УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , захисників: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши скаргу останнього, подану в інтересах ОСОБА_6 , на бездіяльність та постанову слідчого Державного бюро розслідувань в рамках кримінального провадження № 0000676 від 21.04.2023 щодо відмови у проведенні окремих слідчих дій,

У С Т А Н О В И В :

В провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга захисника ОСОБА_5 , подана в інтересах ОСОБА_6 (підозрюваного), на бездіяльність та постанову слідчого Державного бюро розслідувань (далі - ДБР) щодо відмови у проведенні окремих слідчих дій в рамках кримінального провадження № 0000676 від 21.04.2023.

В обґрунтування скарги зазначено, що Державним бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000676 від 21.04.2023, в рамках якого захисник ОСОБА_4 , діючи в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , звернувся до слідчого із клопотанням від 15.09.2025 про проведення слідчих дій (допиту ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , одночасного допиту ОСОБА_12 та ОСОБА_6 , призначення відповідних експертиз), яке слідчим позитивно не розглянуто.

В судовому засіданні слідчий ДБР заперечував з приводу розгляду даної скарги, оскільки вважав її поданою з порушенням правил підсудності, крім того зазначив про відкриття матеріалів досудового розслідування стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України, у зв`язку із чим просив залишити її без розгляду. Крім того, повідомив про те, що основні мотиви відмови у проведенні вказаних слідчих дій, які у наведеному клопотанні ініційовані стороною захисту, викладені у постанові від 15.09.2025.

Сторона захисту в судовому засіданні наполягала на незаконності постанови слідчого від 15.09.2025, якою відмовлено у проведенні згаданих слідчих дій, оскільки їх проведення, на думку захисників, має істотне значення для кримінального провадження.

Заслухавши думку учасників процесу, проаналізувавши доводи скарги, дослідивши матеріали вказаної скарги, слід дійти такого висновку.

При розгляді скарги слідчий суддя вважає за необхідне першочергово розглянути питання щодо підсудності даної скарги Шевченківському районному суду м. Києва.

Так, слід приймати до уваги, що фактичним місцем знаходження органу досудового розслідування є м. Київ, вул. Симона Петлюри, 15, що знаходиться в межах територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Києва, що підтверджується позицією Київського апеляційного суду (провадження №11-сс/824/1620/2020, 11-сс/824/1195/2020, 11-сс/824/778/2020, 11-сс/824/860/2020, 11-сс/824/771/2020), а тому не вбачається підстав для висновку про непідсудність Шевченківському районному суду м. Києва даної скарги.

Як вбачається з матеріалів скарги, Державним бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000676 від 21.04.2023, зокрема за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Також, як встановлено в судовому засіданні, в рамках даного кримінального провадження адвокат ОСОБА_4 , діючи в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , звернувся до слідчого із клопотанням про проведення слідчих дій (допиту ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , одночасного допиту ОСОБА_12 та ОСОБА_6 , призначення відповідних експертиз).

Постановою слідчого ДБР від 15.09.2025 відмовлено у задоволенні зазначеного клопотання. Дана постанова мотивована тим, що на відповідному етапі кримінального провадження вже відкрито матеріали досудового розслідування стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України, а тому відсутня можливість та необхідність у проведенні таких слідчих дій.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з:

1) вступної частини, яка повинна містити відомості про:

місце і час прийняття постанови;

прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;

2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про:

зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови;

мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;

3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про:

зміст прийнятого процесуального рішення;

місце та час (строки) його виконання;

особу, якій належить виконати постанову;

можливість та порядок оскарження постанови.

Відповідно до вимог ч. 1, ч. 3 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

У силу статей 8, 9 КПК України, принцип верховенства права передбачає, що людина, її права та свободи, визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував на порушенні Україною п. 1 ст. 6 Конвенції. Так, у справі "Жук проти України" від 21 жовтня 2010 року, в пунктах 25 і 26, зокрема, наголошено, що принцип процесуальної рівності сторін, як один із елементів більш широкої концепції справедливого судового розгляду, вимагає, щоб кожному надавалася розумна можливість представляти свою позицію за таких обставин, які не ставлять цю сторону в суттєво невигідне становище по відношенню до протилежної сторони.

Складовими принципу верховенства права є, зокрема, правова передбачуваність та правова визначеність, які необхідні для того, щоб учасники відповідних правовідносин мали можливість передбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано (абзац третій пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005).

При цьому відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Стаття 223 КПК України визначає, що слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Згідно зі ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Так, як встановлено в судовому засіданні, слідчий посилається на те, що на даному етапі провадження відсутня можливість та процесуальна необхідність у проведенні згаданих слідчих дій, які ініційовані стороною захисту, оскільки обсяг зібраних доказів, на думку сторони обвинувачення, є достатнім для доведення винуватості/невинуватості окремих осіб.

Водночас слідчий суддя, беручи до уваги обставини кримінального провадження та предмет досудового розслідування (можливі шахрайські дії по відношенню до ОСОБА_12 в рамках спроби останнього вирішити питання щодо відмови органами Державної міграційної служби України у видачі йому статусу біженця на території України), дійшов висновку, що допит окремих осіб, зокрема керуючого АО «ОСОБА_16, ОСОБА_17 та партнери» ОСОБА_7 (щодо обставин укладання договору про надання правової допомоги ОСОБА_13 , а також інших похідних відомостей з цього приводу), працівника бухгалтерії даного АО - ОСОБА_8 (щодо обставин отримання АО грошових коштів від ОСОБА_12 ), працівника АО - ОСОБА_9 (щодо обставин безпосереднього надання ОСОБА_13 відповідного обсягу правової допомоги) має істотне значення для кримінального провадження, оскільки такі особи можуть володіти інформацією, яка має доказове значення.

Більше того, як встановлено в судовому засіданні, самою стороною обвинувачення під час досудового розслідування проявлялась ініціатива щодо допиту свідка ОСОБА_7 (керуючого АО «ОСОБА_16, ОСОБА_17 та партнери»), однак фактично такий допит проведений не був, при цьому без належно обґрунтованих та задокументованих підстав щодо неможливості проведення вказаної слідчої дії.

Отже слідчий суддя дійшов висновку, що в даній частині скарга підлягає задоволенню щодо зобов`язання слідчого провести допити наведених осіб у встановлений процесуальним законом спосіб.

Разом з тим в іншій частині скарги, адвокатами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , як у скарзі, так і в судовому засіданні не доведено наявності обставин щодо необхідності на поточному етапі кримінального провадження проведення інших слідчих дій, а саме допитів підозрюваного ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , одночасного допиту ОСОБА_12 та ОСОБА_6 , призначення відповідних експертиз, при цьому проведення експертиз під час досудового розслідування, ініційованих стороною захисту, на переконання слідчого судді, очевидно може створювати ризики щодо недотримання принципу ефективності кримінального провадження в частині дотримання розумних (визначених процесуальним законом) строків досудового розслідування.

Отже в цій частині скарги правових підстав для її задоволення немає, а постанова слідчого в частині відмови у проведення вказаних слідчих дій скасуванню не підлягає.

Що ж стосується посилання слідчого на неможливість проведення певних слідчих дій на даній стадії кримінального провадження (відкрито матеріали стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України), то слідчий суддя звертає увагу, що стадія досудового розслідування в розумінні ст. 283 КПК України не закінчена у визначений процесуальним законом спосіб (направлення обвинувального акту до суду), а отже твердження про неможливість проведення таких дій є необґрунтованим.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 22, 26, 56, 91, 92, 242, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Скаргу захисника ОСОБА_5 , подану в інтересах ОСОБА_6 , на бездіяльність та постанову слідчого Державного бюро розслідувань в рамках кримінального провадження № 0000676 від 21.04.2023 - задовольнити частково.

Постанову слідчого Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 від 15.09.2025 про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 , поданого в інтересах ОСОБА_6 , від 15.09.2025 в рамках кримінального провадження № 0000676 від 21.04.2023 - скасувати в частині відмови щодо проведення допиту свідків, а саме керуючого АО «ОСОБА_16, ОСОБА_17 та партнери» ОСОБА_7 , працівника бухгалтерії даного АО «ОСОБА_16, ОСОБА_17 та партнери» - ОСОБА_8 , працівника АО «ОСОБА_16, ОСОБА_17 та партнери» - ОСОБА_9 .

Зобов`язати слідчого Державного бюро розслідувань, яким здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000676 від 21.04.2023 провести допит свідків, а саме керуючого АО «ОСОБА_16, ОСОБА_17 та партнери» ОСОБА_7 (щодо обставин укладання договору про надання правової допомоги ОСОБА_13 , а також інших похідних відомостей з цього приводу), працівника бухгалтерії даного АО «ОСОБА_16, ОСОБА_17 та партнери» - ОСОБА_8 (щодо обставин отримання АО грошових коштів від ОСОБА_12 ), працівника АО «ОСОБА_16, ОСОБА_17 та партнери» - ОСОБА_9 (щодо обставин безпосереднього надання ОСОБА_13 відповідного обсягу правової допомоги).

В іншій частині скарги - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1