УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

адвоката ОСОБА_3 ,

заявника ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, що застосовано ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 16.09.2025 (справа № 127/28440/25), в рамках кримінального провадження № 0001261 внесеного до ЄРДР 08.09.2025, за фіксації судового розгляду технічними засобами,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 про скасування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, що застосовано ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15.05.2025 (справа № 127/14914/25), в рамках кримінального провадження № 0000633 внесеного до ЄРДР 06.05.2025.

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_4 08.09.2025 року близько 8:30 годин, керуючи технічно - справним автомобілем марки «RENAULT KOLEOS» реєстраційний номер НОМЕР_1 , по проїзній частині вул. Левка Лукяненка, поруч з буд. 52, рухаючись в крайній правій смузі руху, в напрямку вул. Гетьмана Мазепи та наближаючись до розмітки неврегульованого пішохідного переходу, перед яким в лівій смузі руху попутнього напрямку, для надання переваги у русі, зупинився невстановлений легковий автомобіль темного кольору, не переконалась що на пішохідному переході немає пішоходів, хоча перед передньою частиною вищевказаного невстановленого автомобіля, зліва - направо, відносно напрямку руху, проїздну частину перетинала пішохід ОСОБА_8 .

Внаслідок даної ДТП пішохід ОСОБА_8 згідно висновку експерта отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Відповідно до висновку судово - інженерно - транспортної експертизи ОСОБА_4 повинна була діяти відповідно до технічних вимог п. 18.4 Правил Дорожнього руху, мала технічну можливість попередити наїзд на пішохода. В діях водія ОСОБА_4 вбачаються невідповідності вимогам п. 18.4 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з подією дорожньо - транспортної пригодою.

По даному кримінальному провадженню проведені всі необхідні слідчі дії, пов`язані з оглядом автомобіля.

ОСОБА_4 повністю визнала вину, відшкодувала шкоду.

На даний час в умовах воєнного стану, при неналежному його зберіганні, зазначений автомобіль може бути пошкоджений та розукомплектований, що, в свою чергу, позбавить власника - ОСОБА_4 в подальшому права користування цим майном.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.

Вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необгрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Згідно зі ст.2 КПК України: завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положеннями ст. 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2, 6 ст. 22 КПК України: кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно з приписами ч.1,3 ст.26 КПК України: сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України: арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже, за правилами ст.132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно ч.2, 3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.6 ст.100 КПК України речові докази, які не містять слідів кримінального правопорушення у вигляді предметів, зберігання яких через громіздкість неможливо без зайвих труднощів повертаються власнику, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Заявник у клопотанні зазначає, що на теперішній час в рамках вказаного кримінального провадження проведені відповідні експертні дослідження, транспортний засіб оглянуто екпертами.

Одночасно пом`якшення арешту буде забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав заявника, як власника майна.

На підставі викладеного, адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 просила слідчого суддю клопотання задовольнити та передати ОСОБА_4 на відповідальне зберігання транспортний засіб марки «RENAULT KOLEOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 України, на який у відповідності до ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 16.09.2025 (справа № 127/28440/25) накладено арешт.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала за обставин викладених у ньому, слідчому судді пояснила, що на даний час із транспортним засобом проведено усі необхідні слідчі дії, підозрювана свою вину визнає у повному обсязі та відшкодувала завдані збитки, окрім того зазначила, ОСОБА_4 має на утриманні двох малолітніх дітей, а тому просила клопотання задовольнити у повному обсязі.

Під час судового розгляду заявник ОСОБА_4 клопотання підтримала, слідчому судді пояснила, що на даний час вона сама здійснює догляд за двома малолітніми дітьми та потребує мати у користуванні вказаний автомобіль, вину у інкримінованому кримінальному правопорушенні вона визнає у повному обсязі, разом з тим зазначила, що її чоловік є військовослужбовцем Збройних Сил України та являється учасником бойових дій, а тому просила слідчого суддю клопотання задовольнити. Надала додаткові матеріали на підтвердження своїх доводів.

Слідчий ОСОБА_5 під час судового розгляду слідчому судді пояснив, що на даний час кримінальне провадження перебуває на стадії направлення до суду, разом з тим з вказаним транспортним засобом проведено усі необхідні слідчі дії, на даний час необхідності утримувати вказаний засіб у органу досудового розслідування немає.

Слідчий суддя заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено не обґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що транспортний засіб марки «RENAULT KOLEOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 , було вилучено в ОСОБА_4 під час огляду 08.09.2025, в рамках кримінального провадження № 0001261 внесеного до ЄРДР 08.09.2025.

З огляду на те, що транспортний засіб який вилучено під час огляду місця події у ОСОБА_4 на даний час зберігається на спеціальному майданчику на відкритій місцевості і наявні умови зберігання автомобіля ставлять під загрозу збереження як речового доказу так і самого майна, а тому слідчий суддя вважає, що клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, що застосовано ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 16.09.2025 (справа № 127/28440/25), в рамках кримінального провадження № 0001261 внесеного до ЄРДР 08.09.2025 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 169, 170 172, 174, 309, 369, 370, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна задовольнити.

Транспортний засіб марки «RENAULT KOLEOS», реєстраційний номер НОМЕР_1 передати власнику ОСОБА_4 на відповідальне зберігання з правом користування, без права розпорядження та відчуження.

Зобов`язати слідчого в рамках кримінального провадження № 0001261 внесеного до ЄРДР 08.09.2025, передати власнику вищевказане майно на відповідальне зберігання.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя