У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2026 р. Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

законного представника- ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

законного представника- ОСОБА_9 ,

захисника- ОСОБА_10 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кобеляки клопотання адвоката ОСОБА_7 про повернення обвинувального акту прокурору,

Встановив:

В судовому засіданні захисник ОСОБА_7 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору з підстав невідповідності обвинувального акту вимогам КПК: наявне фундаментальне протиріччя між обвинувальним актом та висновком СМЕ; відсутність обґрунтування об`єктивної сторони: висновок СМЕ встановив, що неповнолітній не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними; ігнорування обов`язку прокурора щодо примусових заходів медичного характеру: прокурор, маючина руках висновок про необхідність застосування медичних заходів, замість ініціювання відповідного провадження згідно з Главою 39 КПК України подав обвинувальний акт для кримінального покарання. В зв`язку з цим обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.. 291 КПКУ України через фундаментальну суперечність встановленим обставинам психічного стану обвинуваченого та відсутність належного обґрунтування суб`єктивної сторони, тобто обвинувальний акт не відповідає ст. 291 КПК, суперечить експертизі, ґрунтується на недопустимих доказах, не містить суб`єктивної сторони, порушує права неповнолітнього, є юридично нікчемним.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_5 ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_5 підтримали клопотання захисника.

Прокурор зазначив, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, обвинувачений не був неосудним на момент вчинення кримінального правопорушення, через що відсутні підстави для подання клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру. У задоволенні клопотання прохала відмовити.

Інші учасники справи при розгляді цього клопотання поклалися на розсуд суду.

Вислухавши учасників судового провадження, ознайомившись з обвинувальним актом, суд прийшов до висновку, що в задоволенні клопотання адвоката необхідно відмовити.

Для ухвалення рішення про повернення обвинувального акта прокурору суд має встановити невідповідність такого обвинувального акта вимогам Кримінального процесуального кодексу.

Так, відповідно до ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта; дату та місце його складання та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

До обвинувального акта додається: 1) реєстр матеріалів досудового розслідування; 2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; 3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування; 4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; 5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації. (ч. 2-4 ст. 291 КПК України)

Дослідивши поданий у межах даного кримінального провадження обвинувальний акт, суд приходить до висновку, що вказані вимоги до обвинувального акта стороною обвинувачення були дотримані.

Судом встановлено, що поданий до суду обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки він містить відомості, які передбачені п. 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України, підписаний слідчим та прокурором, який його затвердив і до нього додано передбачені кримінальним процесуальним законом додатки.

В обвинувальному акті міститься виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінальних правопорушень з посиланням на статті закону України про кримінальну відповідальність та сформульовано обвинувачення із зазначенням дій, які були вчинені обвинуваченими, а також обставини, які, відповідно до положень КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Щодо викладу правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону про кримінальну відповідальність, то суд вважає, що КПК не дозволяє прокурору зазначати цю кваліфікацію на власний розсуд, прокурор має робити це з врахуванням того, що зібрані під час досудового розслідування докази визнані ним достатніми для складання обвинувального акта та того, що обов`язок доказування відповідно до ст.92 КПК України лежить саме на прокуророві. В обвинувальному акті щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_8 викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які сторона обвинувачення вважає встановленими, зазначено правову кваліфікацію дій обвинувачених за ч.4 ст. 185 КК України, тобто стороною обвинувачення визначено норми кримінального закону, які підлягають застосуванню для визначення кримінальної відповідальності обвинувачених. Чи містить діяння, яке інкриміновано обвинуваченому ОСОБА_5 , склад кримінального правопорушення суд може вирішити тільки за наслідками судового розгляду при ухваленні вироку.

При цьому судом враховується висновок Касаційного кримінального Суду в складі Верховного Суду, який міститься у постанові від 03 липня 2019 року у справі 273/1053/17 (провадження № 51-8914км18), відповідно до якого кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо. Визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акту до суду належить виключно до повноважень прокурора.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає зазначені в клопотанні захисника зауваження щодо змісту обвинувального акта такими, що не дають підстав для його повернення та не заважають призначенню судового розгляду у цьому кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 291, 314 КПК України, суд

Постановив:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 про повернення обвинувального акту прокурору - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 15 січня 2026 року.

Суддя

Суддя