Пересипський районний суд міста Одеси
Провадження №1-кс/523/1540/26
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

29 січня 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілою в кримінальному провадженні №0005174 від 12 грудня 2025 року, за ознаками ч.2 ст.372 КК України,

в с т а н о в и в:

22 січня 2026 року до Пересипського районного суду м. Одеси надійшла скарга заявниці ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 від 09 січня 2026 року про відмову у визнанні першої особи потерпілою в кримінальному провадженні №0005174 від 12 грудня 2025 року, за ознаками ч.2 ст.372 КК України.

Заявниця зазначає, що про оскаржуване рішення слідчого їй стало відомо 12 січня 2026 року, що не було спростовано слідчим чи прокурором.

ОСОБА_3 просить слідчого суддю скасувати постанову слідчого, якого зобов`язати визнати її потерпілою та надати пам`ятку про відповідні процесуальні права та обов`язки.

Слідчий та прокурор, будучи сповіщеними про час і місце судового засідання засобом електронного зв`язку, до суду не прибули, про поважність причини неявки не повідомили, клопотань про відкладення судового розгляду не подали. Заявниця та слідчий ОСОБА_4 просили розглянути скаргу у їх відсутність.

Дослідивши скаргу з додатками, а також письмові заперечення проти скарги слідчого, слідчий суддя дійшов наступного.

Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, розслідується кримінальне провадження №0005174 від 12 грудня 2025 року, за ознаками ч.2 ст.372 КК України, розпочате за зверненням ОСОБА_3 , яка просила притягнути до кримінальної відповідальності службових осіб органу поліції та прокуратури у зв`язку із притягненням її завідомо невинної до кримінальної відповідальності.

Як вбачається із матеріалів скарги 18 грудня 2025 року заявниця ОСОБА_3 звернулася до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, із письмовою заявою про визнання її потерпілою та вручення пам`ятки про відповідні процесуальні права та обов`язки.

Постановою слідчого ОСОБА_4 від 09 січня 2026 року було відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у вищезазначеному кримінальному провадженні, що обґрунтовано не наданням останньою документів чи інших доказів, які б підтверджували спричинення майнової чи моральної шкоди та надали б можливість дійти об`єктивного висновку про завдання їй такої шкоди.

Не погоджуючись із такою постановою слідчого, скаржниця письмово зазначає про спричинення їй розслідуваним діянням моральної шкоди, яка полягала у моральних переживаннях та стражданнях, спричинених неправомірним притягненням до кримінальної відповідальності, у порушенні звичайного ритму повсякденного життя.

Відповідно до положень ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Заявниця прямо зазначає про спричинену їй неправомірним притягенням до кримінальної відповідальності моральну шкоду. Такі доводи в цілому відповідають положенням ч.1 ст.55 КПК України.

Саме на слідчого та прокурора покладається обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, зокрема, встановлення виду і розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. І при цьому, в оскаржуваній постанові слідчого відсутні дані стосовно жодної слідчої дії, спрямованої на встановлення обставин можливого спричинення ОСОБА_3 шкоди.

З`ясувати відповідні обставини можливо було б шляхом виклику слідчим ОСОБА_3 для її наступного допиту, щонайменше в якості свідка, з пропозицією надати наявні у останньої документи чи інші докази, які б підтверджували спричинення такої шкоди та надали б можливість дійти об`єктивного висновку про завдання їй такої шкоди.

Окрім того, на думку слідчого судді, з метою з`ясування того, чи була спричинена будь-яка моральна шкода заявниці у розслідуваному кримінальному провадженні, а також в якому орієнтовному розмірі могла бути така шкода, доцільно було б і призначити в провадженні судово психологічну експертизу.

За таких обставин слідчий суддя вважає необхідним визнати оскаржуване заявницею процесуальне рішення слідчого від 09 січня 2026 року таким, що було прийнято передчасно, у зв`язку із чим це рішення необхідно скасувати.

Водночас, аналіз змісту ч.5 ст.55 КПК України свідчить про те, що під час досудового розслідування саме слідчий повноважний вирішувати питання, пов`язані з визнанням особою потерплою, або відмовою в такому визнанні. Слідчий суддя, навіть позитивно розглядаючи можливу скаргу заявниці на постанову слідчого чи прокурора про відмову у визнанні особи потерпілою, не вправі зобов`язувати останніх вчиняти конкретні дії (зокрема, залучати особу як потерпілу, надавати їй пам`ятку про права та обов`язки потерпілої, допитати її як потерпілу), оскільки такі рішення за своєю суттю свідчать про фактичне втручання в процесуальні повноваження слідчого (правова позиція постанови ККС ВС від 01 грудня 2022 року в справі №522/7836/21).

Керуючись ст.ст.55,303-309 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Скарга ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 від 09 січня 2026 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою в кримінальному провадженні №0005174 від 12 грудня 2025 року, за ознаками ч.2 ст.372 КК України - скасувати.

В задоволенні іншої частини вимог скарги ОСОБА_3 відмовити.

Зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_5 повторно розглянути в порядку ст.55 КПК України питання про можливе визнання ОСОБА_3 потерпілою в кримінальному провадженні №0005174 від 12 грудня 2025 року, за ознаками ч.2 ст.372 КК України.

На підставі ч.4 ст.535 КПК України зобов`язати керівника зазначеного органу досудового розслідування повідомити Пересипський районний суд м. Одеси про виконання даної ухвали слідчого судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1