КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

Справа №133/4542/25

провадження №1-кс/133/691/25

02.12.2025 м. Козятин

Слідчий суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі засідань Козятинського міськрайонного суду Вінницької області клопотання слідчого відділення поліції №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 , погоджене прокурором ОСОБА_3 , про застосування до підозрюваного у кримінальному провадженні №0000495 від 29.11.2025 за ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився у с. Радівка, Калинівського району, Вінницької області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не судимого, запобіжного заходу у виді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

01.12.2025 до Козятинського міськрайонного суду Вінницької надійшло клопотання слідчого відділення поліції №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, погоджене прокурором, про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № №0000495 від 29.11.2025, що розслідується за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Клопотання обґрунтовується тим, що слідчим відділом відділення поліції №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000495 від 29.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В клопотанні слідчий зазначає, що ОСОБА_5 підозрюється в тому, що він 28.11.2025 в період часу з 01 год. 54 хв. до 02 год. 34 хв. здійснив крадіжку грошових коштів з приміщення церкви, що знаходиться АДРЕСА_2 .

За вказаним фактом внесено відомості до ЄРДР 29.11.2025 за № 0000495 за ч. 4 ст. 185 КК України.

29.11.2025 о 20 год. 47 хв. ОСОБА_5 затримано та 30.11.2025 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно клопотання, слідчий обґрунтовує наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення зібраними під час досудового розслідування доказами.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили його задовольнити, вказуючи, що стосовно підозрюваного існують ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з обмеженням особистої свободи підозрюваного: домашній арешт.

Під час судового засідання ОСОБА_5 підтвердив фактичні обставини вчинення ним кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, заслухавши доводи сторін, дослідивши додані до клопотання матеріали та докази, дійшов наступних висновків.

Частиною 1 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Частина 4 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 не судимий та має місце проживання в АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п.3 ст.5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи, на судовий розгляд упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості чи не винуватості, правильність кримінально-правової кваліфікації діяння потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування та судового розгляду.

Таким чином, слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про доведеність винуватості та правильності кваліфікації дій ОСОБА_5 приходить до висновку, що причетність вказаної особи до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення достатньою мірою для даної стадії кримінального провадження доводиться доказами, що долучені до клопотання та обґрунтовані прокурором і слідчим у судовому засіданні.

Вирішуючи питання про можливість обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що підтверджується наданими до клопотання доказами, тяжкість кримінального правопорушення, особу підозрюваного, який не судимий, має місце проживання, не одружений, малолітніх дітей на утриманні не має.

Під час розгляду даного клопотання та долучених до нього документів, прокурором та слідчим не доведено наявність в діях ОСОБА_5 ризиків, передбачених пунктами 1 та 3 ч. 1 ст. 177 КК України.

Крім того, стороною обвинувачення під час судового розгляду не доведено, що більш мякий запобіжний захід не зможе запобігти ризику, передбаченому п. 5 ч. 1 ст. 177 КК України, на наявність якого посилається прокурор та слідчий.

У зв`язку з викладеним слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню та до підозрюваного ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід, який не пов`язаний з позбавленням особистої свободи, а саме домашній арешт.

Положеннями ст. 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Положеннями ч. 4 ст. 194 КПК України передбачено, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Твердження прокурора та слідчого про те, що менш суворий запобіжний захід буде недостатнім для запобігання ризикам, не доведені під час судового розгляду клопотання.

Згідно ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків.

Слідчий суддя вважає, що саме нічний домашній арешт в повній мірі зможе забезпечити виконання ОСОБА_5 своїх процесуальних обвязків у даному кримінальному провадженні.

У зв`язку з викладеним клопотання слідчого підлягає до часткового задоволення.

За результатами розгляду клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу, однак у виді домашнього арешту із забороною покидати місце проживання в нічний період доби, а саме з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби.

На підставі викладено, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 195, 196 КПК України, слідчий судя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного у кримінальному провадженні №0000495 від 29.11.2025 за ч. 4 ст. 185 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що народився у с. Радівка, Калинівського району, Вінницької області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не судимого, запобіжний захід у виді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, а саме до 29 січня 2026 року та заборонити йому залишати місце проживання, що знаходиться в АДРЕСА_1 , в нічний час доби, а саме з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки, визначенні ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до уповноваженої визначеної посадової особи із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту АДРЕСА_1 , в якому він зареєстрований або має постійне або тимчасове місце проживання, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- не покидати місця свого проживання, що знаходиться в АДРЕСА_1 , в нічний час доби, а саме з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні та потерпілим;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали до 29 січня 2026 року.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі судових засідань.

Ухвалу направити для виконання до відділення поліції №2 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня проголошення, а особами, які не були при проголошені ухвали в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не перешкоджає її виконанню.

Копію ухвали вручити прокурору, слідчому, захиснику, підозрюваному, представнику Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)».

Слідчий суддя ОСОБА_7

02.12.2025