Номер провадження: 11-сс/813/83/26
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25.11.2025, якою в межах к/п № 0000728 від 10.06.2024 стосовно:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривий Ріг, Дніпропетровської обл., громадянина України, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 209 КК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 23.01.2026 включно, із визначенням розміру застави

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Оскарженою ухвалою слідчого судді було частково задоволено клопотання ст. слідчого СУ ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 та стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 209 КК України та було продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 23.01.2026 включно, із визначенням застави у розмірі 950 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 2 876 600 грн.

Обґрунтовуючи ухвалу, слідчий суддя зазначив, що органом досудового розслідування доведена обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих злочинів та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, що виправдовує застосування найбільш суворого запобіжного заходу, який, водночас не є для підозрюваного безальтернативним.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

Не погодившись із оскаржуваною ухвалою, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що вона є необґрунтованою, такою, що не узгоджується із практикою ЄСПЛ з таких підстав:

- матеріали справи не містять доказів, які хоча б на мінімальному рівні підтверджували причетність ОСОБА_8 до інкримінованих дій. Зміст повідомлення про підозру ОСОБА_8 не містить розкриття об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України. У жодному протоколі НСРД немає згадки про ОСОБА_8 , як особу, яка спілкувалася із потерпілими та заволодівала майном таких осіб шляхом обману чи зловживання довірою. Більш того, матеріали додані до клопотання слідчого також не містять відомостей про те, що ОСОБА_8 відвідував офіси за вказаними у клопотанні адресами. Відомості про те, що зазначені органом досудового розслідування крипто гаманці належать саме ОСОБА_8 у матеріалах клопотання відсутні;

- заявлені органом досудового розслідування ризики не доведені. Суворість імовірного покарання не може бути безумовною підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу щодо підозрюваного. Окрім того, в умовах воєнного стану ОСОБА_8 позбавлений можливості перетнути кордон України. Разом з тим, він має міцні соціальні зв`язки та місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався;

- визначений розмір застави ОСОБА_8 є необґрунтованим та непомірним для нього та фактично перетворює визначений запобіжний захід на безальтернативне ув`язнення підозрюваного.

За таких обставин, захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 25.11.2025 та постановити нову ухвалу, якою відмовити слідчому у задоволенні клопотання.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник підтримав доводи апеляційної скарги у повному обсязі та просив її задовольнити, натомість прокурор заперечував проти її задоволення.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши позиції учасників судового розгляду, проаналізувавши доводи апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали судового провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався не у повному обсязі з огляду на таке.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Пунктами 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики ЄСПЛ передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Надаючи оцінку доводам сторони захисту відносно необґрунтованості підозри, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вбачається з матеріалів, які надані апеляційному суду, ОСОБА_8 підозрюється у тому, що він за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та іншими невстановленими особами, реалізуючи єдиний спільний злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном, внаслідок вчинення злочинної діяльності проти власності протягом тривалого часу та на постійній основі, завдали матеріальної шкоди потерпілим ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , на загальну суму 4 149 657, 39 гривень. при обставинах, які викладені у клопотанні слідчого.

Окрім того, ОСОБА_8 , за попередньою змовою із ОСОБА_10 та ОСОБА_25 , а також спільно з іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, під час заволодіння в ході своєї незаконної діяльності, шахрайським шляхом, грошовими коштами ОСОБА_18 , в період з 28.09.2024 по 05.11.2024, вчинили всі дії, спрямовані на легалізацію (відмивання) грошових коштів на загальну суму 437 177 грн., одержаних злочинним шляхом, - на володіння, використання, розпорядження грошовими коштами, щодо яких фактичні обставини свідчать про їх одержання злочинним шляхом, у тому числі фінансові операції, вчинення правочину з такими коштами з метою приховування, маскування джерел їх походження, вчинив дії для маскування джерел отримання грошових коштів, достовірно знаючи, що такі кошти прямо та повністю отримано злочинним шляхом.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих злочинів підтверджується інформацією, яка надійшла від управління протидії кіберзлочинам в Одеській обл. щодо встановлення групи осіб, які за принципом так званого «кол-центру» організували шахрайську схему заволодіння грошовими коштами значної кількості осіб у заздалегідь обладнаних під «офіси» приміщеннях шляхом обману осіб під приводом інвестування грошових коштів у розвиток нібито підприємницької діяльності фіктивної організації у сфері арбітражу рекламного трафіку та крипто валютних активів, результатами проведення комплексу НСРД; якими зафіксовані здійснення імовірно протиправної діяльності у відповідних офісах, зв`язки між підозрюваними та розподіл ролей між ними, відповідями від представників крипто валютних бірж та подальшими оглядами носіїв інформації; якими задокументований рух коштів від потерпілих через шахрайські крипто гаманці до облікових записів на крипто валютних біржах та карткових рахунків підозрюваних, протоколами огляду речей та документів, які отримані в порядку тимчасового доступу до речей та документів у банківських установах та матеріалами, отриманими за результатами створення спільної слідчої групи між компетентними органами респ. Казахстан та України, результатами проведених обшуків 30.09.2025, за місцями проживання підозрюваних ОСОБА_10 , ОСОБА_25 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , а також за місцем функціонування так званого «кол-центру», а саме за адресою: АДРЕСА_3 , в ході яких задокументовано здійснення злочинної діяльності, вилучені речові докази, які підтверджують причетність вказаних осіб до шахрайських дій; результатами проведених оглядів комп`ютерної техніки та мобільних пристроїв підозрюваних., в ході яких зафіксовані зв`язки між ними та процес реалізації вчинення кримінальних правопорушень;

З матеріалів справи вбачається, що при здійснення аналітики інформації, отриманої від представників крипто валютних бірж встановлено, що найбільший масив коштів надходить на карткові рахунки ОСОБА_8 , який частину коштів перераховує на постійній основі ОСОБА_25 та ОСОБА_10 .

