Провадження № 11-сс/4823/508/25 Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2025 рокум. Чернігів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду

м. Чернігова від 30 вересня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1, ч.4 ст.410 КК України, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - до 30 листопада 2025 року, без визначення розміру застави. Слідчий суддя вказав, що передбачені ст.177 КПК України ризики продовжують існувати, до спливу строку тримання ОСОБА_10 під вартою дане кримінальне провадження не завершено з об`єктивних причин, відсутні підстави для заміни останньому раніше обраного запобіжного заходу на більш м`який, тому строк тримання під вартою підозрюваному необхідно продовжити.

Не погодившись із рішенням суду, захисник ОСОБА_9 подав в інтересах підозрюваного апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати як незаконну та постановити нову ухвалу, якою змінити підозрюваному ОСОБА_10 запобіжний захід із правом внесення застави. Послався на необґрунтованість підозри ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1, ч.4 ст.410 КК України. Вказав на відсутність обставин, які б свідчили про недостатність застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення виконання останнім процесуальних обов`язків. Крім того, зазначив, що вказані стороною обвинувачення у клопотанні ризики не підтверджені належними і допустимими доказами. Також послався на безпідставне не визначення його підзахисному розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь судді; захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; думку прокурора, котрий просив ухвалу слідчого судді залишити без змін; дослідивши матеріали судового провадження та доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів справи, Слідчим відділом Управління СБ України в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 23.09.2024 до ЄРДР за № 0000512, за підозрою ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.410, ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1 КК України.

12 серпня 2025 року ОСОБА_10 був затриманий в порядку ст.615 КПК України.

Органом досудового розслідування ОСОБА_10 підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1, ч.4 ст.410 КК України, про що йому було письмово повідомлено 14 серпня 2025 року.

21.05.2025 на підставі постанови керівника Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону строк досудового розслідування кримінального провадження було продовжено до 3 місяців, тобто до 01.07.2025.

На підставі ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 серпня 2025 року, відносно ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 01 жовтня 2025 року.

Відповідно до ухвали слідчого судді Деснянського районного суду міста Чернігова від 25.06.2025 строк досудового розслідування кримінального провадження було продовжено до 6 місяців, тобто до 01 жовтня 2025 року.

Крім того, ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 30.09.2025 було продовжено строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні до 8 місяців, тобто до 01 грудня 2025 року.

Поняття «обґрунтованість підозри» включає існування фактів чи інформації, які надають підстави суду вважати, що підозрювана особа ймовірно вчинила правопорушення, та оголошення підозри у вчиненні злочину.

На початковій стадії досудового розслідування кримінальний процесуальний закон не вимагає від сторони обвинувачення доведення усіх елементів кримінального правопорушення. Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для засудження особи та ухвалення обвинувального вироку.

Повідомивши ОСОБА_10 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1, ч.4 ст.410 КК України, слідчий зібрав, перевірив та оцінив у встановленому законом порядку докази, які в своїй сукупності приводять до єдиного висновку на даний момент розслідування про те, що конкретна особа вчинила кримінальне правопорушення, за яке передбачене покарання Кримінальним кодексом України, і не підлягає звільненню від відповідальності за нього.

Отже, твердження сторони захисту про необґрунтованість підозри є безпідставним, оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачається наявність існування фактів, інформації, які можуть переконати в тому, що ОСОБА_10 міг вчинити кримінальні правопорушення.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Відповідно до ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Зі змісту ст.183 КПК України убачається, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (п.5 ч.1 ст.176, ч.6 ст.176 КПК України).

Згідно з вимогами ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовженим слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею враховано, що ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1, ч.4 ст.410 КК України, які відноситься до категорії особливо тяжких та тяжких злочинів, за які передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі та зважаючи на тяжкість покарання, що загрожує у разі його визнання винуватим, може переховуватись від органу досудового розслідування і суду; може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час не виявлені грошові кошти, які передавалися ОСОБА_10 за продаж дизельного пального, що може свідчити про те, що останній може приховати або знищити їх; може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, так як вказаний ризик не обмежується лише допитом вказаних осіб на стадії досудового розслідування, але й поширюється на стадію судового розгляду; також перебуваючи на волі може продовжувати формувати надлишки паливно-мастильних матеріалів (дизельного пального) з метою їх подальшого збуту, й підсилює вказаний ризик та обставина, що ОСОБА_10 наряду з іншими підозрюваними підозрюється у вчиненні 33 епізодів кримінальних правопорушень, що вказує на їх систематичний характер.

Крім того, слідчим суддею враховано, що строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_10 спливає 01.10.2025, а для закінчення досудового слідства органу досудового розслідування необхідно: отримати висновки судових почеркознавчих експертиз стосовно підозрюваних ОСОБА_13 та ОСОБА_11 ; з метою уточнення показань підозрюваних ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , провести за їх участю слідчі експерименти; встановити та допитати всіх свідків з числа військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , які можуть бути обізнані про обставини викрадення та збуту паливно-мастильних матеріалів; надати правову оцінку діям інших військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 щодо можливої їх причетності до вчинення кримінальних правопорушень; з урахуванням зібраних доказів визначитись із остаточною правовою кваліфікацією дій підозрюваних та у разі необхідності повідомити їх про зміну раніше повідомленої підозри; виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, у яких виникне необхідність.

А тому, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про необхідність продовження підозрюваному дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що сприятиме виконанню останнім процесуальних обов`язків, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти встановленим у кримінальному провадженні ризикам щодо підозрюваного ОСОБА_10 , з чим погоджується і колегія суддів.

Посилання сторони захисту на необґрунтованість ризиків, вказаних у клопотанні слідчого, та на відсутність доказів, які обґрунтовують подальше тримання його підзахисного під вартою, не можуть бути підставою для скасування ухвали слідчого судді та обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу.

На час апеляційного розгляду наведені в ухвалі слідчого судді ризики неналежної процесуальної поведінки підозрюваного не зникли та не зменшились, з урахуванням обсягу обвинувачення та тяжкості вчинених кримінальних правопорушень.

Доводи захисника про порушення прав підозрюваного ОСОБА_10 через невизначення йому розміру застави, не заслуговують на увагу, з наступних міркувань.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

З огляду на дискреційні повноваження слідчого судді при вирішенні питання про визначення розміру застави, враховуючи конкретні обставини кримінального провадження, колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про продовження щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, що відповідає вимогам закону.

Відтак, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постановленого у справі слідчим суддею рішення, не вбачається.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_10 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 30 вересня 2025 року щодо ОСОБА_10 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4