Ширяївський районний суд Одеської області
16.12.2025 Справа №: 518/2068/25 Провадження № 1-кп/518/109/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року селище Ширяєве

Ширяївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в селищі Ширяєве угоду про визнання винуватості укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000551 від 14.10.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Молдова, громадянина України, не одруженого, з неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у силу ст. 89 КК України не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

ВСТАНОВИВ:

26.05.2025 постановою Ширяївського районного суду Одеської області у справі №518/732/25, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Однак, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про наявність постанови Ширяївського районного суду Одеської області від 26.05.2025, яку 29.05.2025 йому було направлено поштою для ознайомлення з її змістом та яка набрала законної сили 05.06.2025 та, ігноруючи виконання постанови суду, щодо позбавлення його права керування транспортними засобами та маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ст. 129-1 Конституції України, в частині обов`язковості судових рішень, ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, всупереч вищевказаної постанови суду, якою його позбавлено права керувати транспортними засобами, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно- небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, вчинив дії щодо невиконання постанови суду, що набрала законної сили, за наступних обставин.

Так, 13.06.2025 о 18 годині 05 хвилин, ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2106», державний номерний знак « НОМЕР_1 », рухався на по вул. Центральній в с. Малігонове, Березівського району, Одеської області та був зупинений працівниками СРПП ВП №2 Березівського РВП ГУНП в Одеській області, які склали відносно останнього протокол серії ЕПР1 №360754 від 13.06.2025 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме - повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

За вищевказаним фактом відповідно до постанови Ширяївського районного суду Одеської області, справа №518/1126/25, від 31.07.2025 ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років без вилучення транспортного засобу.

Крім цього, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про наявність постанови Ширяївського районного суду Одеської області від 26.05.2025, яку 29.05.2025 йому було направлено поштою для ознайомлення з її змістом та яка набрала законної сили 05.06.2025, а також постанови Ширяївського районного суду Одеської області від 31.07.2025, будучи ознайомлений із нею 31.07.2025 і яка набрала законної сили 12.08.2025, ігноруючи виконання постанов суду, щодо позбавлення його права керування транспортними засобами та маючи реальну можливість їх виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ст. 129-1 Конституції України, в частині обов`язковості судових рішень, ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, всупереч вищевказаної постанови суду, якою його позбавлено права керувати транспортними засобами, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно- небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, вчинив дії щодо невиконання постанов суду, що набрали законної сили, за наступних обставин.

Так, 13.10.2025 о 17 годині 55 хвилин ОСОБА_4 , будучи особою, позбавленою відповідно до постанови Ширяївського районного суду Одеської області від 31.07.2025 права керування транспортним засобом строком на 5 років, маючи реальну можливість виконати постанову суду, що набрала законної сили, умисно її не виконував, а саме здійснював керування автомобілем марки «ВАЗ-2103» жовтого кольору, державний номерний знак « НОМЕР_2 » та рухався по вулиці Центральній в селі Малігонове, Березівського району, Одеської області, де був зупинений працівниками СРПП ВП № 2 Березівського РВП ГУНП в Одеській області.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

28.11.2025 року між прокурором у кримінальному провадженні, заступником керівника Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з вказаною угодою, ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України визнав беззастережно.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 382 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік, звільнивши ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України та із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КПК України.

ОСОБА_4 роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки умисного невиконання угоди, в угоді зазначені права і обов`язки прокурора та обвинуваченого щодо укладення угоди.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав, просив затвердити угоду про визнання винуватості, заявивши при цьому, що наслідки укладення такої він розуміє в цілому.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості укладену між його підзахисним та прокурором.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання.

Заслухавши пояснення обвинуваченого та його захисника, думку прокурора, дослідивши зміст укладеної між прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості, суд приходить до такого висновку.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Ст. 468 КПК України визначено в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За змістом ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлені.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який визнає свою вину повністю, суд дійшов висновку про відповідність покарання, передбаченого угодою, у вигляді одного року позбавлення волі, покаранню, встановленому санкцією ч. 1 ст. 382 КК України з подальшим звільненням від відбування покарання з іспитовим строком згідно ст. 75 КК України, та засадам призначення покарань, передбачених кримінальним законодавством.

Оцінивши в сукупності наведені вище обставини, зважаючи на те, що укладена між прокурором та обвинуваченим угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України, не суперечить інтересам суспільства, не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, її укладення є добровільним, можливості виконання обвинуваченим зобов`язань, суд приходить до висновку, що така може бути затверджена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Запобіжний захід не обирався, підстави для його обрання відсутні.

Керуючись ст. ст. 314, 368-374, 394, 395, 472-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 28.11.2025 року укладену між прокурором у кримінальному провадженні, заступником керівника Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , про визнання винуватості у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000551 від 14.10.2025 року.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

У порядку ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід не обирати.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1