18.11.25
Справа № 635/8753/25
Провадження № 1-кс/635/1875/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року сел. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю заявника ОСОБА_2

секретар судового засідання ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_2 на постанову дізнавача сектору дізнання ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 08 жовтня 2025 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000308 від 02 жовтня 2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 385 КК України,

ВСТАНОВИВ:

18 жовтня 2025 року ОСОБА_2 звернувся до суду через підсистему «Електронний суд» зі скаргою на постанову дізнавача сектору дізнання ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 08 жовтня 2025 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000308 від 02 жовтня 2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 385 КК України, в якій просить:

-скасувати постанову дізнавача сектору дізнання ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про відмову в визнанні ОСОБА_2 потерпілим від 08 жовтня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000308 від 02 жовтня 2025 року;

-зобов`язати уповноважену особу сектору дізнання ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_2 від 06 жовтня 2025 року та надати письмову відповідь.

На обґрунтування скарги ОСОБА_2 зазначив таке.

Сектором дізнання ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000308 від 02 жовтня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 385 КК України.

06 жовтня 2025 року ОСОБА_2 звернувся до сектору дізнання ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області з клопотанням про визнання його потерпілим у даному кримінальному провадженні.

09 жовтня 2025 року ОСОБА_2 отримав постанову дізнавача сектору дізнання ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 08 жовтня 2025 року про відмову у визнанні його потерпілим.

ОСОБА_2 вважає вище зазначену постанову такою, що винесена передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення у зв`язку з таким.

Дане досудове розслідування розпочате за повідомленням ОСОБА_2 про те,що свідки, усвідомлюючи свою протиправну діяльність, маючи на меті затягнути проведення досудового розслідування, яке триває протягом чотирьох років, в якому він має статус потерпілого, а також намагаючись приховати вчинене кримінальне правопорушення, протягом двох років протидіяли органу досудового розслідування, не надавали запитувану слідчим інформацію, переховувались від проведення слідчих дій, відмовилися від надання свідчень, будучи попередженими про кримінальну відповідальність, внаслідок чого протягом тривалого часу він не може відновити справедливість та законність, стягнути матеріальну та моральну шкоду, заподіяну йому кримінальним правопорушенням. Тобто саме завдяки протидії даних свідків, протягом тривалого часу порушуються права ОСОБА_2 , проводиться тривале досудове розслідування, він витрачає час,зусилля, кошти, займається непритаманній йому роботою, змінено його уклад життя, внаслідок чого йому було завдано моральної та моральної шкоди.

ОСОБА_2 зазначає, що кримінальним процесуальним законодавством передбачена можливість відмови дізнавачем, слідчим чи прокурором у надані статусу потерпілого виключно особі, якій однозначно та безсумнівно не була спричинена моральна, фізична бо майнова шкода. Відтак, наявність сумніву в тому, чи була завдана особі відповідна шкода, виключає можливість прийняття рішення про відмову у визнанні такої особи потерпілим, оскільки для такого рішення необхідна наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що шкоду не було завдано. Таким чином, у сторони обвинувачення не було очевидних та допустимих підстав вважати що ОСОБА_2 не завдано шкоди та відмовляти у визнанні потерпілим.

Заявник ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав доводи скарги, простав її задовольнити..

Дізнавач сектору дізнання ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду скарги була повідомлена своєчасно та належним чином.

Відповідно до частини 3 статті 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, заслухавши заявника, дослідивши матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000308 від 02 жовтня 2025 року, висновує, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

За результатами дослідження матеріалів кримінального провадження слідчим суддею встановлені такі обставини.

Сектором дізнання ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000308 від 02 жовтня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 385 КК України. Підставою для внесення відомостей до ЄРДР була ухвала слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 05 вересня 2025 року, якою скаргу ОСОБА_2 задоволено, зобов`язано уповноважених осіб ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області внести відомості про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_2 від 21 серпня 2025 року.

