Справа № 446/2134/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2025 м.Кам`янка-Бузька

Слідчий суддя Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання представника власника арештованого майна ОСОБА_4 про скасування арешту на майно в частині користування в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000238 від 10.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 239 КК У країни,

встановив:

Представник власника арештованого майна ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області з клопотанням, в якому просить частково скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 12.09.2025 на трактор колісний марки «МТЗ-82» реєстраційний номер « НОМЕР_1 » з причіпом-цистерна коричневого кольору; свідоцтво про реєстрацію трактора колісного марки «МТЗ-82»; свідоцтво про реєстрацію причіпа-цистерни, в частині користування майном.

В обґрунтування клопотання покликається на те, що в кримінальному провадженні проведені всі необхідні слідчі дії щодо арештованого майна. Також вказує, що даний трактор та причіп потрібні ОСОБА_5 для сезонних робіт, та зазначене майно потребує спеціальних умов зберігання взимку. Вважає, що в подальшому застосуванні такого заходу як арешт майна відпала потреба, а тому просить частково скасувати ухвалу.

У судовому засіданні представник володільця арештованого майна - адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив таке задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував щодо часткового скасування арешту накладеного на трактор колісний марки «МТЗ-82» реєстраційний номер « НОМЕР_1 » з причіпом-цистерна коричневого кольору, зазначивши що з арештованим майном проведені необхідні слідчі дії.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали, які обгрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

СВ відділення поліції №1 Львівського РУП №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000238 від 10.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 239 КК У країни.

Ухвалою слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 12.09.2025 в кримінальному провадженні №0000238 від 10.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 239 КК України, накладено арешт на трактор колісний марки «МТЗ-82» реєстраційний номер НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_2 ; причіп-цистерна коричневого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 , із незначними залишками речовини з специфічним запахом; свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_4 , в частині заборони відчуження, розпорядження та користування майном.

Представник власника арештованого майна - адвокат ОСОБА_4 на підставі ст. 174 КПК України клопоче про часткове скасування арешту, накладеного на трактор колісний марки «МТЗ-82» реєстраційний номер « НОМЕР_1 » з причіпом-цистерна коричневого кольору; свідоцтво про реєстрацію трактора колісного марки «МТЗ-82»; свідоцтво про реєстрацію причіпа-цистерни, в частині користування майном у зв`язку з тим, що потреба в такому відпала.

Вирішуючи клопотання слідчий суддя виходить з наступних мотивів та положень закону.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні ЄСПЛ по справі «Жушман проти України» зазначається, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Згідно ст.1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Положеннями ч. 1 та 2 ст. 174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як зазначає представник власника арештованого майна адвокат ОСОБА_4 , в кримінальному провадженні проведені всі необхідні слідчі дії щодо арештованого майна.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечив щодо задоволення клопотання в частині користуввання арештованим майном, підтвердивши, що необхідні слідчі дії проведені з зазначеним майном.

На думку слідчого судді скасування арешту на вищезгадане майно в частині користування таким, не стане на заваді забезпеченню завдань слідства для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, слідчий суддя дійшов висновку про недоцільність подальшого застосування арешту в частині позбавлення права користування арештованим майном, а саме трактором колісним марки «МТЗ-82» реєстраційний номер НОМЕР_1 та причіпом-цистерною коричневого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 , із незначними залишками речовини з специфічним запахом, оскільки в ході досудового розслідування слідчим вжито відповідних та необхідних процесуальних заходів щодо фіксації доказів, які могли знаходитись на даному тракторі та причіпі-цистерні.

Суд також бере до уваги, що зазначений трактор та причіп є необхідними власнику для забезпечення господарської діяльності, зокрема виконання сезонних сільськогосподарських робіт, які потребують безперервності та дотримання певних строків. Відсутність можливості користування вказаною технікою у період активних сезонних робіт може призвести до істотних матеріальних втрат, унеможливити своєчасне виконання агротехнічних процесів та негативно вплинути на економічні результати діяльності власника.

При цьому слідчий суддя вважає, що подальше збереження арешту в частині користування майном суттєво позначається на інтересах особи власника транспортного засобу, а скасування такого обмеження як користування майном, ніяким чином не перешкоджатиме завданню арешту майна, оскільки зберігатиметься обмеження щодо відчуження та розпорядженням таким майном.

Крім того, слідчий суддя враховує, що арешт було накладено також на свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_4 .

Зазначені документи є реєстраційними посвідченнями, які підтверджують право користувача на відповідні транспортні засоби та забезпечують можливість їх законної експлуатації, у тому числі під час здійснення дорожнього руху, проходження технічного контролю, отримання пального, оформлення договорів страхування тощо. Позбавлення власника можливості користуватися такими документами фактично унеможливлює законне використання трактора та причепа, що автоматично робить безрезультатним саме скасування арешту в частині користування технікою.

Разом з тим матеріали кримінального провадження не свідчать про те, що зазначені свідоцтва мають доказове значення або містять сліди, дані чи іншу інформацію, яка б вимагала їх подальшого вилучення і зберігання. Слідчий суддя виходить з того, що ризики втрати чи зміни доказів, пов`язаних із використанням свідоцтв, відсутні, а для забезпечення цілей кримінального провадження достатнім є збереження арешту лише в частині заборони відчуження та розпорядження транспортними засобами.

З урахуванням викладеного, подальше позбавлення власника права користування свідоцтвами про реєстрацію є необґрунтованим, надмірним та непропорційним втручанням у його право на мирне володіння майном, а також не є необхідним для досягнення мети арешту.

За таких обставин, клопотання підлягає задоволенню.

Також, на виконання вимог п. 3 ч. 1 ст. 372 КПК України, слідчий суддя відзначає, що, як зазначено у листі ВССУ №223-559/0/4-13 від 05.04.2013, рішення за результатами розгляду клопотання про скасування ухвали про арешт майна, на відміну від ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому (п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК), оскарженню не підлягає.

Тому, дана ухвала оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 98, 170-175 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

ухвалив:

Клопотання представника власника арештованого майна ОСОБА_4 про скасування арешту майна в частині користування в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000238 від 10.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.239 КК України - задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 12.09.2025 на трактор колісний марки «МТЗ-82» реєстраційний номер НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_2 ; причіп-цистерна коричневого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 , із незначними залишками речовини з специфічним запахом; свідоцтво про реєстрацію машини серії НОМЕР_4 в частині позбавлення права користування цим майном.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 27.11.2025. о 10-30 год в залі судових засідань Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1