Справа № 303/180/26
Провадження № 1-кс/303/46/26
У Х В А Л А

13 січня 2026 року м.Мукачево

Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Мукачівського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Макіївка Донецької області, мешканця АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038 від 10.01.2026 року,

в с т а н о в и в:

Старший слідчий СВ Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 12.01.2026 року звернулася до суду в порядку ст. 183 КПК України з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038 від 10.01.2026 року.

Дане клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183,184 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 , який затриманий в порядку ст. 208 КПК України, доставлений в судове засідання, копію клопотання та матеріалів, що його обґрунтовують, отримав 11 січня 2026 року, що підтверджується його особистим підписом. Повідомлення про підозру ОСОБА_5 вручено 11.01.2026 року, що підтверджується його особистим підписом.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що 10.01.2026 року о 19:27 годин, інспектор взводу 2 роти 4 батальйону УПП в Закарпатській області молодший лейтенант поліції ОСОБА_8 , спільно з інспектором взводу 2 роти 4 батальйону УПП в Закарпатській області рядовим поліції ОСОБА_9 , перебуваючи на добовому чергуванні в складі екіпажу патрульної поліції «Жасмін 209», будучи у форменому одязі зі знаками розрізнення працівника «Національної поліції України», прибули на службовому транспортному засобі марки Skoda моделі Rapid на виклик, який надійшов на службу 102 по факту бійки, що за адресою: м. Мукачево, вул. Росвигівська, 3.

Знаходячись за вищевказною адресою, поліцейськими батальйону УПП в Закарпатській області ОСОБА_8 та ОСОБА_9 встановлено, що ОСОБА_10 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, вчинив словесний конфлікт зі своє дружиною ОСОБА_11 та іншими особами, після чого працівниками патрульної поліції вжито заходів щодо припинення правопорушення. В подальшому, під час встановлення повних анкетних даних останнього, встановлено, що ОСОБА_5 перебуває у розшуку у зв`язку з самовільним залишенням військової частини, у зв`язку з чим останнього запрошено до військової служби правопорядку, що у АДРЕСА_2 , на що ОСОБА_5 погодився та добровільно сів у автомобіль працівників поліції.

Рухаючись у службовому транспорті, у супроводі працівників правоохоронного органу, а саме поліцейських батальйону УПП в Закарпатській області ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , громадянин ОСОБА_5 почав вчиняти протиправні дії, які полягали у перешкоджанні виконанні службових обов`язків правоохоронців, а саме під час руху автомобіля відкрив двері службового транспорту з метою втечі, та не реагуючи на законні вимоги працівників поліції, здійснюючі активні, умисні, протиправні, агресивні дії, усвідомлюючи значення, протиправність своїх дій та те, що перед ним знаходиться працівник поліції, діючи з прямим умислом, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, наніс один удар зжатою в кулак рукою в область обличчя поліцейського - інспектора взводу 2 роти 4 батальйону УПП в Закарпатській області рядового поліції ОСОБА_9 , в результаті чого наніс останньому тілесні ушкодження у вигляді точкового садна нижньої губи зліва, підшкірна гематома нижньої повіки зліва, забій м`яких тканин носа.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, тобто в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Перебуваючи на волі, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити криміналне правопорушення, у якому підозрюється. В зв`язку з наявністю вказаних ризиків слідчий вважає, що до нього слід застосувати запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, пояснили, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, ризики, які вказані в клопотанні, наявні.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання і застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавлення волі. Пояснив, що свою вину визнає частково, оскільки не наносив умисно ударів працівнику поліції. Це могло бути випадково, під час сутички, коли він намагався вийти з автомобіля.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 просила відмовити в задоволенні клопотання про застосування відносно її підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. ОСОБА_5 одружений, на утриманні має малолітню дитину, є військовослужбовцем і бажає продовжувати проходити військову службу.

Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, включаючи витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, заслухавши думку прокурора, слідчого, позицію підозрюваного та захисника, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі якщо, прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Метою застосування запобіжного заходу є досягнення дієвості кримінального провадження шляхом забезпечення належної процесуальною поведінки підозрюваного та запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 (частина 1 статті 131, частина 1 статті 177 КПК).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний/обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним/обвинуваченим зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Суд погоджується з твердженням прокурора про існування ризику переховування від органів досудового розслідування.

Ризик переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування обумовлюється серед іншого можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (злочин, у якому підозрюється ОСОБА_5 за ч.2 ст.345 КК України, передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк до п`яти років).

Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку значно підвищують ймовірність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Разом з тим, суд вважає, що є необґрунтованим припущення слідчого про те, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Частиною 4 статті 194 КПК України, визначено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення) та 2 (наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор) частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 (недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні) частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

У клопотанні слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. При цьому, слідчий у поданному клопотанні лише зазначив, що при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного орган досудового слідства не в змозі запобігти вчиненню наведеним в клопотанні ризикам.

Разом з тим, ні у поданному клопотанні, ні в судовому засіданні слідчий не обгрунтував, чому для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, недостатнім є застосування відносно ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів.

Крім того, суд враховує, що відповідно до п.3 ч.2 ст. 183 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який передбачене максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, він є раніше не судимим. При цьому, прокурором та слідчим не доведено, що він переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню. Про це не зазначено в клопотанні та не надано жодної інформації в судовому засіданні. Про підозру у вчиненні іншого злочину ОСОБА_5 не повідомлявся, що підтверджено прокурором в судовому засіданні.

Відповідно, оскільки ОСОБА_5 є раніше не судимим, від органу досудового розслідування чи суду не переховувався, кримінальному провадженню не перешкоджав, повідомлення про підозру у вчиненні іншого злочину йому не оголошено, за приписами ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до нього не може бути застосований.

З вразуванням досліджених в судовому засіданні обставин суд приходить до переконання, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який є більш суворим, як застава та менш суворим, як тримання під вартою, може повною мірою запобігти ризикам на які посилається прокурор. Інші, більш м`які запобіжні заходи, є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України.

При цьому, суд також враховує, що підозрюваний раніше не судимий, є військовослужбовцем Збройних сил України, бажає продовжувати проходити військову службу, на утриманні має малолітню дитину.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Отже, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, слідчий суддя вважає, що наявні підстави для обрання запобіжного заходу домашній арешт, альтернативні (більш м`які) запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку підозрюваного, а тому наявна необхідність застосування такої міри запобіжного заходу, як домашній арешт без застосування електронного засобу контролю із визначенням строку у межах двох місяців, відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України.

З таких обставин, клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 198, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Мукачівського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Макіївка Донецької області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судомого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час без застосування електронного засобу контролю на строк по 10 березня 2026 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- заборонити залишати місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , в період часу з 21.00 год. до 07.00 год, без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Порушення умов домашнього арешту має наслідком можливість застосування більш суворої міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Після закінчення цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим. Продовження цього строку можливе у порядку, передбаченому ст.199 КПК України.

Вручити копії цієї ухвали підозрюваному та захиснику негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду ОСОБА_12