ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року Колегія суддів Дніпровського апеляційного суду в складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2025 року, якою відмовлено взадоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Краматорської окружної прокуратури Донецької області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2025 року відмовлено взадоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Краматорської окружної прокуратури Донецької області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

В обґрунтування свого рішення слідчий суддя зазначив, що заява ОСОБА_6 фактично зводиться до довільного перерахування певних статей КК України та незгоди заявниці з діями працівників поліції під час перевірки документів її сина, а також не містить достатніх даних про наявність ознак кримінально-караного діяння, тому суд прийшов до висновку, що посадовими особами Краматорської окружної прокуратури Донецької області не було допущено протиправної бездіяльності при розгляді цієї заяви.

Доводи апеляційної скарги:

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2025 року скасувати як таке, що винесене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Ухвалити нове рішення, яким зобов`язати Краматорську окружну прокуратуру внести до ЄРДР відомості за її заявою про злочин від 20.10.2025 р. та розпочати розслідування.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що слідчий суддя ОСОБА_1 не виконала рішення Конституційного Суду України від 14.12.2011 р. №19-рп/11 по справі про оскарження бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо заяв про злочини, чим вчинила кримінальний злочин за ч. 4 ст. 382 КК України.

Наголошує, що слідчий суддя в оскарженій ухвалі трактує законодавство виключно на свою особливу думку, порушуючи ст. 19 Конституції України.

Вважає, що слідчий суддя вийшла за межі своїх повноважень та почала проводити досудове розслідування без внесення відомостей в ЄРДР.

Звертає увагу, що копію оскарженої ухвали слідчого судді 1-ї інстанції вона взагалі не отримувала, чим було порушено її права.

Позиції сторін в суді :

В судове засідання при апеляційному розгляді ОСОБА_6 не з`явилась, в своїй апеляційній скарзі просила справу розглянути за її відсутності.

Висновки суду:

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді та перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до приписів ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно зі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

ОСОБА_6 20 жовтня 2025 року звернулась до Краматорської окружної прокуратури Донецької області зі заявою, в якій зазначила, що співробітники поліції викрали її сина ОСОБА_7 , тобто скоїли кримінальні правопорушення, передбачені ст.ст. 146, 365 КК України.

В подальшому ОСОБА_6 звернулась до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Краматорської окружної прокуратури Донецької області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. При цьому суб`єктивна впевненість особи у неправомірних діях, незгода із рішенням, дією чи бездіяльністю самі по собі не можуть бути підставами для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку ст. 214 КПК України.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Отже, внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише такі, що містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Аналогічний висновок міститься і в постанові колегії судів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 16 травня 2019 року (справа №761/20985/18, провадження № 51-8007км18). Зокрема, в постанові наголошено, якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне правопорушення не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

Таким чином, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

З заяви скаржниці вбачається, що її сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було зупинено співробітниками поліції для перевірки документів та встановлено, що в реєстрах та базах даних, що входять до єдиної інформаційної системи МВС наявна інформація про розшук особи ТЦК, після чого, за словами Заявниці, ОСОБА_7 було доставлено до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Під час перевіркою фактів та обставин, викладених у заяві, встановлено, що 19.10.2025 р. о 09:14 до чергової служби Краматорського РУП ГУНП у Донецькій області надійшло повідомлення від ОСОБА_6 про те, що її сина ОСОБА_7 незаконно утримують співробітники ТЦК та СП. Вказане звернення внесене в інформаційно-телекомунікаційній системі «інформаційного порталу Національної поліції України» з автоматичним присвоєнням порядкового номеру № 50066 від 19.10.2025 року.

Під час проведення перевірки за вказаним фактом, прибувши за вказаною адресою був встановлений заявник, від якого прийнято заяву та пояснення, також було прийнято заяву та відібрано пояснення від гр. ОСОБА_7 , який повідомив, що відносно нього будь-які протиправні дії не вчинялись, претензій ні до кого не має.

Тож, слідчий суддя суду 1-ї інстанції обгрунтовано виходив з того, що заява ОСОБА_6 не містить даних, які б вказували на об`єктивні ознаки незаконного позбавлення волі або викрадення людини, перевищення влади або службових повноважень працівником правоохоронного органу та свідчили про наявність в діях певних осіб ознак передбачених КК України кримінальних правопорушень.

Натомість, викладені в заяві обставини та доводи заявниці фактично зводяться до довільного перерахування певних статей КК України та її незгоди із діями працівників поліції під час перевірки документів її сина. Однак, вказані обставини не свідчать про можливе скоєння викладених в заяві кримінальних правопорушень. Доводи заяви не містять необхідних відомостей про вчинені кримінальні правопорушення, які відповідно до вимог ч.5 ст. 214 КПК України мають вноситися до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а ґрунтуються на суб`єктивній оцінці заявниці та її ставленні до зазначених у заяві обставин. Інших відомостей про вчинення передбачених кримінальним законом кримінальних правопорушень заява не містить.

Отже, слідчий суддя обгрунтовано виходив з того, що саме по собі припущення щодо можливого скоєння кримінального правопорушення не є свідченням його вчинення, оскільки суперечить визначальним засадам правового регулювання кримінального провадження.

Таким чином, враховуючи викладене вище, слідчий суддя обгрунтовано виснував, що заява ОСОБА_6 фактично зводиться до довільного перерахування певних статей КК України та незгоди заявниці з діями працівників поліції під час перевірки документів її сина, а також не містить достатніх даних про наявність ознак кримінально-караного діяння. Тому слідчий суддя правильно прийшов до висновку, що посадовими особами Краматорської окружної прокуратури Донецької області не було допущено протиправної бездіяльності при розгляді цієї заяви.

Відповідно, апеляційна скарга, як така, що не підтверджується матеріалами провадження, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 376, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Залишити без змін ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 31 жовтня 2025 року, якою відмовлено взадоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Краматорської окружної прокуратури Донецької області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4