ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3006/25 Справа № 212/8504/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2025 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000275 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Покровського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.07.2025 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-21.01.2025 р. Покровським районним судом міста Кривого Рогу за ст.ст. 345 ч. 2, 75, 76 КК України до 3 років обмеження волі з іспитовим строком 2 роки

визнано винним за ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, покарання, призначене вироком Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 21.01.2025 року за ч. 2 ст. 345, ст.ст. 75, 76 КК України у виді 3 років обмеження волі з іспитовим строком 2 роки виконувати самостійно, -

УСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені фактичні обставини

За вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення за таких обставин.

04.07.2025 р. близько 18:30 год. ОСОБА_7 перебував на лавці у дворі будинку АДРЕСА_2 , де зустрів раніше не знайомих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_2 , до ОСОБА_7 підійшла потерпіла ОСОБА_9 та в ході спілкування між ними стався конфлікт на побутовому рівні, після чого потерпіла ОСОБА_9 покликала на допомогу раніше знайомого ОСОБА_10 , котрий стояв неподалік, внаслідок чого у ОСОБА_7 виник умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень останнім, з мотивів раптово виниклої гострої неприязні до них.

Того ж дня, 04.07.2025 р., близько 18:40 год. ОСОБА_7 , знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_2 , реалізуючи свій противоправний умисел, направлений на спричинення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень з мотивів гострої неприязні до нього, повалив ОСОБА_10 на землю та умисно вкусив за третій палець правої кисті.

Після чого, 04.07.2025 р., близько 18:45 год. ОСОБА_7 , намагаючись уникнути кримінальної відповідальності за спричинення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, став тікати у напрямку будинку АДРЕСА_2 , де біля вказаного будинку в той же день - 04.07.2025 р. близько 18:45 год. був затриманий до приїзду співробітників поліції сином ОСОБА_9 та перехожими.

Під час затримання ОСОБА_7 , продовжуючи свої протиправні дії, маючи умисел, направлений на спричинення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень з мотивів гострої неприязні до неї, умисно вкусив останню за другий палець лівої кисті.

В результаті протиправних дій ОСОБА_7 потерпілому

ОСОБА_10 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді укушених ран 3 пальця правої кисті, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 1027 від 11.07.2025 року за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки.

Крім того, в результаті протиправних дій ОСОБА_7 потерпілій

ОСОБА_9 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді укушених ран 2 пальця лівої кисті, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 1028 від 11.07.2025 року за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

На вказаний вирок суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що вирок є незаконним та підлягає скасуванню в частині призначеного покарання. Зауважує, що призначаючи остаточне покарання, суд безпідставно вирішив самостійно виконувати попередній вирок суду, яким ОСОБА_7 призначено покарання зі звільненням від його відбування, що є порушенням ч. 3 ст. 78 КК України. Просить вирок в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий, яким ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 125 КК України призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 850 грн. На підставі ст. 71 КК України призначити покарання за сукупністю вироків, до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 21.01.2025 року та остаточно призначити покарання у вигляді обмеження волі строком на 3 роки та штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн., в іншій частині вирок залишити без змін.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_7 не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, просив не призначати йому покарання у виді обмеження волі.

ЗахисникОСОБА_8 просив вирішити апеляційну скаргу на розсуд суду.

Мотиви суду

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи із такого.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Оскільки прокурором оскаржено вирок суду виключно в частині призначеного покарання, суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду в цій частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Положення вказаної норми є імперативними, тобто обов`язковими для застосування.

Таким чином, приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за попереднім вироком, є обов`язком суду, який призначає покарання за сукупністю вироків.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 раніше засуджений вироком Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 21.01.2025 р. за ч. 2 ст. 345 КК України до 3 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Згідно відомостей Покровського районного відділу ДУ «Центр пробації» станом на 11.07.2025 року ОСОБА_7 поставлено на облік 26.02.2025 року, на момент постановки на облік останній іспитовий строк не відбув, з обліку уповноваженого органу з питань пробації не знятий, а отже ОСОБА_7 вчинив кримінальний проступок за даним вироком в період іспитового строку.

За даним кримінальним провадженням ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення 04.07.2025 р., тобто після ухвалення вироку, покарання за яким на момент ухвалення оскаржуваного вироку не відбув.

Таким чином, при призначенні ОСОБА_7 покарання за даним вироком, суд першої інстанції повинен був призначити остаточне покарання за сукупністю вироків, помилково вказавши про виконання попереднього вироку самостійно.

Отже, вирок Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 25.07.2025 року відносно ОСОБА_7 необхідно скасувати в частині призначеного покарання і в цій частині ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 125 КК України покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн., на підставі ст. 71 КК України призначити покарання за сукупністю вироків, до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 21.01.2025 року та остаточно призначити покарання у вигляді обмеження волі строком на 3 роки та штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн; в іншій частині вирок залишити без змін.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, крім іншого, є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню та застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 421 КПК України, обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшити суми, які підлягають стягненню, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 401, 404, 405, 407, 420, 421 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Покровського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.07.2025 року відносно ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання.

ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 125 КК України призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 21.01.2025 року, призначити остаточне покарання у виді обмеження волі строком на 3 роки та штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

Покарання у виді штрафу виконувати самостійно.

В іншій частині вирок залишити без змін.

На вирок може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня його проголошення.

Судді: