Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2025 року Слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Подільського УП ГУНП в м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у межах кримінального провадження внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0002227 від 06.11.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обґрунтування клопотання:

Слідчим відділом Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві за процесуального керівництва Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадження за № 0002227 від 06.11.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з 09.12.2022 до цього часу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді стрільця-снайпера 3 аеромобільно-десантного відділення 3 аеромобільно-десантного взводу 1 аеромобільно-десантної роти проходить військову службу за призовом під час мобілізації солдат ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Окрім того, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, зобов`язаний додержуватися вимог ст. ст. 6, 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків.

Згідно зі ст. ст. 41, 92 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства. Правовий режим власності визначається виключно законами України.

Відповідно ст. ст. 178, 328 Цивільного кодексу України об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого у подальшому продовжено.

Однак, усупереч вищенаведених нормативно-правових актів ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення у сфері власності за наступних обставин.

Так, не пізніше 06.11.2025, о 16 год. 00 хв., ОСОБА_5 , перебував у приміщенні магазину «Сінсей», котрий розташований за адресою: м. Київ, пр.-т. Європейського Союзу, буд. 47, у ТРЦ «Ретровіль». В цей час у ОСОБА_5 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 пересвідчившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, взяв жіночу куртку чорного кольору, артикул 659er-99x у кількості 1 шт., вартістю 1359 грн. 00 коп. за одиницю, жіночу куртку чорного кольору, артикул 576fh-99x у кількості 1 шт., вартістю 959 грн. 00 коп. за одиницю, жіночу куртку чорного кольору, артикул 628fh-99x у кількості 1 шт., вартістю 959 грн. 00 коп. за одиницю, одну з яких одягнув на себе.

Так, тримаючи при собі вищезазначений не оплачений товар, який належить магазину Т/М «Сінсей», не розрахувавшись за нього, ОСОБА_5 свого злочинного умислу до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки вийшовши з магазину був затриманий працівниками охорони ТРЦ «Ретровіль».

06.11.2025 о 16 год. 00 хв., солдата ОСОБА_5 у порядку ст. 208 КПК України затримано працівниками Подільського управління поліції ГУНП у місті Києві за адресою: м. Київ, пр-т. Європейського Союзу, 47.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, а саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Київ, громадянин України, офіційно не працюючий, не одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

07.11.2025 у відповідності до ст.ст. 40, 42, 276, 277, 278 КПК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, а саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом затримання особи від 06.11.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 06.11.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 06.11.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 06.11.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 06.11.2025; протоколом огляду місця події від 06.11.2025; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

В обґрунтування клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зазначила, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Враховуючи зазначені обставини, згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам: переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

У досудового слідства є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від слідства та суду з метою уникнення покарання, усвідомлюючи невідворотність, тяжкість та реальність покарання за вчинений злочин, санкція якого передбачає покарання до 10 років позбавлення волі. Тобто тяжкість покарання, яка загрожує підозрюваному у разі визнання судом його винуватим, вже обґрунтовує ризик того, що останній може вчинити спроби переховування від органу досудового розслідування та/або суду, що в свою чергу буде негативно впливати на хід досудового розслідування та судового розгляду.

Застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, а саме: особисте зобов`язання - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого в умовах воєнного стану, та обрання такого запобіжного заходу може виразитися у перешкоджанні встановленню об`єктивної істини по даному кримінальному провадженні, повного, всебічного розслідування шляхом незаконного впливу на свідків, з метою уникнення покарання.

Особиста порука - на адресу Подільського УП ГУНП у м. Києві та прокуратури не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за підозрюваного.

Домашній арешт - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що такий запобіжний захід не може забезпечити відсутності можливості впливу на свідків у вказаному кримінальному провадженні та переховування від органів досудового розслідування та суду.

Застава - не можливо застосувати у зв`язку із тим, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, м`якість застосування якого створить в очах суспільства та інших військовослужбовців уяву безкарності та свавілля.

У разі застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не можливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії, вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення - докази у даному кримінальному провадженні, які вказують на причетність підозрюваного, повністю перераховані у даному клопотанні та є достатніми для обґрунтованості повідомленої підозри;

- тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється - санкція статті 407 частини 5 Кримінального кодексу України передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Вказаним ризикам може запобігти тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Більш м`які запобіжні заходи застосовані до підозрюваного не забезпечать виконання ним процесуальних обов`язків та запобіганню вище зазначеним ризикам.

З урахуванням вищевикладеного, а також особи підозрюваного, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 орган досудового розслідування приходить до висновку про необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного не в змозі.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років, враховуючи наявність існуючого ризику, оскільки усвідомлюючи невідворотність покарання, може ухилятися від слідства та суду.

Доводи сторін у судовому засіданні:

Прокурор в судовому засіданні просив клопотання задовольнити за підставами, викладеними у клопотанні.

Захисник підозрюваного заперечив проти задоволення клопотання, пояснив, що підозрюваний визнав свою вину, активно співпрацює зі слідством, ознак того, що він збирається переховуватися від слідства чи суду немає.

Також пояснив, що його підзахисний має міцні соціальні зв`язки, проживає разом із братом.

Зазначив, що його підзахисний дуже добре розуміє своє процесуальне положення та не збирається порушувати будь-які обов`язки, які він має як підозрюваний у справі. Сторона захисту не вбачає підстав для обрання найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив відмовити у задоволенні клопотання.

Підозрюваний підтримав думку свого захисника, повідомив що визнає свою вину, активно співпрацює зі слідством, не збирається переховуватися від слідства чи суду. Також пояснив, що має міцні соціальні зв`язки, проживає разом із братом, один раз на тиждень відвідує свою доньку, яка мешкає окремо від нього разом із дружиною.

Також зазначив, що йому дуже соромно за свій вчинок, він дуже шкодує, вчинив його необдумано, переховуватися чи вчиняти інші правопорушення не збирається. Просив застосувати до нього запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Мотивація суду:

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

2. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві за процесуального керівництва Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадження за №0002227 від 06.11.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Обставини кримінального правопорушення за версією органу досудового розслідування викладені у клопотанні.

07.11.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

На даному етапі наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які досліджені у судовому засіданні та слідчим суддею під час прийняття процесуального рішення.

Щодо ризиків, то прокурором зазначено про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Прокурор, зазначивши про ризик переховуватися від органу досудового слідства, послався на тяжкість покарання за вчинені кримінальні правопорушення, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, а саме позбавлення волі від 5 до 8 років.

Тяжкість покарання, яке може бути призначене у разі доведеності вини ОСОБА_5 , не може слугувати підставою для обґрунтування зазначеного ризику.

Крім того, у клопотанні зазначено, що ОСОБА_5 офіційно не працює, не одружений, соціальні зв`язки, які могли б його стримувати від спроб переховуватись у останнього відсутні.

Крім того, вказаний ризик є вкрай мінімальним, оскільки підозрюваний не має ні матеріальних, ні фізичних можливостей для організації переховування. Ризик ухилення від слідства існує завжди, але в даному випадку він є вкрай мінімальним.

Суд дослідив обставини, що мають враховуватися під час застосування запобіжного заходу, і встановив, що підозрюваний має постійне місце проживання, має дружину і малолітню доньку, з якими разом не проживає, але зустрічається один раз на тиждень, є військовослужбовцем і вважає, що питання щодо можливості продовження служби не вирішується не з його вини.

Слідчий в клопотанні належним чином не обґрунтував неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, як того вимагається частиною 1 ст. 183 КПК України.

Згідно практики ЄСПЛ При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших запобіжних заходів» (п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011року у справі Харченко проти України, «тримання особи під вартою буде свавільним, оскільки національні суди не обґрунтували необхідність такого тримання і не було розглянуто можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу п.29 рішення ЄСПЛ від 11.10.2010 року у справі «Хайредінова проти України».

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Слідчий суддя з урахуванням всіх встановлених обставин, приходить до висновку, що до підозрюваного достатньо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби за адресою його постійного місця проживання, яке він повідомив суду: АДРЕСА_1 у період часу з 20-00 год. до 07-00 год., з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, і вважає, що такий запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Наявність указаного запобіжного заходу є стримуючим фактором для належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Керуючись ст.ст.132,177,178,179, 183,184, 194,ч.2ст.376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити слідчому у задоволенні клопотання.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Київ, громадянину України, офіційно не працюючому, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, заборонивши підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 20-00 години до 07-00 години.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

- не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора та суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання, служби та номеру мобільного телефону.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти у залі суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк дії ухвали до 08 січня 2026 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Cлідчий суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1