Справа №760/190/26 1-кс/760/496/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2026 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника підозрюваної - адвоката ОСОБА_4

підозрюваної - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського УП ГУНП у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Яготин, Яготинського району, Київської області, громадянки України, з вищою освітою, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, заміжньої, офіційно працевлаштованої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.3 ст.368 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000087, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.06.2025

ВСТАНОВИВ:

07.01.2026 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського УП ГУНП у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою подане в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені 05.06.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000087 стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.3 ст.368 КК України.

Клопотання обґрунтовано наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 наказом директора Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом?янського району м. Києва» № 61-к від 28.02.2019 призначений на посаду начальника відділу управління нежитловим фондом з 01.03.2019.

Згідно п. п. 1.1, 1.2, 1.3 розділу статуту КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом?янського району м. Києва» (далі - Підприємство), Підприємство засновано на комунальній власності територіальної громади міста Києва.Відповідно до рішення Київської міської ради від 09 жовтня 2014 року № 270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва» Підприємство віднесено до сфери управління Солом?янської районної в місті Києві державної адміністрації.

Підприємство утворено рішенням Солом?янської районної у місті Києві ради від 19 грудня 2007 року № 218 «Про утворення комунальних підприємств». Рішенням Київської міської ради від 09 жовтня 2014 року №270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва» Підприємство було перейменовано.

Власником КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом?янського району м. Києва» є територіальна громада міста Києва, від імені якої виступає Київська міська рада (далі - Власник).

Так, ОСОБА_7 будучи начальником відділу управління нежитловим фондом КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом?янського району м. Києва», постійно обіймаючи в комунальному підприємстві посаду, пов`язану з виконанням адміністративно-господарських функцій, починаючи з 01.03.2019 являється службовою особою.

Встановлено, що 16.12.2025 фізична особа-підприємець ОСОБА_8 звернувся із заявою до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом?янського району м. Києва» про дозвіл на передачу в користування на праві оренди нежитлового приміщення, загальною площею 145,5 кв.м., що розташоване за адресою: м. Київ,вул. Миколи Василенка, 9 у порядку ст. 5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Будучи обізнаним про це, у ОСОБА_7 , який перебуває на посаді начальника відділу управління нежитловим фондом Комунального підприємства, у невстановлений досудовим розслідуванням час, день та місці, але не пізніше 16.12.2025, виник злочинний умисел на вчинення дій, щодо одержання неправомірної вигоди шляхом вимагання її у суб`єкта господарської діяльності, який виявив бажання на користування на праві оренди нежитловими приміщеннями, які перебувають у господарському відданні Комунального підприємства.

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на одержання неправомірної вигоди, ОСОБА_7 залучив до своєї протиправної діяльності свою знайому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка, згідно попередньої домовленості, повинна була виступити посередником, а саме отримати неправомірну вигоду у розмірі 3000 доларів США від ОСОБА_8 та передати їх ОСОБА_7 .

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на одержання неправомірної вигоди, 28.12.2025 о 09:40 год. ОСОБА_7 зателефонував до ОСОБА_8 та домовився про зустріч 29.12.2025 на території АЗС «WOG», що розташована за адресою: м. Київ, Севастопольська площа, 1.

У подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на одержання неправомірної вигоди за попередньою змовою з ОСОБА_5 , 29.12.2025 приблизно о 11:00 год, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_5 прибули на територію АЗС «WOG», що розташоване за адресою: м. Київ, Севастопольська площа, 1, де зустрілись з ОСОБА_8 з метою надання роз`яснень щодо процедури отримання в користування на праві оренди нежитлового приміщення, загальною площею 145,5 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_2.

Так, ОСОБА_7 в ході розмови висунув вимогу про надання йому неправомірної вигоди у розмірі 3000 доларів США, які потрібно передати ОСОБА_5 в установлений строк, за створення для ФОП ОСОБА_8 умов для перемоги в електронних торгах в порядку ст. 5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» з метою користування на праві оренди нежитловим приміщенням, загальною площею 145,5 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , на що ОСОБА_8 погодився та домовився з ОСОБА_5 про час та місце передачі грошових коштів.