06 жовтня 2025 року ОСОБА_2 до сектору дізнання ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області подано заяву про визнання його потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Постановою від 08 жовтня 2025 року дізнавач сектору дізнання ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_4 відмовила ОСОБА_2 у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000308 від 02 жовтня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 385 КК України.

Постанова мотивована тим, що ОСОБА_2 має статус заявника у даному кримінальному провадженні. У кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 385 КК України, шкода завдається не правам та інтересам заявника, а інтересам здійснення правосуддя, тобто перешкоджання встановленню істини, повному та об`єктивному розслідуванню кримінального провадження. Відмова свідка давати покази у кримінальному провадженні не спрямована безпосередньо проти заявника.

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи відповідно до частини другої статті 19 Конституції України зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Однією з загальних засад кримінального провадження згідно з пунктом другим частини першої статті 7, частиною першою статті 9 КПК України є законність, що передбачає обов`язок, суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з пунктом 18 частини першої статті 3 КПК України, частини п`ятої статті 21 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» завданням слідчого судді є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Способи такого контролю обмежені визначеною кримінальним процесуальним законом процедурою.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 статті 303 КПК.

Так, відповідно до пункту 5 частини 1 статті 303 КПК на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим.

Відповідно до статті 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Слідчий суддя,дослідивши вимоги скарги про скасування постанови дізнавача про відмову у визнанні потерпілим, матеріали кримінального провадження, висновує таке.

Відповідно до положень статті 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до частини 5 статті 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Отже, із системного аналізу зазначеної норми права слідує, що особа набуває статусу потерпілого у кримінальному провадженні зокрема з моменту подання нею заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення і втрачає цей статус виключно на підставі вмотивованої постанови про відмову у визнанні потерпілим.

У постанові Великої Палати Верховного суду від 16 січня 2019 року (справа № 439/397/17, провадження № 13-66кс18) вказано, що поняття «потерпілий» є міжгалузевим, оскільки використовується як у кримінальному праві, так і в кримінальному процесі, однак, за змістом ці поняття не є тотожними. У кримінально-правовому розумінні «потерпілий» це особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо заподіюється фізична, моральна та/або матеріальна шкода (або існує безпосередня загроза її заподіяння).

Водночас, кримінальне правопорушення,передбачене ч.1 ст. 385 КК України, має формальний склад і посягає на встановлений порядок здійснення правосуддя. Об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ст.358 КК України,є інтереси правосуддя та належне функціонування органів досудового розслідування, а не права чи свободи конкретних фізичних або юридичних осіб.

У межах цього складу кримінального правопорушення не передбачається спричинення безпосередньої фізичної, моральної та/або матеріальної шкоди окремим особам, оскільки наслідки діяння полягають виключно у перешкоджанні виконанню завдань кримінального провадження. Такі наслідки мають публічно-правовий характер і не створюють індивідуальної шкоди,яка відповідно до ч.1 ст. 55 КПК України є необхідною умовою для визнання особи потерпілою.

Враховуючи,що шкода від кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 285 КК України, заподіюється виключно інтересам правосуддя, підстави для визнання ОСОБА_2 потерпілим у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Згідно із ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Як визначено у ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про:місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

З аналізу постанови слідчого про відмову у визнанні потерпілим, слідує, що останнім належним чином дотримано вимоги ст. 110 КПК України, в частині відповідного обґрунтування та зазначення мотивів винесення постанови із посиланням на норми КПК України, а отже, слідчий діяв в межах наданих йому повноважень та згідно норм чинного законодавства.

Відтак, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для скасування постанови.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що в задоволенні скарги ОСОБА_2 на постанову дізнавача сектору дізнання ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 08 жовтня 2025 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000308 від 02 жовтня 2025 року слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 110, 220, 303, 305, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволені скарги ОСОБА_2 на постанову дізнавача сектору дізнання ВП № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 08 жовтня 2025 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000308 від 02 жовтня 2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 385 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1