18 листопада 2025 року
Провадження № 1-кс/646/2789/2025
УХВАЛА

іменем України

18.11.2025 року слідчий суддя Основ`янського районного суду міста Харкова - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0002605 від 12.11.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 414 КК України,

в с т а н о в и в:

Прокурор Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що 12.11.2025 року до ЧЧ ВП № 1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 12.11.2025 року о 06 год. 30 хв. до КНП «Чугуївська ЦЛ ім. М.І. Кононенка» доставлено військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із вогнепальним пораненням правої надключичної ділянки, попередній діагноз: перелом лопатки, ВНКП грудної клітини праворуч не проникаюче, вогнепальний перелом правої лопатки, дефект м`яких тканин передньої поверхні підключичної ділянки, післятравматична плексопатія правої в/к. Встановлено, що вказані тілесні ушкодження ОСОБА_4 отримав 12.11.2025 року близько 03 год. 00 хв. на відкритій ділянці місцевості поблизу домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 під час того, як ОСОБА_5 , військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 здійснював збиття ворожого БПЛА із закріпленої за ним зброї АКМ серії НОМЕР_2 , 1967 р.в., внаслідок чого, через порушення правил поводження із вогнепальною зброєю, одним з пострілів влучив в область правої лопатки ОСОБА_4

12.11.2025 року вказані матеріали були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002605 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 414 КК України, хуліганство, із застосуванням холодної зброї, заздалегідь підготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

12.11.2025 року в період часу з 09 год. 28 хв. по 10 год. 53 хв. старшим слідчим відділення № 2 СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 в присутності понятих та учасників слідчої дії проведено огляд місця події на території домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 , з метою фіксації обставин вчиненого кримінального правопорушення, в ході якого слідчим було виявлено та вилучено: сорочку зеленого кольору на якій наявні плями РБК, яку поміщено до паперового конверту НПУ на якому наявні пояснювальні написи підписи слідчого понятих та учасників.

В ході досудового розслідування встановлено що, дана сорочка зеленого кольору на якій наявні плями РБК, належить військовослужбовцю ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_4 .

13.11.2025 року постановою старшого слідчого відділення №2 СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 вилучені в ході проведення огляду місця події від 12.11.2025 року за адресою: АДРЕСА_1 сорочку зеленого кольору на якій наявні плями РБК, яку поміщено до паперового конверту НПУ на якому наявні пояснювальні написи підписи слідчого понятих та учасників, - визнано речовим доказам у кримінальному провадженні № 0002605 від 12.11.2025, за ч. 1 ст. 414 КК України.

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення збереження речових доказів та які мають суттєве значення для кримінального провадження, прокурор просив суд накласти арешт на вище зазначене майно.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

Неприбуття в судове засідання власника майна, відповідно до вимог ч. 1 ст.172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання та інші матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, доходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням №2 слідчого відділу Куп`янського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 12.11.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002605 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 414 КК України.

Згідно постанови старшого слідчого відділення № 2 СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області від 13.11.2025 року, майно вилучене в ході проведення огляду місця події, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 002605 від 12.11.2025 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

На виконання вимог абз. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України, прокурор повинен був звернутися до суду не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна. В передбачений кримінальним процесуальним законодавством строк, як встановлено вище, прокурором подано до суду клопотання про арешт майна.

Порядок тимчасового вилучення майна врегульовано у ст. 168 КПК України. Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно вимог ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Більш того, в ст. 223 КПК України викладені вимоги до проведенні слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Так, стороною обвинувачення доведено необхідність арешту зазначеного в клопотанні майна, оскільки відповідно до ст. ст. 91 та 98 КПК України можливе його використання як доказу, що має важливе доказове значення в рамках даного кримінального провадження, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно, яке було вилучене під час огляду місця події, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є предметом вчинення кримінального правопорушення та існує можливість його використання, як доказу у кримінальному провадженні. Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Враховуючи викладене, з метою запобігання можливості приховування зазначеного майна, його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора про накладення арешту на зазначене в клопотанні майно шляхом позбавлення права на користування, відчуження та розпорядження даним майном.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 131, 170-175 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0002605 від 12.11.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 414 КК України - задовольнити.

Накласти арешт з метою забезпечення збереження речових доказів та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, знищення, використання, передачі та відчуження на зазначене в клопотанні майнодо скасування у встановленому КПК України порядку, а саме: сорочку зеленого кольору на якій наявні плями РБК, яку поміщено до паперового конверту НПУ на якому наявні пояснювальні написи підписи слідчого понятих та учасників.

Обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна покласти на старшого слідчого відділення №2 СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя