Справа № 215/778/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст.190, ч.5 ст.361 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000133 від 22.01.2026,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції), ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

ВСТАНОВИВ:

27.01.2026 з Дніпропетровської обласної прокуратури до суду надійшов обвинувальний акт щодо обвинуваченого ОСОБА_3 ..

Ухвалою від 28.01.2026 по даному кримінальному провадженню призначено підготовче судове засідання.

27.01.2026 до суду надійшло письмове клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів. Клопотання обґрунтоване тим, що останній обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів проти власності та особливо тяжкого злочину у сфері використання електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), систем та комп`ютерних мереж і мереж електрозв`язку, за яке законом передбачено покарання від десяти до п`ятнадцяти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю до трьох років. ОСОБА_3 має непогашену судимість, протягом тривалого часу не працевлаштований, постійного законного джерела прибутку не має. На думку прокурора, існують ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме: можливість обвинуваченого переховуватися від суду, зважаючи на вагомість доказів, зібраних досудовим розслідуванням, та можливість призначення покарання в разі визнання його винуватим; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на теперішній час органами досудового розслідування злочинну діяльність групи осіб викрито не в повній мірі, не встановлено всіх співучасників вчинення кримінального правопорушення, а обвинувачений, перебуваючи на свободі, може вчинити дії, що перешкоджатимуть встановленню всіх обставин вчинення кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих і свідків у цьому ж кримінальному провадженні, з метою зміни ними своїх показів або відмови від них; обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, що підтверджується його репутацією. Зазначене свідчить про неможливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою з визначеним розміром застави в межах 80 прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 266 240,00 грн. з покладенням на нього обов`язків, визначених судом, у разі внесення застави.

У підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав подане ним клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував проти клопотання прокурора, просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою у виді цілодобового домашнього арешту.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 підтримав позицію свого підзахисного, вказавши на формальне існування заявлених прокурором ризиків, які нічим не підтверджені. Додав, що ОСОБА_3 добровільно з`явився до суду, де розглядалось клопотання про обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Також зазначив, що ОСОБА_3 оформлює спадщину, яка залишилась після смерті його матері. Вважає, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту цілком забезпечить дотримання процесуальних обов`язків обвинуваченим.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Згідно з даними реєстру матеріалів досудового розслідування, доданих до обвинувального акту, ОСОБА_3 01.10.2025 слідчим суддею Індустріального районного суду міста Дніпра було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який у подальшому було продовжено до 30.01.2026 включно.

Наразі обраний обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення та наявної обґрунтованої підозри не виходить за межі розумного строку. Він кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, суд враховує, що він обвинувачується у вчинені тяжких злочинів та особливо тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю до трьох років. Тобто, розуміючи тяжкість вчинених злочинів, суворість та невідворотність послідуючого покарання, обвинувачений може переховуватись від суду, чим допустити настання ризику, передбаченого пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України.

Також суд враховує доводи прокурора про те, що обвинувачений може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (пункт 2 частини 1 статті 177 КПК України), оскільки органами досудового розслідування злочинну діяльність групи осіб викрито не в повній мірі, не встановлено всіх співучасників вчинення кримінального правопорушення, а обвинувачений, перебуваючи на свободі, може вчинити дії, що перешкоджатимуть встановленню всіх обставин вчинення кримінального правопорушення.

Актуальним суд вважає ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_3 може впливати на потерпілих та свідків у даній справі, оскільки вони судом ще не допитані, а тому є підстави вважати, що з метою зміни ними своїх показань, обвинувачений може вчинити спроби впливати на них.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, підтверджується тим, що ОСОБА_3 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України, при цьому обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину в період дії іспитового строку, тобто вчинив нове кримінальне правопорушення.

Таким чином, у судовому засіданні достеменно встановлено, що є обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачений, під важкістю відповідальності, може переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню шляхом впливу на потерпілих та на свідків, а відтак прокурором доведена наявність ризиків, передбачених п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Обвинувачений відповідно до п. 5 ч. 2 ст.183 КПК України відноситься до осіб, до яких може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, варто зазначити, що КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Зазначені обставини свідчать про необхідність ізоляції обвинуваченого ОСОБА_3 задля нівелювання вказаних вище ризиків, що є вагомою підставою вважати, що єдиним дієвим у даному випадку запобіжним заходом, який зможе гарантувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого буде саме тримання під вартою.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_3 у разі ухвалення обвинувального вироку, підвищену суспільну небезпечність злочинів та особи, яка їх скоїла, суд вважає, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків та дасть можливість запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Застосувати більш м`які запобіжні заходи до ОСОБА_3 не можливо, оскільки особисте зобов`язання та домашній арешт розраховані, в першу чергу, на сумлінне дотримання обвинуваченим їх умов, в той же час характер і тяжкість злочинів, у вчинені яких його обвинувачують, та можливе покарання, вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень проти власності та у сфері використання електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), систем та комп`ютерних мереж і мереж електрозв`язку в період відбування покарання з випробуванням, вказує на неможливість застосування вказаних запобіжних заходів. Відсутність осіб, які заслуговують на довіру та поручаються за виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, а також відсутність у обвинуваченого на цей час офіційного місця роботи та постійного джерела доходів, унеможливлює застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді особистої поруки.

Прокурором було доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, у тому числі домашній арешт, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та забезпечити виконання покладених на обвинуваченого обов`язків і дотримання останнім належної процесуальної поведінки, у зв`язку з чим є достатні підстави для продовження такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п.3 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд, керуючись правилами ч. 5 ст. 182, ст. 183 КПК України, знаходить правові підстави для визначення обвинуваченому ОСОБА_3 розміру застави, достатнього для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Суд вважає, що розмір застави, визначений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 25.11.2025 та визначені у ній обов`язки у разі її внесення, не є непомірним для обвинуваченого ОСОБА_3 із урахуванням всіх обставин справи, захищеного законного інтересу, тяжкості злочинів, що інкримінуються обвинуваченому, і саме вказаний розмір здатний забезпечити стимулюючий ефект цього запобіжного заходу, належну процесуальну поведінку обвинуваченого під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання обвинуваченим обов`язків (вказаний висновок відповідає позиції Європейського суду з прав людини, викладеному у рішенні по справі «Мангурас проти Іспанії»).

Керуючись ст.ст. 7, 31, 177, 178, 182-184, 194, 197, 315, 331, 350, 369-372, 376, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Криворізька установа виконання покарань (№3)» на час розгляду справи у суді, але не більше ніж на 60 (шістдесят) днів, тобто по 29 березня 2026 року включно.

Етапувати обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» до Державної установи «Криворізька установа виконання покарань (№3)».

Визначити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави у межах 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 266 240 грн 00 коп. (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок гривень 00 копійок).

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом терміну дії цієї ухвали.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого наступні обов`язки з моменту звільнення з під варти:

- не відлучатися із місця постійного проживання та/або перебування без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну місця свого проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками в даному кримінальному провадженніза винятком їх участі в процесуальних діях;

- здати на зберігання суду свій паспорт, інші документи, що дають право на виїзд за кордон України.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначається терміном дії цієї ухвали.

У разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно звільнити обвинуваченого з-під варти та повідомити про це суд.

Зобов`язати обвинуваченого у разі внесення застави після звільнення з-під варти, прибувати за кожною вимогою до суду протягом дії запобіжного заходу у вигляді застави.

Визначити термін дії зазначених обов`язків протягом двох місяців з дня внесення застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.

Повний текст ухвали проголошений 30.01.2026 о 14 год. 00 хв.

Суддя