигідності пропозиції, учасники організованої групи, кожен діючи згідно відведеної ролі у єдиній злочинній схемі вчинення злочину, почергово здійснювали дзвінки на мобільний телефон потерпілого, із застосуванням мобільних телефонів та сім-картокз номерами мобільного зв`язку, заздалегідь приготованих для вчинення злочину, та вели обмін повідомленнями з потерпілим умобільному додатку «Viber» чи «WhatsApp», представляючись потерпілому волонтером благодійної організації, митним брокером, водієм-перевізником транспортного засобу, повідомляли, що транспортний засіб продається без передоплати, автомобіль знаходиться у пункті пропуску через державний кордон України «Рава-Руська» на кордоні з Польщею; запевняли у належному технічному стані автомобіля; наполегливо просили оплатити послуги, які учасники організованої групи не мали наміру надавати, а саме: витрати на платформу для перевезення автомобілів (лафет), оформлення документів: міжнародний страховий поліс «Зелена карта», генеральну довіреність від іноземного власника автомобілю і техпаспорт, вартість простою автомобілю на стоянці, вартість пального, у різних сумах грошових коштів на підконтрольні співорганізаторам злочинного угрупування ОСОБА_6 та ОСОБА_7 банківські рахунки, та після отримання оплати обіцяли доставити транспортний засіб, обраний потерпілим, не маючи наміру його доставляти; погрожували утилізацією автомобіля у випадку несплати грошових коштів та накладенням грошового стягнення.

Таким чином, введений в оману потерпілий, рахуючи що оплачує послуги, які будуть надані, за допомогою інтернет-банкінгу перераховує грошові кошти зі свого банківського рахунку на підконтрольні організатору злочинного групування ОСОБА_6 банківські рахунки.

У подальшому, з метою конспірації та прикриття злочинної діяльності від викриття правоохоронними органами, організатор злочинного угрупування ОСОБА_6 надає вказівку невстановленій досудовим розслідуванням особі щодо перераховування грошових коштів, отриманих злочинним шляхом від потерпілого, з одного на інший банківський рахунок, які йому підконтрольні.

Відповідно до вказаного плану, завданнями і метою існування організованої злочинної групи було здійснення діяльності щодо шахрайського заволодіння грошовими коштами військовослужбовців ЗСУ, їх родичів та осіб, які займаються волонтерською діяльністю з купівлі транспортних засобів для потреб ЗСУ, шляхом розміщення завідомо неправдивих оголошень з продажу транспортних засобів на Інтернет-сайтах безкоштовних оголошень та повідомлення потенційним покупцям неправдивої інформації про наявність таких транспортних засобів, довівши до відома останніх інформацію про об`єкти посягання, заздалегідь розроблений план та ролі кожного з учасників організованої групи з метою незаконного збагачення учасників групи, що у подальшому стало єдиним джерелом їх доходів.

Для прикриття своєї незаконної діяльності, члени організованої групи використовували засоби конспірації, а саме: використовували різні абонентські номери операторів мобільного зв`язку, при публікації оголошень вказували різні імена або псевдоніми, з метою використання в злочинній діяльності придбали додаткові стартові пакети, для спілкування між собою використовували інші мобільні телефони та мобільні додатки обміну миттєвими повідомленнями, з метою уникнення блокування банківських карткових рахунків, залучали інших осіб, з метою використання їхніх банківських карткових рахунків, за певну невелику винагороду, здійснювали багаторазове перерахування грошових коштів, отриманих злочинним шляхом, з одного на інший підконтрольні банківські рахунки, для подачі завідомо неправдивих оголошень використовували в мережі Інтернет групу «Авто для ЗСУ» соціальної мережі «Facebook» та в подальшому розміщували оголошення про продаж транспортних засобів, яких у володінні чи іншому користуванні не мали, вчиняючи дії з маскування своєї незаконної діяльності для запобігання можливості встановлення та викриття їх сторонніми особами.

Так, грошові кошти, отримані злочинним шляхом, використовувалися членами організованого та керованого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 угруповання, як основне і постійне джерело засобів існування, за допомогою яких вони набували матеріальні блага необхідні для повсякденного життя, а також з метою забезпечення безперервності злочинної діяльності організованої групи.

