Справа № 752/1957/26
Провадження по справі № 1-кс/752/860/26
У Х В А Л А

іменем України

"26" січня 2026 р. слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , вирішуючи питання про відкриття провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на незаконне затримання в порядку ст. 206 КПК України, на бездіяльність уповноважених осіб територіального органу поліції, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

встановив:

23 січня 2026 року через систему «Електронний суд» до слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 на незаконне затримання ОСОБА_3 в порядку ст. 206 КПК України, на бездіяльність уповноважених осіб територіального органу поліції за місцем вчинення кримінального, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування скарги адвокат ОСОБА_4 зазначив, що 14.01.2026 приблизно о 04 год 19 хв до ОСОБА_3 , який перебував у власному транспортному засобі за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська та чекав закінчення комендантської години, підійшли працівники Управління патрульної поліції м. Києва з метою перевірки документів. Під час перевірки його військово-облікового запису, працівники поліції встановили, що він має військове звання молодшого лейтенанта запасу та запропонували прослідувати до ІНФОРМАЦІЯ_1 на що він погодився. Працівники ІНФОРМАЦІЯ_1 дізнавшись про його вік - 22 роки. відмовилися перевіряти його військово-облікові документи. Між тим, після розмови із працівниками поліції його помістили до підвального приміщення РТЦК та СП, тим самим позбавивши його волі. Матір та захисника працівники ІНФОРМАЦІЯ_1 не допускали. 16.01.2026 ОСОБА_3 був переміщений до військової частини № НОМЕР_1 Національної гвардії України у АДРЕСА_1 , де і утримується по даний час. Вважає, що працівники ІНФОРМАЦІЯ_1 незаконно позбавили волі ОСОБА_3 , а службові особи військової частини № НОМЕР_1 незаконно, без будь яких на те підстав утримують його на території військової частини.

14 січня 2026 року захисником направлено заяву до ГУГП у м. Києві про вчинення кримінальних правопорушень за ст. 146, 371 КК України за фактом незаконного позбавлення волі ОСОБА_3 , між тим станом на даний час відомості до ЄРДР за його заявою не внесені.

Просить визнати неправомірними дії працівників ТЦС та СП щодо утримання ОСОБА_3 на території військової частини № НОМЕР_1 у селі Гавронщина Макарівського району Київської області, визнати незаконної бездіяльність посадових осіб територіального органу поліції за місцем вчинення кримінального правопорушення, що полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР та зобов`язати посадових осіб територіального органу поліції за місцем вчинення кримінального правопорушення внести відомості до ЄРДР за його заявою від 14.01.2026 про вчинення кримінальних правопорушень за ст. 146, 371 КК України.

Ознайомившись зі змістом заяви та доданими до неї матеріалами, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно із п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 18 ч.1 ст. 3 слідчий суддя це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України визначено, зокрема, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.

Основним призначенням слідчого судді є здійснення судового захисту прав і законних інтересів осіб, які беруть участь у кримінальному процесі, та забезпечення законності провадження у справі на досудових стадіях. Це зумовлює специфічний характер виконуваної ним кримінальної функції, яка полягає у забезпеченні законності та обґрунтованості обмеження конституційних прав і свобод людини на досудовому провадженні, але в межах конкретного кримінального провадження.

Відповідно до положень ч.1 ст. 206 КПК України слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Так, зі змісту заяви встановлено, що на даний час ОСОБА_3 утримується на території військової частини № НОМЕР_1 у селі Гавронщина Макарівського району Київської області, тобто поза межами територіальної юрисдикції Голосіївського району міста Києва. Також не надано відомостей про те, що ОСОБА_3 там утримується в рамках кримінального провадження.

При цьому, слідчий суддя також звертає увагу, що вимоги про оскарження дій та бездіяльності посадових та службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, пов`язаними із мобілізацією, підлягають розгляду у порядку адміністративного судочинства та не належать до компетенції слідчого судді.

З урахуванням викладеного, заява адвоката ОСОБА_2 в частині незаконного затримання ОСОБА_3 в порядку ст. 206 КПК України не підлягає розгляду слідчим суддею Голосіївського районного суду міста Києва.

Вирішуючи питання про відкриття провадження за скаргою в частині вимог про визнання незаконною бездіяльності посадових осіб територіального органу поліції за місцем вчинення кримінального правопорушення, що полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР та зобов`язання посадових осіб територіального органу поліції за місцем вчинення кримінального правопорушення внести відомості до ЄРДР за його заявою від 14.01.2026 про вчинення кримінальних правопорушень за ст. 146, 371 КК України, слідчий суддя зазначає наступне.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування регламентований главою 26 КПК України.

Зокрема п.1 ч.1 ст. 303 КПК України визначає, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно ч.1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені ч.1 ст. 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Частиною 1 ст. 306 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду.

Згідно ст. 125 Конституції України судоустрій в Україні будується, зокрема, за принципом територіальності.

Чинними положеннями КПК України не передбачено прямого визначення територіальної підсудності під час розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування, разом з тим, частиною 6 ст. 9 КПК України визначено, що у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Відповідно до положень ст.132 КПК України клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, якщо інше не передбачено пунктом 2 цієї частини.

Таким чином, територіальна підсудність за скаргою не бездіяльність посадових осіб органу досудового розслідування, має визначатись за місцем їх знаходження.

Так, зі змісту скарги встановлено, що 14.01.2026 адвокатом ОСОБА_2 подано заяву про вчинення кримінальних правопорушень за ст. 146, 371 КК України до ГУНП у м. Києві.

Згідно даних офіційного сайту Національної поліції України, Головне управління Національної поліції у місті Києві знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 15, що за територіальності віднесено до Шевченківського району міста Києва.

Враховуючи, що Головне управління Національної поліції у місті Києві, бездіяльність посадових осіб якої оскаржується, знаходиться поза межами територіальної юрисдикції Голосіївського районного суду м. Києва, скарга адвоката ОСОБА_2 у даній частині також не підлягає розгляду слідчим суддею Голосіївського районного суду міста Києва.

Пунктом 2 частини 2 статті 304 КПК України передбачено, що скарга (заява) повертається, якщо не підлягає розгляду у цьому суді.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 24, 26, 206, 303, п.2 ч.2 ст. 304 КПК, слідчий суддя,-

постановив:

Скаргу адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на незаконне затримання в порядку ст. 206 КПК України, на бездіяльність уповноважених осіб територіального органу поліції, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, повернути, як таку, що не підлягає розгляду Голосіївським районним судом міста Києва.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з її постановлення.

Слідчий суддя ОСОБА_1