Окрім того, з наданих прокурором протоколів допиту підозрюваних ОСОБА_14 та ОСОБА_16 вбачається, що підозрюваний ОСОБА_26 утримував сервера, слідкував за сайтом, проводив виплату, виконував функції бухгалтера та технічного спеціаліста, спілкувався з людьми із облікового запису.

Відтак, колегія суддів, дослідивши матеріали судового провадження, приходить до висновку про те, що слідчий суддя, належним чином здійснивши судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб констатував, що органом досудового розслідування дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_8 із вчиненням злочинів, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 209 КК України.

Додатково апеляційний суд зауважує, що обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (Рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28.11.2017, заява № 2508/13, параграф 184). Тому, цей стандарт доказування є досить низьким - необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчого суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку про те, що органом досудового розслідування дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_8 із вчиненням інкримінованих злочинів та виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадження з метою дотримання його імперативних завдань.

Що стосується наявності ризиків у вказаному провадженні, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Як вбачається з обґрунтованих висновків слідчого судді, в даному кримінальному провадженні існують доведені слідчим ризики переховування підозрюваного ОСОБА_8 від органу досудового розслідування або суду, незаконного впливу на свідків та потерпілих, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Так, існування ризику, передбаченого п. 1) ч. 1 ст. 177 КПК України обумовлене зокрема тяжкістю покарання, яке може бути призначене підозрюваному ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим.

ЄСПЛ у рішенні «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінці ризику переховування.

Апеляційний суд також вважає реальними ризики незаконного впливу на потерпілих та перешкоджання кримінальному провадженню з огляду на порядок отримання їх пояснень, який передбачений ст. 225 КК України та ту обставину, що органом досудового розслідування перевіряється причетність підозрюваних до вчинення аналогічних кримінальних правопорушень.

Колегія суддів на підставі налізу наданих матеріалів не виключає існування ризику, передбаченого п. 5) ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на специфіку інкримінованого злочину, його тривалість та корисливий мотив.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто, слідчий суддя має право зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Колегія суддів враховує аргументи захисника з приводу того, що підозрюваний ОСОБА_8 до кримінальної відповідності не притягувався, має місце проживання та соціальні зв`язки, водночас зазначені обставини безумовно не спростовують існування зазначених вище ризиків.

Відтак, апеляційний суд приходить до висновку про те, що на теперішній час поведінка підозрюваного ОСОБА_8 вимагає виняткового контролю, який здатний забезпечити лише запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в той же час не є для підозрюваного безальтернативним.

При цьому, що стосується визначеного підозрюваному ОСОБА_8 розміру застави, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Частина 4 ст. 182 КПК України передбачає, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно із п. 3) ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину встановлюється у розмірі від 80 до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Разом із тим, абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України визначає, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Оскаржуваною ухвалою підозрюваному ОСОБА_10 визначено альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 950 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 2 876 600 грн.

На підставі системного аналізу вищевикладених положень кримінального процесуального закону можна дійти висновку про те, що саме слідчий суддя вправі визначити, чи здатна застава у відповідному розмірі забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної особи, а також зауважити на виключності такого випадку.

Приписи КПК України та практика ЄСПЛ орієнтують суд на такі критерії, які слід врахувати при визначенні розміру застави: обставини кримінального правопорушення; особливий характер справи; майновий стан підозрюваного; його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; масштаб його фінансових операцій; дані про особу підозрюваного; встановлені ризики, відповідно до ст. 177 КПК України; «професійне середовище» підозрюваного; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

В даному випадку слідчий суддя вказаних вище вимог закону дотримався та при визначенні застави, яка перевищує передбачену п. 3) ч. 5 ст. 182 КПК України межу, врахував специфіку інкримінованих злочинів, їх корисливу спрямованість, відомості про особу підозрюваного, суму матеріальної шкоди, завданої потерпілим та прийшов до обґрунтованого висновку про те, що саме такий розмір застави здатен забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 ..

Водночас, на виконання практики ЄСПЛ відповідно до якої зі спливом часу ризики, які виправдовують, наприклад, тримання під вартою, зменшуються, слідчий суддя зменшив розмір раніше визначеного альтернативного запобіжного заходу.

Колегія суддів враховує, що Європейським судом з прав людини визнано законними та обґрунтованими дії національних судів, щодо обрання розміру застави, який перевищував наявні активи, поточні доходи обвинуваченого, тощо, беручи до уваги особливий характер справи заявника та предмет кримінального правопорушення (справа «Пунцельт проти Чехії» (Punzelt v. Czech Republic) від 25.04.2000).

Окрім того, апеляційний суд також враховує суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції».

При цьому, запобіжний захід застосований до підозрюваного ОСОБА_8 на визначений строк, а питання доцільності застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та розміру застави буде перевірена судом через нетривалий час.

Відповідно до п. 1) ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає, оскільки слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що стосовно підозрюваного ОСОБА_8 на даному етапі досудового розслідування необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави, який перевищує розміри встановлені п. 3) ч. 5 ст. 182 КПК України, який на відміну від інших більш м`яких запобіжних заходів, зможе запобігти названим вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної, тому ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 182, 183, 194, 199, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532, 615 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційні скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25.11.2025, якою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 209 КК України продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 23.01.2026 включно, із визначенням розміру застави залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4