печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2026 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000441 від 06.05.2020, -

В С Т А Н О В И В :

До Печерського районного суду м. Києва надійшло адвоката ОСОБА_3 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.05.2024 у справі № 757/23931/24-к в рамках кримінального провадження № 0000441 від 06.05.2020.

В обґрунтування клопотання адвокат посилається на те, що арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на земельну ділянку, з кадастровим номером :22:002:1646, що на праві приватної власності належить ОСОБА_4 накладено необґрунтовано.

Учасники судового провадження до початку судового засідання подали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_3 вимоги клопотання підтримала, просила задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 щодо вимог клопотання заперечував, просив відмовити у задоволенні клопотання.

Вивчивши клопотання, дослідивши документи, надані учасниками в обґрунтування своєї позиції, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Головним слідчим управління Національної поліції України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000441 від 06.05.2020 за ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364 КК України.

У даному кримінальному провадженні досліджуються обставини, за яких, на території Івано-Франківської області здійснює діяльність злочинна група, до складу якої входять посадові особи Поляницької ОТГ, Яремчанської міської ради, Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, колишні працівники правоохоронних органів та інші особи, метою діяльності якої є незаконне виведення та привласнення земель лісового фонду та інших особливо цінних категорій земель поблизу села Поляниця (ТК «Буковель»), реєстрація права власності за підставними фізичними особами з числа місцевих мешканців та подальший продаж незаконно привласнених земельних ділянок.

Постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України від 20.11.2023 земельну ділянку, з кадастровим номером :22:002:1646, що на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , визнано речовими доказами у цьому кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.05.2024 у справі № 757/23931/24-к на вказану земельну ділянку як на речовий доказ накладено арешт.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26.11.2024, ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.05.2024 у справі № 757/23931/24-к залишено без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 без задоволення.

Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Так, як вбачається з мотивувальної частини ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.05.2024 задовольняючи клопотання сторони обвинувачення про накладення арешту на майно, слідчий суддя виходив з того, що арешт необхідний з метою збереження речових доказів, оскільки вказане майновідповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Визнання речовим доказом земельної ділянки, яка належить ОСОБА_4 відповідає положенням ч. 1 ст. 98 КПК України, адже з наявних у матеріалах судового провадження документів вбачається можливість її використання в якості речового доказу.

Наведені адвокатом обставини щодо відсутності у ОСОБА_4 процесуального статусу підозрюваної особи слідчий суддя вважає не спроможними, адже арешт з метою забезпечення збереження речових доказів у відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи.

Твердження про неможливість утримання під арештом майна ОСОБА_4 , як добросовісного набувача, спростовується положеннями абз. 2 ч. 10 ст. 170 КПК України, адже таке можливе за виключенням як в даному випадку арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, виходячи із тих питань, які відносяться до компетенції слідчого судді, при дослідженні матеріалів клопотання про скасування арешту майна слідчим суддею встановлено, що достатніх доказів в його обґрунтування не надано, а представлені слідчим аргументи доводять обґрунтованість накладення арешту з метою збереження речових доказів.

Зважаючи на викладене, враховуючи встановлені в ході судового розгляду обставини того, що досудове розслідування триває, потреба у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна не відпала, а заявником не доведено, що арешт накладено необґрунтовано, чи в його застосування відпала потреба, тому приходжу до висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 22, 26, 92, 98, 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1