Справа № 577/323/26
Провадження № 1-кс/577/83/26
У Х В А Л А

"27" січня 2026 р. м.Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

заявника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотоп, заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_4 ,-

В С Т А Н О В И В :

21.01.2026р. ОСОБА_3 заявила відвід слідчому судді ОСОБА_4 під час розгляду її скарги на бездіяльність Конотопського РВП ГУНП в Сумській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язати вчинити певні дії.

Свої вимоги мотивує тим, що в провадженні Конотопського міськрайонного суду Сумської області перебуває її скарга на бездіяльність Конотопського РВП ГУНП в Сумській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. У заяві про відвід зазначила, що суддя ОСОБА_4 ухвалив незаконне рішення стосовно гр. ОСОБА_5 , яке було скасоване судом апеляційної інстанції та призвело до тяжких наслідків.

У судовому засіданні ОСОБА_3 заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_4 підтримала, просила таку задовольнити. Додатково зазначила, що відвід заявлений на підставі п.4 ч.1 ст.75 КПК України, оскільки в неї існують сумніви в неупередженості судді ОСОБА_4 . Свою позицію мотивувала тим, що суддею ухвалено незаконне рішення в іншій справі, проте в судовому засіданні не змогла пояснити суду конкретні обставини ухвалення суддею інших рішень, та яким чином такі пов`язані з розглядом скарги на бездіяльність Конотопського РВП ГУНП в Сумській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення в ЄРДР.

Прокурор та суддя ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, що не перешкоджає розгляду заяви про відвід судді.

Вирішуючи заяву про відвід суд керується наступним.

Статтею 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначено, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Суд враховує, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є порушенням права на справедливий суд, так само як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК, кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.

З метою дотримання цієї гарантії, учасники судового провадження наділені правом заявити судді відвід (ст. 80 КПК).

Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості. Саме на цю обставину посилається заявниця ОСОБА_3 при розгляді заяви про відвід.

Оскільки кримінальне процесуальне законодавство містить загальні вимоги до вмотивованості відводу, суд в оцінці вмотивованості відводу звертається до практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Так, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі "Хаушильд проти Данії", "Мироненко і Мартенко проти України" зазначається, що наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При чому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі "Мироненко і Мартенко проти України"). Особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного. При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, і у цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення.

Згідно пунктів 2.1, 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, при виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Суд зауважує, що сумнів в неупередженості судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечний ланцюг недовіри до суду та, відповідно, зміну його складу.

Наведене у п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України поняття «інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості», є оціночним та визначається у кожному випадку з урахуванням об`єктивного та суб`єктивного критеріїв, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Суд дійшов висновку, що обставини, зазначенні в заяві про відвід, враховуючи також пояснення заявниці в судовому засіданні, не викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності слідчого судді ОСОБА_4 під час розгляду скарги, а фактично зводяться до незгоди заявника із процесуальними діями судді в іншому провадженні, відомості про які ОСОБА_3 так і не надала суду.

Також, ухвалені суддею судові рішення не можуть свідчити про упередженість чи необ`єктивність судді, а є реалізацією суддею своїх процесуальних повноважень, передбачених КПК України. Суд зауважує, що сторона вправі не погоджуватися із прийнятими судовими рішеннями, однак така позиція не може бути визначальною в оцінці об`єктивності та неупередженості дій та рішень судді під час розгляду справи.

Враховуючи викладене у сукупності, відповідно до доктринальних підходів до розуміння правової концепції безсторонності (неупередженості) суддів, суд дійшов висновку, що заява про відвід судді, за наведених обставин, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 75, 80, 81 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 02 лютого 2026 р. о 11:00 год.

СуддяОСОБА_1