Справа № 158/1157/25
Номер провадження 1-кп/167/48/26
У Х В А Л А

08 січня 2026 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції),

прокурора ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області клопотання прокурора ОСОБА_10 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000163 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 113, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 Кримінального кодексу України (далі - КК), ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113, ч. 1 ст. 382 КК,

в с т а н о в и в:

У провадженні Рожищенського районного суду Волинської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань

під № 0000163, про обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 113, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК, ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113, ч. 1 ст. 382 КК.

Згідно з ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області

від 14 листопада 2025 року обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 12 січня 2026 року включно без визначення розміру застави.

Від прокурора ОСОБА_10 надійшло клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на 60 днів. Метою продовження цього запобіжного заходу прокурор зазначає забезпечення виконання обвинуваченим

ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків і запобігання спробам:

1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на свідків, іншого обвинуваченого, експертів та спеціалістів у даному кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Покликається, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наведеним ризикам.

Прокурор ОСОБА_10 підтримав вимоги клопотання про продовження строку тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_7 заперечили проти продовження строку тримання під вартою, вказуючи про можливість застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Посилаються на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК, перестали існувати, тому запобіжний захід повинен бути змінений на більш м`який, який не пов`язаний з триманням під вартою. Крім того, в обвинуваченого ОСОБА_5 мати і сестра, на його вихованні та утриманні перебуває малолітня дитина, був військовослужбовцем, має статус учасника бойових дій та нагороди. Обвинувачений є особою молодого віку, має тісні соціальні зв`язки, постійне місце проживання та житло, де він зможе проживати у випадку застосування домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 висловили міркування про можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу.

Суд, заслухавши доводи прокурора ОСОБА_10 обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_7 , думку інших учасників судового провадження, дослідивши клопотання, дійшов таких висновків.

Згідно із нормою ч. 3 ст. 315 КПК під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ КПК.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду. Спроби ж протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови достатньої вірогідності їх здійснення.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою був востаннє продовжений ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області

від 14 листопада 2025 року на підставі обґрунтованості підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 113, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 113 КК, та у зв`язку із наявністю ризиків, визначених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Рожищенським районним судом Волинської області розпочато судове провадження зі стадії підготовчого судового провадження. Суд ще не перейшов до судового розгляду кримінального провадження, не заслухано показань обвинувачених, свідків та не досліджено письмових доказів. Тобто в суді на даний час не досліджено обставин обвинувачення настільки, що можна було б судити про істотне зменшення ризиків, які стали підставою для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, чи усунення обґрунтованості підозри.

Наведені обставини свідчать про неможливість завершення судового провадження до спливу строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою.

Вирішуючи питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою суд враховує, що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які, в разі доведення обвинувачення, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років або довічного позбавлення волі, з конфіскацією майна. Така обставина, як усвідомлення тяжкості покарання, може спонукати обвинуваченого ОСОБА_5 переховуватися від суду та планувати втечу.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків та іншого обвинуваченого, суд враховує встановлену кримінальним процесуальним законом процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23,

ст. 224 КПК). При цьому, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).

Наведене свідчить, що ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом від них показань та дослідження їх судом.

Тому, зважаючи, що на момент вирішення питання про продовження застосування запобіжного заходу судовий розгляд кримінального провадження не розпочато, відтак є необхідність врахування й ризику незаконного впливу з боку обвинуваченого ОСОБА_5 на свідків та іншого обвинуваченого у даному кримінальному провадженні, показання яких є необхідними для його розгляду в суді. При цьому, цей ризик в частині впливу обвинуваченого ОСОБА_5 на експертів та спеціалістів, не знайшов свого підтвердження під час розгляду клопотання.

Суд також визнає доведеним прокурором існування ризику вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Цей висновок суду ґрунтується на тому, що ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі, поряд з відсутністю легальних джерел доходів, керуючись метою особистого збагачення, може продовжувати свою протиправну діяльність.

Водночас у судовому засіданні прокурором не доведено існування ризиків знищення, сховання або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Під час розгляду клопотання прокурор довів, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, зокрема домашній арешт, не забезпечить ефективне запобігання зазначених вище ризиків та в достатній мірі не гарантуватиме належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 .

Тому, враховуючи, окрім наведеного, дані щодо особи обвинуваченого, ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно до норми п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК є підстави для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5

на 60 днів. При цьому тісні соціальні зв`язки та наявність постійного місця проживання ОСОБА_5 не є визначальними чинниками у формуванні поведінки обвинуваченого, а обставини утримання малолітньої дитини та участі у бойових діях, крім того й не підтверджені документально.

Продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою викликане інтересами дієвості кримінального провадження, з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуального обов`язку явки до суду за судовим викликом та запобігання можливостям обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, іншого обвинуваченого у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Крім того, беручи до уваги вимоги абзацу 8 ч. 4 ст. 183 КПК та враховуючи встановлені підстави та обставини, передбачені статтями 177, 178 КПК, одночасно із продовженням ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд не визначає розмір застави.

Керуючись статтями 110, 177, 178, ч. 3 ст. 315, ч. 2 ст. 369 КПК, суд, -

у х в а л и в:

Клопотання прокурора ОСОБА_10 задовольнити.

Застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити на строк 60 (шістдесят) днів до 8 березня 2026 року включно, без визначення розміру застави.

Дата та час оголошення повного тексту ухвали: 9 січня 2026 року об 11 год. 30 хв.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3