УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні № 120 251 001 000 041 05 від 11.12.2025, у якому

гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Києва, громадянка України, українка, з середньою освітою, офіційно не працевлаштована, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, мешкає за адресою - АДРЕСА_1 , не судима,

підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 клопотання слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 про застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

На обґрунтування клопотання зазначено, що 12.12.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Відповідно до змісту підозри ОСОБА_4 інкриміновано ч. 2 ст. 309 КК через незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, у великих розмірах.

Слідчий вважав, що підозрювана ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Захисник та обвинувачена заперечували проти задоволення клопотання слідчого, наполягаючи на необґрунтованості оголошеної підозри та відсутності зазначених стороною обвинувачення ризиків непроцесуальної поведінки.

Слідчий суддя, заслухавши сторони кримінального провадження, вивчивши надані суду матеріали, дійшов висновку про таке.

У силу ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Частиною 1 статті 194 КПК на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити, чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри; чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, на які вказує слідчий; чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тлумачення наведених процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» обґрунтованість підозри передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами певною мірою підтверджується наявність в діях підозрюваної ОСОБА_4 ознак інкримінованого правопорушення.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваної, слідчий суддя відмічає, що ризиком у цьому випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку можливості підозрюваної переховуватися від органу досудового розслідування та суду та/або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, слідчий суддя приймає до уваги, що не виключено, що ОСОБА_4 з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення, може вчинити вказані дії.

Керуючись наведеним, слідчий суддя враховує дані про особу ОСОБА_4 , її репутацію, наявність постійного місця мешкання, відсутність судимостей.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведена наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Максимальне покарання за інкримінований ОСОБА_4 злочин передбачає позбавлення волі на строк до трьох років.

Однак з наданих стороною обвинувачення матеріалів та процесуальної поведінки ОСОБА_4 не вбачається наявність у підозрюваної намірів вдатися до дій, спрямованих на вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

Слідчий суддя звертає увагу, що ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Хайредінов проти України» зазначив, що тримання особи під вартою буде свавільним, якщо національні суди не розглянули можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Вказана вище позиція ЄСПЛ кореспондується з покладеним ч. 3 ст. 176 КПК на слідчого суддю обов`язком відмовити у застосуванні ініційованого стороною обвинувачення запобіжного заходу, якщо прокурор не доведе, що наведені у клопотанні обставини є достатніми для переконання, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Враховуючи перелічене вище, слідчий суддя дійшов висновку, що стороною обвинувачення не доведено, що належну процесуальну поведінку підозрюваної не зможе забезпечити інший, менш суворий ніж домашній арешт, запобіжний захід.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176-179, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 відмовити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на неї обов`язок прибувати до слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, яким здійснюється досудове розслідування у вказаному провадженні, за першою вимогою.

Крім того, покласти на підозрювану ОСОБА_4 такі обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду (залежно від стадії кримінального провадження);

-не відлучатися за межі міста Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду (залежно від стадії кримінального провадження);

-повідомляти слідчого, прокурора, суд (залежно від стадії кримінального провадження) про зміну свого місця перебування та/або роботи.

Строк дії покладених на ОСОБА_4 обов`язків встановити по 12 лютого 2026 року включно.

Підозрювану письмово під розпис повідомити про покладені на неї обов`язки та роз`яснити, що у разі їх невиконання до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних громадян.

Контроль за виконанням ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .

На ухвалу прокурором, підозрюваною, її захисником упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1