УХВАЛА

17.12.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

представника заявника ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Богунського районного суду м. Житомира клопотання ОСОБА_3 про повернення застави в межах кримінального провадження № 0000041 від 17.07.2024 р. за правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 368 КК України, стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И В:

До Богунського районного суду м. Житомир звернулася ОСОБА_3 інтереси якої представляє адвокат ОСОБА_4 з клопотанням про повернення застави в межах кримінального провадження № 0000041 від 17.07.2024 р. за правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 368 КК України, стосовно підозрюваного ОСОБА_6 .

В судовому засіданні заявниця та адвокат наполягали на задоволені клопотання.

Прокурор заперечувала проти задоволення клопотання.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання встановив.

Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000041 від 17.07.2024 за підозрою ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. З ст. 368 КК України.

06.08.2024 р. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. З ст. 368 КК України - прийнятті пропозиції, обіцянки, а також одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням службового становища, вчиненому за попередньою змовою групою осіб повторно та поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди. 22.11.2024 р. йому повідомлено про зміну повідомленої підозри.

07.08.2024 Богунським районним судом м. Житомира відносно підозрюваного ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою із можливістю внесення застави у розмірі 525 600 грн., яка була внесена 08.08.2024.

Разом з обранням запобіжного заходу ОСОБА_6 зобов`язано виконувати обов`язки, що передбачені частиною 5 статті 194 КПК України. Строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, на даний час сплив.

У зв`язку з тим, що зібрані у ході досудового розслідування зазначеного кримінального провадження докази є достатніми для складання обвинувального акту, 22.11.2024 р. слідчим, за дорученням прокурора відповідно до вимог передбачених ст. 290 КПК України, повідомлено підозрюваних ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та їх захисників про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

На даний час триває ознайомлення сторони захисту з матеріалами досудового розслідування.

Так, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду ( п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК).

За ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Отже, законодавцем визначена застава як один із видів запобіжних заходів, який має забезпечувати дієвість кримінального провадження та виконує роль запобіжника негативної процесуальної поведінки підозрюваного під час досудового розслідування та обвинуваченого під час судового розгляду, під умовою звернення внесених коштів у доход держави при невиконанні цих обов`язків.

За частиною 3 статті 182 КПК, при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

Загальні процесуальні обов`язки підозрюваного, обвинуваченого визначені ч. 7 ст. 42 КПК. серед яких є: 1) прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; 2) виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

При чому наведені загальні процесуальні обов`язки не обмежуються будь- яким строком, а виникають автоматично з моменту набуття особою процесуального статусу підозрюваного, обвинуваченого у кримінальному провадженні.

Окремо від цього суд наділений повноваженнями з накладення додаткових обов`язків на підозрюваного/обвинуваченого, які перелічені в пунктах 1-9 ч. 5 ст. 194 КПК, на строк не більше двох місяців, який може бути продовжений (ч. 7 ст. 194 КПК). Тобто обов`язки, визначені п. п. 1-9 ч. 5 ст. 194 КПК України, не є окремим запобіжним заходом, а застосовуються додатково до вже обраного підозрюваному/обвинуваченому запобіжного заходу.

При цьому загальні обов`язки підозрюваного, обвинуваченого, які визначені ч. 7 ст. 42 КПК, та обов`язки, які передбачені ст. 194 КПК, не є взаємовиключними чи альтернативними. В першому випадку вони обумовлені самим статусом особи у кримінальному провадженні безвідносно обрання щодо нього запобіжного заходу.

Отже, застава забезпечує виконання підозрюваним, обвинуваченим як загальних процесуальних обов`язків, покладених на нього процесуальним законом частиною 7 статті 42 КГІК, так і обов`язків, покладених судом згідно з пунктами 1-9 частини 5 статті 194 КПК. Тобто неявка належним чином повідомленого підозрюваного, обвинуваченого за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин або порушення інших покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язків є підставами для звернення застави в дохід держави.

За частиною 7 статті 194 КПК, після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Проте КПК не визначає, що припинення строку покладених обов`язків само по собі є підставою для припинення запобіжного заходу. Тобто в такому разі скасовуються лише обов`язки підозрюваного, обвинуваченого, передбачені пунктами 1-9 частини 5 статті 194 КПК, а не запобіжний захід в цілому.

Частиною 11 статті 182 КПК встановлено підстави повернення застави, а саме після припинення дії цього запобіжного заходу, якщо застава не була звернена в дохід держави.

За статтею 203 КПК, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Отже, системний аналіз норм статей 182, 194, 203 КПК свідчить, що запобіжні заходи у вигляді застави не мають визначеного строку дії та чинні до їх скасування, зміни, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження, тоді як обов`язки, покладені слідчим суддею чи судом є строковими.

Суд вважає необгрунтованим доводи сторони захисту про те, що у зв`язку із закінченням строку дії покладених обов`язків закінчилась дія запобіжного заходу у вигляді застави.

Керуючись ч. 11 ст. 182, 194, 203 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про повернення застави в межах кримінального провадження № 0000041 від 17.07.2024 р. за правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 368 КК України, стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , відмовити.

Ухвала окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Богунського районного

Суду м. Житомир ОСОБА_9