КРИВОРІЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 177/2148/25
Провадження № 1-кп/177/215/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі матеріали кримінального провадження№ 0000969 від 14.07.2025 за ст. 126-1 КК України, щодо:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, із неповною загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, який утриманців не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі ст. 89 КК України, раніше не судимого,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_2 ,

захисника обвинуваченого,

адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 , у порушення вимог ст. 28 Конституції України, Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», відносно якого, Петрівським районним судом Кіровоградської області неодноразово виносились постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.173-2 КУпАП, безпричинно, умисно систематично вчиняв фізичне та психологічне насильство відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із якою він перебував у близьких відносинах, та проживав в одному помешканні за адресою: АДРЕСА_3 , що призвело до фізичних та психологічних страждань останньої.

Зокрема, 03.02.2025 о 23 год. 00 хв., ОСОБА_2 , перебуваючи за місцем спільного мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , повторно умисно вчинив відносно ОСОБА_5 , із якою перебував у близьких відносинах, домашнє насильство психологічного характеру, яке виразилось у формі лайки, нецензурних висловлювань та словесних образ, що призвело до психологічних страждань потерпілої ОСОБА_5 . Так, відносно ОСОБА_2 було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення та постановою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 26.02.2025 у справі № 177/353/25 останнього визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за вчинення домашнього насильства.

Окрім того, 02.07.2025 о 08 год. 45 хв., ОСОБА_2 , перебуваючи за місцем спільного мешкання, за адресою: АДРЕСА_3 , повторно умисно вчинив відносно ОСОБА_5 , з якою перебував у близьких відносинах, домашнє насильство психологічного характеру, яке виразилось у формі лайки, нецензурних висловлювань та словесних образ, що призвело до психологічних страждань потерпілої ОСОБА_5 . Так, відносно ОСОБА_2 було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення,

Крім того, 09.07.2025 приблизно о 20:00 годині, ОСОБА_2 , перебуваючи за місцем спільного мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , повторно умисно вчинив відносно ОСОБА_5 , із якою перебував у близьких відносинах, психологічне та фізичне домашнє насильство у формі лайки, нецензурних висловлювань та словесних образ, погроз фізичною розправою на адресу потерпілої, та нанесенні ударів рукою, стиснутою в кулак,ів область голови, що призвело до психологічних та фізичних страждань потерпілої ОСОБА_5 .

Таким чином ОСОБА_2 систематично, у період часу з 03.02.2025 по 09.07.2025, вчиняв відносно ОСОБА_5 , із якою перебував у близьких відносинах та спільно мешкав, фізичне та психологічне насильство, що призвело до фізичних та психологічних страждань останньої, яке виразилося у погіршенні самопочуття, погіршенні якості життя потерпілої, у відчутті хронічного страху за своє життя, втраті повноцінного сну та відпочинку.

Дії ОСОБА_2 суд кваліфікує за ст. 126-1 КК України, за ознаками домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення фізичного та психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебував у близьких відносинах, що призводить до фізичних та психологічних страждань потерпілої особи.

У даному кримінальному провадженні 01.08.2025 між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 , якому на підставі ст. 37 КПК України надано повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, та який, відповідно до вимог ч. 4 ст. 469 КПК України, отримав письмову згоду на укладання угоди про визнання винуватості від потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченим ОСОБА_2 , за участі його захисника, адвоката ОСОБА_6 , досягнута угода про визнання винуватості, згідно зі ст. 472 КПК України.

Відповідно до умов угоди, обвинувачений ОСОБА_2 повністю та беззастережно визнав під час досудового розслідування свою винуватість у вчиненому діянні та зобов`язався беззастережно визнати вину в обсязі пред`явленого обвинувачення у судовому провадженні.

Згідно з вказаної угоди, сторони погоджуються на призначення ОСОБА_2 покарання за ст. 126-1 КК України у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт та із застосуванням обмежувальних заходів відповідно до ст. 91-1 КК України.

Сторонам угоди, судом роз`яснено наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, згідно з ч. 2 ст. 473 КПК України, а також про те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, відповідно до ст. 476 КПК України, прокурор має право протягом встановлених строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення, звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Прокурор вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просить угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене покарання. Наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, прокурору відомі та зрозумілі.

Потерпіла ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні повідомила про надання згоди прокурору на укладення угоди про визнання винуватості з ОСОБА_2 . Наслідки укладення та затвердження угоди їй роз`яснені. Претензій потерпіла до обвинуваченого не має. Цивільний позов заявляти наміру не має.

Обвинувачений ОСОБА_2 у присутності захисника свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, беззастережно, суду пояснив, що розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом. Просив затвердити угоду про визнання винуватості, яку він уклав добровільно.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_2 , адвокат ОСОБА_6 просила суд затвердити угоду, оскільки зміст останньої відповідає інтересам її підзахисного.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

У судовому засіданні встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та останні розуміють наслідки затвердження такої угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України. Покарання, яке узгоджено сторонами угоди, відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання. Також суд враховує, що покарання визначено з урахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст. 65-67 КК України, а ОСОБА_2 у судовому засіданні однозначно заявив, що зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Таким чином, при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст. 474 КПК України, судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення є правильною, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість не виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

За правилами ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду в нарадчу кімнату для ухвалення вироку.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення узгодженого сторонами покарання.

Цивільний позов не заявлявся, право на його пред`явлення потерпілій роз`яснено.

Речові докази та процесуальні витрати в цьому кримінальному провадженні відсутні.

У рамках даного кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_2 , згідно з ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24.07.2025, застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строк якого сплив 23.09.2025. Клопотань про продовження, обрання запобіжного заходу ОСОБА_2 від учасників судового провадження до суду не надходило.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 373-374, 468-470, 472-475, КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 01.08.2025 між прокурором Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 , якому на підставі ст. 37 КПК України надано повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, та який, відповідно до вимог ч. 4 ст. 469 КПК України, отримав письмову згоду на укладання угоди про визнання винуватості від потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченим ОСОБА_2 , за участі його захисника, адвоката ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0000969 від 14.07.2025 за ст. 126-1 КК Українищодо ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Застосувати до ОСОБА_2 обмежувальні заходи, передбачені п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 91-1 КК України, у вигляді заборони наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин; заборони листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб, строком на 1 (один) місяць.

Роз`яснити ОСОБА_2 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: