Справа № 462/6315/25
провадження 1-кс/462/17/26
У Х В А Л А

14 січня 2026 року м. Львів

Слідчий суддя Залізничного районного суду міста Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника третьої особи адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові клопотання адвоката ОСОБА_5 , поданого в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_5 , діючи в інтересах третьої особи (власника, володільця майна) ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить скасувати арешт на об`єкт будівництва: «Нове будівництво тимчасової споруди мийки самообслуговування зі збірно-розбірних конструкцій без влаштування фундаментів та без оформлення права власності на вул. Сяйво 1б у м. Львові» (кадастровий номер земельної ділянки :05:022:0006), який був накладений ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду міста Львова від 09 грудня 2025 року у справі 462/6315/25 (провадження № 1-кс/462/2145/25 у межах кримінального провадження № 0000065 від 17.06.2025 року, мотивуючи це тим, що відпала потреба у подальшому вжиті органом досудового розслідування такого заходу забезпечення вказаного кримінального провадження. В зв`язку з наведеним, просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримала, дала пояснення аналогічні вищенаведеному, просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечила, пояснивши, що відсутні підстави для скасування арешту, передбачені ст. 174 КПК України, просить у задоволені клопотання відмовити.

Заслухавши думку адвоката та прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

СВ ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ Національної поліції України у Львівській області проводиться досудове розслідування кримінального правопорушення внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000065 від 17.06.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.358 КК України, по факту того, що невстановлені особи, діючи умисно з метою набуття прав на земельну ділянку комунальної форми власності площею 0,1330 здійснили підробку офіційних документів, шляхом внесення до них інформації про розміщення будівлі на земельній ділянці кадастровий номер :05:022:0005 по АДРЕСА_1 ( хоча вказана ділянка не формувалась і нікому не передавалась), а в подальшому з метою укладення договору оренди земельної ділянки без застосування конкурентних процедур подали до Львівської міської ради документи, відповідно до яких вказана будівля нібито перебуває на земельній ділянці кадастровий номер :05:022:0006.

02.12.2025 року постановою старшого слідчого СВ ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ Національної поліції України у Львівській області ОСОБА_7 об`єкт будівництва «Нове будівництво тимчасової споруди мийки самообслуговування зі збірно-розбірних конструкцій без влаштування фундаментів та без оформлення права власності на вул. Сяйво 1б у м. Львові» на земельній ділянці з кадастровим номером № :05:022:0006, визнано в якості речових доказів по кримінальному провадженні № 0000065 від 17.06.2025 року.

09.12.2025 року ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова постановлено: клопотання прокурора задовольнити; накласти арешт на об`єкт будівництва: «Нове будівництво тимчасової споруди мийки самообслуговування зі збірно-розбірних конструкцій без влаштування фундаментів та без оформлення права власності на вул. Сяйво 1б у м. Львові» (кадастровий номер земельної ділянки :05:022:0006), заборонивши для замовника будівництва ОСОБА_6 , та будь-яких інших уповноважених осіб використовувати та розпоряджатися будь-яким чином цим об`єктом та/чи його складовими частинами, у тому числі шляхом проведення будівельних робіт за адресою: м. Львів вул. Сяйво, 1-б на земельній ділянці з кадастровим номером № :05:022:0006, реєстрації сертифікатів про ведення об`єкта до експлуатації в органах Державної інспекції архітектури та містобудування України, реєстрації майнових прав на нього та/чи його частини в органах державної реєстрації, та іншим способом.

Разом з тим, з матеріалів клопотання вбачається, що 20.11.2023 року між Львівською міською радою та ОСОБА_6 укладено договір оренди земельної ділянки :05:022:0006 площею 0,1330 га для обслуговування об`єкта придорожнього сервісу (код КВЦПЗ 12.08 - для розміщення та експлуатації будівель і споруд додаткових транспортних послуг та допоміжних операцій).

З акта від 22.08.2025 року, складеного Інспекцією ДАБК Львівської міської ради за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівельної діяльності об`єкту по вул. Сяйво,1-Б у м. Львові вбачається, що порушення відсутні.

Крім цього, підозра у межах кримінального провадження № 0000065 нікому не пред`явлена, потерпілого у вказаному проваджені немає. На даний час жодна зі зацікавлених, уповноважених установ з цивільним позовом про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки :05:022:0006 до суду так і не звернулася.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

При цьому, постановою Залізничного районного суду м. Львова від 22.11.2011 року у справі № 1п-701/11 ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності за скоєння злочинів, передбачених ч. 1 ст. 197-1, ч. 3 ст. 197-1 КК України згідно з п. в ст. 1 Закону України «Про амністію у 2011 році»; а кримінальну справу відносно ОСОБА_8 закрито. Зі змісту вказаної постанови суду вбачається, що ОСОБА_8 в червні 2008 року самовільно зайняв земельну ділянку площею 0,0196га, яка знаходиться у м. Львові на вул. Рудненська Сяйво.

З огляду на наведене, на даний час у слідчого судді відсутні підстави вважати, що земельна ділянка з кадастровим № :05:022:0006 неправомірно отримана ОСОБА_6 в оренду, як відсутні підстави вважати, що нове будівництво тимчасової споруди мийки самообслуговування зі збірно-розбірних конструкцій без влаштування фундаментів на вул. Сяйво 1б у м. Львові ведеться з порушенням чинного законодавства.

Згідно із п. 1 ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою.

Перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть (EAST WEST ALLIANCE LIMITED v. UKRAINE, № 19336/04, § 166-168, ЄСПЛ, від 23 січня 2014 року).

Європейський суд з прав людини неодноразово констатував в схожих фактичних обставинах порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції (зокрема: GLADYSHEVA v. RUSSIA, № 7097/10, ЄСПЛ, 06 грудня 2011 року; PCHELINTSEVA AND OTHERS v. RUSSIA, № 47724/07, 58677/11, 2920/13, 3127/13, 15320/13, ЄСПЛ, від 17 листопада 2016 року).

ЄСПЛ зазначав, що наслідки будь-якої помилки, допущеної державним органом, повинна нести держава, і помилки не повинні виправлятися за рахунок відповідної особи (див. STOLYROVA v. RUSSIA, № 15711/13, § 49, 29.01.2015 року). Тому Суд вважає, що судове рішення про виправлення помилки з боку муніципальних та обласних органів влади за рахунок заявника також поклало на нього надмірний тягар.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Беручи до уваги, що ОСОБА_6 є орендарем земельної ділянки з кадастровим № :05:022:0006, за яку сплачує щомісячну орендну плату, враховуючи, що будівництво тимчасової споруди мийки самообслуговування зі збірно-розбірних конструкцій без влаштування фундаментів на вул. Сяйво 1б у м. Львові ведеться без порушень чинних норм та правил, а також те, що підозрюваний та потерпілий у кримінальному проваджені відсутні, слідчий суддя приходить до висновку, що представники ОСОБА_6 довели, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, а подальше існування вказаного арешту майна стане надмірним тягарем для його володільця.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що клопотання про скасуванню арешту майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 174 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Скасувати арешт майна, а саме: об`єкт будівництва: «Нове будівництво тимчасової споруди мийки самообслуговування зі збірно-розбірних конструкцій без влаштування фундаментів та без оформлення права власності на вул. Сяйво 1б у м. Львові» (кадастровий номер земельної ділянки :05:022:0006), який був накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 09 грудня 2025 року у справі 462/6315/25 (провадження № 1-кс/462/2145/25).

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя:

Оригінал ухвали.