печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, та захисту інвестицій Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000564 від 16.07.2025,

ВСТАНОВИВ:

19.09.2025 прокурор першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у сфері протидії організованій злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, та захисту інвестицій Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене під час проведення обшуку за періодичним місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що вказане майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів.

З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що міжвідомчою слідчою групою Головних слідчих управлінь Державного бюро розслідувань і Служби безпеки України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000564 від 16.07.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 369-2 КК України та за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110-2, ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 332, ч.1 ст. 263, ч. 2 ст. 364 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що у період з 2021 року по теперішній час нинішні та колишні службові особи АТ «Укрзалізниця» діючи за попередньою змовою групою осіб між собою та з представниками суб`єктів господарської діяльності у сфері залізничних перевезень, шляхом зловживання службовим становищем, діючи всупереч інтересам служби, отримували неправомірну вигоду за виконання послуг, чим спричинили тяжкі наслідки для держави.

Так, встановлено, що член правління АТ «Укрзалізниця» ОСОБА_4 зловживаючи своїм службовим становищем в супереч інтересам АТ «Укрзалізниця» організував протиправний механізм який полягав у створені сприятливих умов для ефективної та безперебійної роботи підконтрольних останньому компаніям-експедиторам шляхом забезпечення їх рухомим складом, наданням тарифних знижок на найбільш прибуткових маршрутах, тощо, що в майбутньому надавало можливість підконтрольним ОСОБА_4 комерційним структурам отримувати надприбутки.

На виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_4 про лобіював призначення на ключові посади в структурі АТ «Укрзалізниця» довірених йому осіб, зокрема:

ОСОБА_6 на посаду директора «Центра транспортної логістики» АТ «Укрзалізниця»;

ОСОБА_7 на посаду директора департаменту комерційної роботи АТ «Укрзалізниця»;

ОСОБА_8 на посаду першого заступника регіональної філії «Одеська залізниця»;

ОСОБА_9 на посаду керівника проєкту в філії «Центр Управління Рухом» АТ «Укрзалізниця»;

ОСОБА_10 на посаду менеджера відділу організації автотранспортних перевезень апарату управління філії ЦТС «Ліски» АТ «Укрзалізниця».

Надалі, ОСОБА_4 з метою отримання прибутку та контролю над вантажними перевезеннями познайомив вищезазначених осіб зі своїми довіреними особами ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , представляючи, їх як осіб, які будуть здійснювати негласний нагляд за діяльністю АТ «Укрзалізниця» в частині вантажних перевезень.

Так, ОСОБА_12 був залучений до вищеописаної протиправної схеми для проведення бесід із представниками комерційних підприємств та вимагання з останніх неправомірної вигоди за усунення перешкод у пересуванні їх рухомих складів.

В свою чергу досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_11 , з 2006 по 2014 обіймав посаду голови правління ПАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ», з 2014 по 2015 перебував на посаді начальника головного управління майнових та земельних ресурсів АТ «Укрзалізниця», а у період з 2017 по 2024 перебував на посаді заступника генерального директора ТОВ «Новітнє обладнання».

Також встановлено, що до можливої протиправної діяльності ОСОБА_11 залучив своїх синів ОСОБА_13 (є власником групи компаній пов`язаних із ОСОБА_11 ), ОСОБА_14 (з 2012 року працює на різних посадах в АТ «Укрзалізниця») та службових осіб підконтрольного йому суб`єкта господарської діяльності ТОВ «Новітнє обладнання», а саме засновника ОСОБА_15 , засновника та кінцевого бенефіціарного власника ОСОБА_16 , директора-розпорядника ОСОБА_17 та керівника вищевказаного товариства ОСОБА_18 .

Так, ТОВ «Новітнє обладнання» підконтрольне ОСОБА_11 та має фінансово-господарські відносини з ТОВ «Транспортна логістична компанія», яка в свою чергу має прямі контракти з АТ «Укрзалізниця».

08.09.2025 до Головного слідчого управління СБ України з ГУ «Д» ДЗНД СБ України надійшло повідомлення № 14/1/4-12324 від 08.09.2025 про те, що речі та документи, що мають значення для досудового розслідування та викриття винних знаходяться за місцем тимчасового проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , які можуть бути знищені або переміщені до іншого місця.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав № 442073443 від 03.09.2025, право власності на домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_19 , ІПН: НОМЕР_1 .

В період з 13 години 50 хвилини 08.09.2025 по 15 годину 55 хвилин 08.09.2025 у зв`язку із невідкладним випадком та реальної загрози знищення майна окремих речей, предметів, документів, що зберегли на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використанні як докази фактів та обставин що встановлюються в ході кримінального провадження було проведено обшук за періодичним місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого було виявлено та вилучено - блокнот з рукописними записами в обкладинці чорного кольору з відтиском на нижній частині обкладинки «ZSSK CARGO».

08.09.2025 вилучений під час обшуку предмет визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

09.09.2025, з метою дотримання вимог КПК України, в частині строків передбачених на звернення до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку, який 08.09.2025 проведений у відповідності до ч. 3 ст. 233 КПК України та з метою дотримання законності проведення такого обшуку, а також арешту вилученого майна слідчим в ОВС ГСУ СБУ ОСОБА_20 , за погодженням із прокурором подано до Шевченківського районного суду м. Києва клопотання про надання дозволу на проведення обшуку від 08.09.2025.

За результатом розгляду вказаного клопотання, слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва винесено ухвалу від 15.09.2025 про надання дозволу на проведення обшуку за періодичним місцем проживанням ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення.

Прокурор зазначає, що на даній стадії досудового розслідування виникла необхідність у збереженні цих речових доказів шляхом накладення на них арешту.

Прокурор подав до суду заяву про розгляд вказаного клопотання у відсутність сторони обвинувачення, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність осіб, які не з`явились.

Вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Під час судового розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що міжвідомчою слідчою групою Головних слідчих управлінь Державного бюро розслідувань і Служби безпеки України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000564 від 16.07.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 369-2 КК України та за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110-2, ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 332, ч.1 ст. 263, ч. 2 ст. 364 КК України.

08.09.2025 до Головного слідчого управління СБ України з ГУ «Д» ДЗНД СБ України надійшло повідомлення № 14/1/4-12324 від 08.09.2025 про те, що речі та документи, що мають значення для досудового розслідування та викриття винних знаходяться за місцем тимчасового проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , які можуть бути знищені або переміщені до іншого місця.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав № 442073443 від 03.09.2025, право власності на домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_19 , ІПН: НОМЕР_1 .

В період з 13 години 50 хвилини 08.09.2025 по 15 годину 55 хвилин 08.09.2025 у зв`язку із невідкладним випадком та реальної загрози знищення майна окремих речей, предметів, документів, що зберегли на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використанні як докази фактів та обставин що встановлюються в ході кримінального провадження було проведено обшук за періодичним місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого було виявлено та вилучено - блокнот з рукописними записами в обкладинці чорного кольору з відтиском на нижній частині обкладинки «ZSSK CARGO».

08.09.2025 вилучений під час обшуку предмет визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

09.09.2025, з метою дотримання вимог КПК України, в частині строків передбачених на звернення до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на проведення обшуку, який 08.09.2025 проведений у відповідності до ч. 3 ст. 233 КПК України та з метою дотримання законності проведення такого обшуку, а також арешту вилученого майна слідчим в ОВС ГСУ СБУ ОСОБА_20 , за погодженням із прокурором подано до Шевченківського районного суду м. Києва клопотання про надання дозволу на проведення обшуку від 08.09.2025.

За результатом розгляду вказаного клопотання, слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва винесено ухвалу від 15.09.2025 про надання дозволу на проведення обшуку за періодичним місцем проживанням ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Отже, арешт з метою забезпечення речових доказів, по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно, вилучене під час проведення обшуку за періодичним місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки вилучене майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. 98, 167, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене під час проведення обшуку за періодичним місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на блокнот з рукописними записами в обкладинці чорного кольору з відтиском на нижній частині обкладинки «ZSSK CARGO».

Ухвала підлягає негайному виконанню прокурором/слідчим у кримінальному провадженні № 0000564 від 16.07.2025.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1