У подальшому, 30.12.2025, реалізовуючи спільний злочинний умисел на одержання неправомірної вигоди, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Петра Петриченка, 74, ОСОБА_5 отримала від ОСОБА_8 частину неправомірної вигоди у розмірі 2 000 доларів США для подальшої передачі ОСОБА_7 за створення для ФОП ОСОБА_8 умов для перемоги в електронних торгах з метою користування на праві оренди нежитловим приміщенням, загальною площею 145,5 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , після чого, домовився з останньою про час та місце передачі решти грошових коштів.

Продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел на одержання неправомірної вигоди, 05.01.2025 о 07:39 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 отримала від ОСОБА_8 частину неправомірної вигоди у розмірі 1 000 доларів США для подальшої передачі ОСОБА_7 за створення для ФОП ОСОБА_8 умов для перемоги в електронних торгах з метою користування на праві оренди нежитловим приміщенням, загальною площею 145,5 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, ОСОБА_7 своїми умисними діями, які виразились в одержанні службовою особою неправомірної вигоди, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій з використанням службового становища, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з вимаганням неправомірної вигоди, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України.

Таким чином, ОСОБА_5 , своїми умисними діями, які виразились у вчиненні пособництва в одержанні службовою особою неправомірної вигоди, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду дій з використанням службового становища, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з вимаганням неправомірної вигоди, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюються:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець

м. Донецьк, громадянин України, з вищою освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимий.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка

м. Яготин, Яготинського району, Київської області, громадянин України, з вищою освітою, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима

Так, 05.01.2026 о 08:00 годині в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 , 07.06.1980 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Разом з тим, в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження, відповідно до ст. ст..42, 276, 277, 278, ч.2 ст.135 КПК України, 05.01.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.3 ст.368 КК України.

На переконання ініціатора клопотання, відносно ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з обранням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави розміром 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 1 664 000 грн., оскільки, існують ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які вказують на те, що підозрювана може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; впливати на свідків, експерта, інших підозрюваних з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин; вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні з розгляду даного клопотання, прокурор клопотання підтримала в повному обсязі з підстав та мотивів зазначених в ньому.

Захисник підозрюваної - адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечувала, просила відмовити у клопотанні в повному обсязі. Вказала на те, що у кримінальному провадженні, на її думку, наявні ознаки провокації злочину з боку правоохоронних органів, що робить підозру необґрунтованою і не може бути підставою для взяття ОСОБА_5 під варту, оскільки заявник у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_8 виступає заявником в низці кримінальних проваджень, стосовно інших осіб, відомості про, що наявні відомості на сайті «Судова влада України», з якого вбачається, що у провадженні двох суддів Солом`янського районного суду міста Києва перебувають обвинувальні акти, де заявником представлений саме ОСОБА_8 . Зазначила, що дії ОСОБА_5 незаконно, необґрунтовано кваліфіковані стороною обвинувачення за ч.3 ст.368 КК України, однак жодним доказом наявним в матеріалах провадження щодо ОСОБА_5 , показами жодного свідка не доведеного скоєння ОСОБА_5 інкримінованого їй кримінального правопорушення, поєднаного з такою кваліфікуючою ознакою як вимагання. Крім того, зазначила, що прокурором не підтверджено належними та допустимими доказами наявність ризиків, які наведені у клопотанні. Так, ризик переховування від органів досудового розслідування та суду не може бути визнаний доведеним, оскільки ОСОБА_5 раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалась, заміжня, на утриманні має двох синів, які є студентами, а також батьків похилого віку, має місце постійного проживання, тому не буде мати на меті переховуватись від органу досудового розслідування або суду. Також, на переконання сторони захисту, непідтвердженим є і ризик вчинення іншого кримінального правопорушення. Сторона захисту вважала, що оскільки ризик втечі є вкрай низьким, належну процесуальну поведінку підозрюваної зможе забезпечити інший більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у період часу з 23 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв. Крім того, до матеріалів клопотання було долучено документи, які позитивно характеризують особу підозрюваної, зокрема, те, що остання є заміжньою, на утриманні має двох дітей, які на даний час являються студентами, батьків похилого віку ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які є пенсіонерами. Більш того, ОСОБА_5 , згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №18/3369 має діагноз гостре порушення спинального кровоточу в артерії Адамкевича.

Підозрювана ОСОБА_5 підтримала позицію захисника.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду клопотання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до положень ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000087 від 05.06.2025 за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України та за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.368 КК України (витяг з ЄРДР а.с. 11-12).

Якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_11 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої їй підозри.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

Слідчий суддя з урахуванням доводів сторони захисту про необхідність доведення в даному випадку причетності особи поза розумним сумнівом зазначає та дійшов наступних висновків.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_11 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.368 КК України.

Зокрема, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_11 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.368 КК України підтверджується долученими до клопотання доказами (в їх копіях), а саме: заяву про вчинення кримінального правопорушення № 308 від 05.06.2025 (а.с.16-17), рапорт лейтенанта поліції ОСОБА_12 (а.с.18-19), протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 10.06.2025 (а.с. 20-25); протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 06.11.2025 (а.с. 26-29); протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відео контроль особи від 29.07.2025 (а.с.30-38); протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відео контроль особи від 14.08.2025 (а.с.39-49); протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відео контроль особи від 31.10.2025 (а.с.50-54); протокол про використання заздалегідь ідентифікованих засобів від 30.12.2025 (а.с.55-61), протокол про використання заздалегідь ідентифікованих засобів від 05.01.2026 (а.с.62-66), протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 05.01.2026 (а.с. 67-70); протокол обшуку від 05.01.2026 (а.с.71-81); протокол проведення обшуку від 05.01.2026 (а.с.82-90); протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 05.01.2026 (а.с.93-97), протокол допиту підозрюваної ОСОБА_5 від 05.01.2026 (а.с.98-99), повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 05.01.2026 (а.с.101-108); протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 05.01.2026 (а.с.113-116), протокол допиту підозрюваної ОСОБА_7 від 06.01.2026 (а.с.117-118), повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 05.01.2026 (а.с.120-127), матеріалі долучені захисником у судовому засіданні та іншими матеріалами клопотання в їх сукупності.

Що стосується доведеності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, про які заявлено слідчим в клопотанні та підтримано прокурором в судовому засіданні, слідчий суддя дійшов висновку про їх часткове доведення в судовому засіданні з розгляду клопотання.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворо гопокарання. Так, у рішенні ЄСПЛ «Пунцельт протии Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Так, слідчий суддя, враховуючи те, що ОСОБА_5 , згідно ст.12 КК України, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція за вчинення якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, є підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового слідства та суду.

У п. 36 рішення ЄСПЛ від 20.05.2010, у справі «Москаленко проти України», суд зазначає, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті Суд нагадує, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Усвідомлюючи суворість та невідворотність, у разі визнання її винною у вчиненні інкримінованого їй злочину, підозрювана ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, з метою унеможливлення притягнення її до кримінальної відповідальності.

Стороною обвинувачення також доведено ризик передбачений п.3 ч.1 ст.177 КК України, а саме те, що підозрювана може впливати у будь-який спосіб на свідків з метою змінення показань або від дачі таких показань при розгляді справи по суті, також існує ризик впливу ОСОБА_5 на іншого підозрюваного у даному кримінальному провадженні, оскільки інкриміноване ОСОБА_5 правопорушення вчинено за попередньою змовою групою осіб.

Також у судовому засіданні ОСОБА_5 та її захисник заявили про провокацію злочину з боку одного із свідків, тому цілком ймовірно, що підозрювана з метою уникнення кримінальної відповідальності, може впливати на вказаного свідка.

Крім того, слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні.