ОСОБА_6 , діючи у ролі організатора, підібрав та залучив до протиправної діяльності співорганізатора ОСОБА_7 та виконавців ОСОБА_8 і ОСОБА_5 . Здійснював загальне керівництво учасниками злочинного угруповання, їхніми діями під час вчинення кримінальних правопорушень, розподіляв між ними функції та гроші, надавав вказівки щодо окремих дій, спрямованих на вчинення злочину та досягнення спільного результату, отримував звіти про виконання вказівок.

Особисто спілкувався з потерпілими, надаючи їм неправдиву інформацію про продаж транспортних засобів, їх місце перебування та можливість доставки до покупців, визначав, хто із учасників групи буде вести комунікацію з потерпілими, та надавав відповідні інструкції з метою переконання останніх у вигідності покупки, недопущення критичного осмислення ситуації та перевірки повідомлених відомостей.

Надавав членам організованої групи номери підконтрольних йому банківських рахунків для зарахування коштів, отриманих злочинним шляхом, контролював їх надходження, розподіляв кошти між учасниками організованої групи, визначав місце та час зняття готівки в банківських терміналах, а також встановлював заходи конспірації та правила поведінки учасників угруповання.

ОСОБА_7 , діючи у ролі співорганізатора, підібрав та залучив до протиправної діяльності ОСОБА_9 , виконував вказівки організатора злочинної групи ОСОБА_6 та надавав вказівки учасникам групи ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 щодо місця та часу зустрічей для вчинення злочинів (розміщення неправдивих оголошень та спілкування з потерпілими).

Особисто спілкувався з потерпілими та повідомляв їм неправдиву інформацію про продаж транспортних засобів, їхнє місце перебування та можливість доставки до покупців, надавав потерпілим реквізити підконтрольного банківського рахунку для зарахування коштів, отриманих злочинним шляхом, встановлював заходи конспірації та правила поведінки учасників групи, отримував частину коштів, здобутих злочинним шляхом, які згодом витрачав на власні потреби.

ОСОБА_9 , діючи відповідно до визначеної йому ролі виконавця, отримував від ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підконтрольні банківські картки та фотознімки діючих волонтерів, які надсилав потерпілим через мобільні додатки з метою введення в оману та зменшення пильності останніх.

Особисто спілкувався з потерпілими та надавав їм неправдиву інформацію про продаж транспортних засобів, їхнє місце перебування та можливість доставки до покупців. За вказівкою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 передавав потерпілим реквізити підконтрольних банківських рахунків для перерахування коштів.

Також за вказівкою організаторів придбав абонентські стартові пакети та мобільні термінали, з яких здійснювалися дзвінки потерпілим, отримував частину коштів, здобутих злочинним шляхом, які згодом витрачав на власні потреби.

ОСОБА_8 , діючи відповідно до визначеної йому ролі виконавця, отримував від ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підконтрольні банківські картки та фотознімки діючих волонтерів, які надсилав потерпілим через мобільні додатки з метою введення в оману та зменшення пильності останніх.

Особисто спілкувався з потерпілими та надавав їм неправдиву інформацію про продаж транспортних засобів, їхнє місце перебування та можливість доставки до покупців. За вказівкою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 передавав потерпілим реквізити підконтрольних банківських рахунків для перерахування коштів.

Також за вказівкою організаторів придбав абонентські стартові пакети та мобільні термінали, з яких здійснювалися дзвінки потерпілим, отримував частину коштів, здобутих злочинним шляхом, які згодом витрачав на власні потреби.

ОСОБА_5 , діючи відповідно до визначеної йому ролі виконавця, отримував від ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підконтрольні банківські картки та фотознімки діючих волонтерів, які надсилав потерпілим через мобільні додатки з метою введення в оману та зменшення пильності останніх.

Особисто спілкувався з потерпілими та надавав їм неправдиву інформацію про продаж транспортних засобів, їхнє місце перебування та можливість доставки до покупців. За вказівкою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 передавав потерпілим реквізити підконтрольних банківських рахунків для перерахування коштів.

За вказівкою організаторів, використовуючи мобільний термінал, розміщував завідомо неправдиві оголошення про продаж транспортних засобів у групі « ІНФОРМАЦІЯ_6 » соціальної мережі «Facebook», вказуючи в них текст та фотознімки, які попередньо надсилали йому співорганізатори. Отримував частину коштів, здобутих злочинним шляхом, які згодом витрачав на власні потреби.

Таким чином, у період часу із січня по серпень 2025 року члени організованої та керованої ОСОБА_6 та ОСОБА_7 групи скоїли ряд умисних корисливих злочинів проти власності, на загальну суму 964 649 гривень.

