Провадження № 1-кс/591/1/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2026 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми в складі ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про відвід прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях ТУ ДБР Сумської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001203, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Зарічного районного суду м.Суми надійшла заява адвоката про відвід прокурору відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР Сумської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001203 на підставі п.3 ч.1 ст.77 КПК України. Вказана заява мотивована тим, що кримінальне провадження №0001203 зареєстровано в Реєстрі за ч.1 ст.365 КК України, за заявою ОСОБА_4 про те, що громадянином ОСОБА_6 подано завідомо неправдиву заяву про вчинення злочину, а працівниками ДБР допущено перевищення влади під час розслідування кримінального провадження №0000097. Тобто, слідчі ТУ ДБР та прокурори, які включені до відповідних груп у кримінальному провадженні 0000097, є особами, щодо яких розслідується провадження №0001203. А повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0001203 здійснює прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях ТУ ДБР Сумської обласної прокуратури ОСОБА_3 , який також може входити до складу групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000097. При цьому, як з`ясувалось під час розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження №0001203, відсутня постанова про включення прокурора ОСОБА_3 до складу групи прокурорів у цьому провадженні. Таким чином, вказані обставини у сукупності з фактами однобокого та неповного розслідування у кримінальному провадженні №001203, а також фактами фальсифікації працівниками ДБР матеріалів кримінального провадження № 0000097, свідчать про особисту заінтересованість слідчих та прокурорів у кримінальному провадженні №001203. Враховуючи такі обставини, у заявника виникає обґрунтований сумнів в неупередженості вказаного прокурора при здійснення ним повноважень у кримінальному провадженні №0001203, тому він заявив прокурору відвід.

В судове засідання заявник - адвокат ОСОБА_5 надіслав заяву про розгляду справи без його участі, підтримав подану ним заяву про відвід прокурора та просив її задовільнити з підстав, що зазначені в мотивах поданої заяви.

Прокурор ОСОБА_3 зазначив, що заявлений відвід є безпідставним. Ніякої особистої зацікавленості та приватного інтересу у результатах кримінального провадження №0001203 він не має. Він входив до групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000097 і на початковому етапі він брав участь у досудовому розслідуванні вказаного провадження, зокрема готував клопотання про надання дозволу на проведення НСРД, а також клопотання про надання дозволу на проведення обшуку та клопотання про накладення арешту на майно, яке було вилучено під час проведення обшуку, що відбувався за його участю. Також приймав участь у розгляді апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді про накладення арешту на вилучене під час обшуку майно. В подальшому вказане кримінальне провадження №0000097 було передано до центрального апарату ДБР у м.Київ і процесуальне керівництво здійснювали прокурори відповідного відділу Генеральної прокуратури. Тому він та інші прокурори та слідчі, які входили до груп на початковому етапі досудового розслідування кримінального провадження №0000097, не мають відношення до закінчення такого провадження. За таких обставин вважав, що відсутні підстави визначені ст.77 КПК України для його відводу, висновки адвоката ОСОБА_5 , на його переконання, ґрунтуються виключно на припущеннях, тому просив у задоволенні відводу відмовити.

Вислухавши учасників процесу, вважає, що заява про відвід прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Підстави для відводу прокурору визначені ст.77 КПК України. Зокрема, згідно п. 3 ч.1 ст.77 КПК України прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні якщо він особисто заінтересований в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Статтею 3 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що неупередженість та об`єктивність є одними із засад діяльності прокуратури.

Таким чином, неупередженість прокурора є необхідною умовою виконання ним своїх повноважень на стадії досудового розслідування й в судовому провадженні (ст. 36 КПК), що буде сприяти здійсненню завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК) та забезпеченню законності (ст. 9 КПК України).

Водночас, норми кримінального процесуального законодавства не містять переліку ознак, які б розкривали сутність упередженості. Вказане дає підстави для висновку про оціночний характер цієї категорії, яка має встановлюватися у кожному випадку на підставі конкретних обставини, які підтверджені відповідними доказами.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини компетентна особа у будь-якому випадку не має права брати участь в здійсненні кримінального провадження, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в її неупередженості та об`єктивності.

Так, Європейський суд з прав людини, у справі «П`єрсак проти Бельгії» висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами проявів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу.

Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду (прокурора, слідчого) слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивності складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді (прокурора, слідчого) для відсторонення його від справи. Суддя (прокурор, слідчий) вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

В даному випадку наданими до заяви про відвід документами та з`ясованими під час розгляду заяви обставинами підтверджується те, що прокурор ОСОБА_3 був включений до групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000097 та здійснював певний час процесуальне керівництво, а також приймав участь у проведенні слідчих та процесуальних дій. Також прокурор ОСОБА_3 включений до групи прокурорів і у кримінальному провадженні №0001203, у якому перевіряються обставини перевищення влади посадовими особами органів досудового розслідування під час розслідування кримінального провадження №0000097.

За таких обставин, оцінивши доводи заявника щодо відводу прокурора ОСОБА_3 та приймаючи до уваги вищенаведені факти участі одного прокурора у двох провадженнях, в одному з яких, як зазначено вище, перевіряються обставини перевищення влади посадовими особами, які приймали участь у досудовому розслідуванні другого кримінального провадження, з метою забезпечення дотримання принципів правосуддя, а також - уникнення у стороннього спостерігача та учасників даного кримінального провадження будь-яких сумнівів в неупередженості та об`єктивності прокурора під час досудового розслідування, слідчий суддя з урахуванням положень п. 3 ч. 1ст. 77 КПК України приходить до висновку, що заява про відвід прокурора підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 80-81 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про відвід прокурору, - задовольнити.

Відвести прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих ТУ ДБР Сумської обласної прокуратури ОСОБА_3 від участі у кримінальному провадженні №0001203 на підставі п.3 ч.1 ст.77 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1