Отже, на переконання слідчого судді, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Що стосується ризику вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя не знаходить підстав для встановлення ймовірності його існування, оскільки сторона обвинувачення при його доведенні обмежилася лише висловленням припущень, при цьому слідчому судді не надано відомостей, які б свідчили про протиправну поведінку підозрюваної, зокрема притягнення її до будь-якого виду відповідальності чи повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення чи порушення раніше застосованого запобіжного заходу, що могло б свідчити про ймовірність вчинення зазначених дій.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У справі «Амбрушкевич протии Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland N 7/03 від 04.05.2006) Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання. Крім того, Європейський суд з прав людини вважає за необхідне, щоб підстави, наведені владою на обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді позбавлення свободи, були доповнені конкретними фактами стосовно підозрюваного, а мотиви за обставинами справи могли вбачатися переконливими та відповідними.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини та враховуючи особу підозрюваної ОСОБА_5 , її майновий та сімейний стан, обставини вчиненого інкримінованого їй кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання ОСОБА_5 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.3 ст.368 КК України, яке, зокрема, відноситься до тяжкого злочину, з урахуванням наявних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, положень п.4 ч.2 ст.183 КПК України, положень ч.6 ст.176 КПК України, а також доведеність в судовому засіданні всіх складових ч.1 ст.194 КПК України, до підозрюваної може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин, слідчий суддя вважає необхідним застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_5 ,у межах досудового розслідування, строком до 05 березня 2026 року.

Слідчий суддя, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Слідчий суддя не погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо можливості забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної лише у разі внесення застави у розмірі, 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 1 664 000 грн, оскільки сама правова природа такого запобіжного заходу як застава є альтернативою запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, а встановлення такого значного розміру застави носить каральний характер для підозрюваної, оскільки фактично унеможливлює існування «альтернативи», яка закладена в правовому інституті застави.

Згідно з ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позиція Європейського суду з прав людини стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та визначення її розміру, цілковито відображується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. Суд підтвердив, що відповідно до вказаної статті Конвенції внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Отже, враховуючи, що злочин, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 є тяжким корупційним злочином, враховуючи матеріальне становище підозрюваної, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 199 680 (сто дев`яносто дев`ять тисяч шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок, оскільки внесення застави саме в такому розмірі , на думку слідчого судді, може гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

У разі внесення застави, з метою мінімізації ризиків, встановлених у судовому засіданні, а також запобігання позапроцесуальній поведінці підозрюваної, наявні підстави для покладення на ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, необхідність покладення яких була доведена стороною обвинувачення, а саме: прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду на їх першу вимогу, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; не відлучатися із населеного пункту, де остання фактично проживає, а саме місто Київ, без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; заборонити спілкуватись зі свідками та підозрюваним у даному кримінальному провадженні, а саме - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 стосовно обставин даного кримінального провадження, поза межами проведення процесуальних дій;здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Зазначені обов`язки релевантні встановленим ризикам та здатні їм запобігти у випадку внесення застави.

Отже, з метою дотримання балансу між суспільним інтересом та правом особи на особисту свободу, слідчий суддя доходить висновку, що для забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків та уникнення встановлених слідчим суддею ризиків, доцільно застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Враховуючи викладене вище, клопотання слідчого, погоджене прокурором підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 197, 205, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського УП ГУНП у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, у межах досудового розслідування, до 05.03.2026.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з дня її фактичного затримання, тобто з 05 січня 2026 року з 08 год. 00 хв.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закінчується о 08 год. 00 хв. 05 березня 2026 року.

Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 199 680 (сто дев`яносто дев`ять тисяч щістсот вісімдесят) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самою підозрюваною, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: Банк отримувача коштів: ДКСУ, м. Київ; Код банку отримувача (МФО): 820172; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26268059; Рахунок отримувача: UA1012089; призначення платежу: «застава за … (П.І.Б.), … (дата народження особи, за яку вноситься застава), згідно з ухвалою …(назва суду)… від … (дата ухвали)… по справі №…, кримінальне провадження №….», та надати документ, що це підтверджує, до Солом`янського районного суду міста Києва.

Підозрювана або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду на їх першу вимогу, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб;

- не відлучатися із населеного пункту, де остання фактично проживає, а саме місто Київ, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- заборонити спілкуватись зі свідками та підозрюваним у даному кримінальному провадженні, а саме - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 стосовно обставин даного кримінального провадження, поза межами проведення процесуальних дій;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити до 05.03.2026, включно.

Роз`яснити підозрюваній, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Солом`янського районного суду м. Києва коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Солом`янського районного суду м. Києва.

З моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрювана зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрювана вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у виді застави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора в кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1