Провадження № 1-в/761/322/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в місті Києві клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 28.08.2018, у кримінальному провадженні № 0003726,

У С Т А Н О В И В:

03 липня 2025 року у провадження Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 28.08.2018, у кримінальному провадженні № 0003726.

В обґрунтування клопотання зазначає, що ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 07 червня 2021 року кримінальне провадження № 0003726, відомості щодо якого внесено до ЄРДР 25.04.2018, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України, закрито на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі смертю ОСОБА_6 .

Разом з тим, ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 28.08.2018 клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_7 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0003726 від 25.04.2018 задоволено та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта 000, яка на праві власності належить ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 зазначає, що кінцевим рішенням Верховного суду від 22.01.2025 він визнаний добросовісним набувачем зазначеної квартири, а тому обставини, які були підставою для накладення арешту на цей час відпали, тому просив клопотання задовольнити та скасувати арешт на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта 000, яка на праві власності належить ОСОБА_5 .

Учасники у судове засідання не з`явились, просили клопотання про скасування арешту майна розглядати за їх відсутності.

Дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Право власності належить до основоположних прав людини, втілення яких у життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано статтею першою Першого протоколу до Конвенції. Як передбачено цією міжнародно-правовою нормою, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики ЄСПЛ втручання в це право повинно мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.

Особи, котрі зазнають порушення права мирного володіння майном, як і інших визначених Конвенцією прав, відповідно до статті 13 цього міжнародно-правового акта повинні бути забезпечені можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі.

На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені у статті 41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом.

Зазначений принцип відображено й конкретизовано в частинах першій та другій статті 321 Цивільного кодексу України, згідно з якими, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Спеціальні підстави законного обмеження особи у реалізації права власності передбачені, зокрема нормами кримінального процесуального закону для виконання завдань кримінального провадження як легітимної мети відповідного втручання у право мирного володіння майном.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданнями арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 1 статті 539 КПК України регламентовано, що питання, які виникають після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Тим самим, суд визначаючись з питанням дійсності у справі інших питань про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, ураховує таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Щодо питання скасування арешту у порядку ст. 174 КПК, то слід відмітити, що дана стаття наведеного Кодексу передбачає, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, судом встановлено, що ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 28.08.2018 клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_7 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0003726 від 25.04.2018 задоволено та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта 000, яка на праві власності належить ОСОБА_5 , оскільки таке майно майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

У подальшому кримінальне провадження № 0003726 від 25 квітня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України, закрито на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із смертю ОСОБА_6 .

Надалі у порядку загального позовного провадження Дарницьким районним судом міста Києва розглянуто цивільну справу за пзовом ОСОБА_8 до ТОВ «Кей-Колект», Державного реєстратора ДП «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» ОСОБА_9 , ОСОБА_10 про скасування рішення реєстратора про перехід права власності на нерухоме майно та скасування запису про державну реєстрацію, витребування майна.

Так, рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 05.07.2022 позов задоволено. Зокрема витребувано з володіння ОСОБА_5 квартиру під номером АДРЕСА_1 , скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_11 на квартиру під АДРЕСА_1 , скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_5 (рнокпп НОМЕР_1 ) на квартиру під номером АДРЕСА_1 .

Надалі ухвалою Київського апеляційного суду від 01.12.2022 рішення Дарницького районного суду міста Києва від 05 липня 2022 року в частині скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_5 (рнокпп НОМЕР_1 ) на квартиру під номером 24 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 38818749 від 19.12.2017 12:40:10; номер запису про право власності: 24020696) скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким в задоволенні цих позовних вимог відмовлено, в іншій частині - залишено без змін.

У подальшому постановою Верховного суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22.01.2025 касаційну скаргу ОСОБА_5 задоволено частково. Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 05 липня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 грудня 2022 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_12 про витребування квартири з чужого незаконного володіння ОСОБА_5 скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким в задоволенні цих позовних вимог відмовлено.

За таких обставин, суд вважає, що наразі відпала потреба у подальшому арешті, та дійшов до переконання про можливість задоволення клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта 000, яка на праві власності належить ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись статтями 174 Кримінального процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 28.08.2018, у кримінальному провадженні № 0003726 - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 28.08.2018, на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта 000, яка на праві власності належить ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: