Справа № 502/2118/25
УХВАЛА

05 лютого 2026 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 000467 від 18.05.2016 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Кілійського районного суду Одеської області перебуває кримінальне провадження 000467 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України.

Прокурор Ізмаїльської окружної прокуратури звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , оскільки той 04.12.2025 та 05.01.2026 не з`явився в судове засідання, що, на думку прокурора, вказує на наявність ризиків, передбачених п.п.1,4 ст. 177 КПК України.

Просить застосувати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з підстав викладених у ньому.

Обвинувачений та його захисник проти клопотання заперечували, надавши до суду довідку про те, що 05.01.2026 обвинувачений не з`явився з причини догляду за тяжкохворою тіткою, яка прикута до ліжка, та відповідно до довідки про склад родини, вона є членом сім`ї останнього.

Розглянувши клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заслухавши думку учасників провадження з приводу заявленого клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Частиною першою статті 184 КПК України передбачено, що клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу повинно містити:

1) короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа;

2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини;

4) посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу;

5) виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини;

6) обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів;

7) обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу.

З клопотання встановлено, що прокурором не дотримано вимоги ч.1 ст. 184 КПК України, зокрема не обґрунтовано неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Вирішуючи клопотання прокурора про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою; суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин справи.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Як на підставу застосування до обвинуваченого найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор у клопотанні вказав на те, що ОСОБА_4 не з`являвся в судові засідання 04.12.2025 та 05.01.2026, будучи належним чином сповіщений про такий розгляд.

За матеріалами справи дійсно підтвердженим фактом є те, що ОСОБА_4 не з`явився в судове засідання 04.12.2025 не повідомивши суд про причини неявки, у зв`язку з чим судове засідання було перенесено 05.01.2026. Проте, матеріали справи не містять належного повідомлення ОСОБА_4 про розгляд кримінального провадження на вказану дату.

Водночас, у зв`язку з неявкою обвинуваченого, 05.01.2026 ухвалою суду відносно обвинуваченого ОСОБА_4 було застосовано привід у судове засідання, яке призначене на 15 січня 2026 року о 12.00 годині до Кілійського районного суду Одеської області, у яке його було доставлено.

Отже з наведеного слід дійти висновку про те, що з викладених обставин прокурором у клопотанні щодо тримання під вартою не викладено конкретних обставин, на підставі яких дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини, а лише зазначено про неявку в судові засідання 04.12.2025 та 05.01.2026.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частинами першою та другою статті 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Отже, як встановлено з наведеного, прокурором не доведено наявність всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України, а саме у поданому клопотанні не зазначено з приводу недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, відповідно суд зобов`язаний відмовити у задоволенні клопотання про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 131, 176-178, 181, 314, 315 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1