Проведеними оперативно-розшуковими заходами встановлено, що до вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних з заволодінням чужим майном шляхом шахрайства, можуть бути причетні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За підозрою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 190 КК України, 12.09.2025 затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 і ст.236 КПК України, під час затримання ОСОБА_5 проведено його особистий обшук, під час проведення якого в останнього виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «iPhone 14 Pro Max», в корпусі фіолетового кольору, із наявними пошкодженнями на задній кришці у вигляді тріщин та сколів, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 .

В ході досудового розслідування, вилучений мобільний телефон під час затримання ОСОБА_5 визнано речовим доказом та винесено відповідну постанову від 12.09.2025.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом у порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого; обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Відповідно до положень ст.170 КПК України майно, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину може бути арештоване на підставі рішення слідчого судді. Арешт майна може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться чи зберігаються в банках або інших фінансових установах. Арешт майна може бути застосований з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

У відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України встановлено, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

При вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження, досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

В даному випадку слідчий суддя вважає, що вилучений мобільний телефон може містити на собі відомості на підтвердження факту та обставин можливого вчинення кримінально-протиправних дій за обставинами даного кримінального провадження, (дзвінки, листування, фото, номери телефонів осіб пов`язаних з вчиненням кримінального правопорушення), в зв`язку з чим таке майно відповідає категорії речових доказів, що власне підтверджується долученою до клопотання постановою про визнання речових доказів від, а отже, він потребує збереження, в цілях його подальшого дослідження та проведення відповідних експертних досліджень.

Слідчий суддя не виключає факту того, що вказаний мобільний телефон використовувався у вчиненні злочинів у даному провадженні, зокрема через нього відбувався обмін повідомленнями за допомогою месенджерів, він може містити електронні файли та електронне листування, що стосується обставин вчинення злочину, відтак, дослідження його вмісту потрібно здійснювати із залученням спеціаліста, експерта, в умовах лабораторії, зокрема з метою відновлення видалених файлів.

Більш того, слідчий суддя не може виключати, що перед стороною обвинувачення постане питання експертного дослідження вилучених технічних пристроїв, а обов`язковою умовою їх проведення є безпосереднє надання для дослідження електронного пристрою, що додатково підтверджує наявність підстав для арешту майна.

При цьому, норми КПК України не визначають чітких термінів для призначення експертного дослідження вилученого майна, а також не передбачають такої підстави для відмови у накладенні арешту, як відсутність станом на час розгляду клопотання постанови про призначення експертизи.

Вирішуючи питання про накладення арешту, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту.

Викладене переконує слідчого суддю у тому, що мета цього заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді запобігання цьому ризику може бути досягнута.

Так, приймаючи до уваги викладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, даних про необхідність призначення відповідних судових експертиз, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження майна, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні постановою слідчого, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на вилучене майно .

Критерії розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження є оціночними поняттями. Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що будь-яке втручання у право особи з боку держави має забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

На переконання слідчого судді, загальні інтереси суспільства у вигляді досягнення завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України (зокрема, захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування тощо), виправдовують ступінь втручання у право власності особи, яке пов`язане з накладенням арешту на належне їй майно.

Відповідно до пункту 18 частини першої статті 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні,

Мета судового контролю полягає в тому, щоб досудове розслідування в кримінальних провадженнях проводилось із дотриманням принципу верховенства права.

У порядку встановленому КПК, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення даного клопотання.

Одночасно слідчий суддя наголошує, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або невідворотним позбавленням такого права. Хоча власник і обмежується у реалізації всіх правомочностей щодо відповідного майна, проте таке обмеження має тимчасовий характер.

Додатково слідчий суддя акцентує, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального правопорушення майно, на яке накладено арешт , буде оглянуто та встановлено, що відпала необхідність в його подальшому арешті, власник такого майна має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, у відповідності до ст.. 174 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий судя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 - задовольнити.

Накласти арешт із забороною користування, володіння та розпорядження на майно, яке було виявлено та вилучено під час проведення особистого обшуку в ході затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на мобільний телефон марки «iPhone 14 Pro Max», в корпусі фіолетового кольору, із наявними пошкодженнями на задній кришці у вигляді тріщин та сколів, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 .

Виконання ухвали покласти на начальника відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1