ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/775/25 Справа № 697/1976/25 Категорія: ч.1 ст.121 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурора обвинуваченого потерпілогоОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження за зміненою апеляційною скаргою прокурора на вирок Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 12 вересня 2025 року, яким

ОСОБА_7

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ліпляве, Канівського району, Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, неодруженого, непрацюючого, з середньою спеціальною освітою, раніше не судимого, -

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном на 3 (три) роки.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч. 3 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 обов`язок протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили змінений обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на особисте зобов`язання з покладенням на ОСОБА_7 обов`язків: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснено ОСОБА_7 , що в разі невиконання обов`язків, покладених на нього судом, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Зараховано у строк покарання ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення з 05.07.2025 по 07.07.2025 (включно).

Вирішена доля речових доказів згідно ст.100 КПК України,

в с т а н о в и л а:

Згідно вироку суду ОСОБА_7 визнаний винуватим і засуджений за те, що він 04.07.2025, близько 23 год. 45 хв., через вікно проник у житловий будинок за місцем тимчасового проживання ОСОБА_8 , що розташоване то АДРЕСА_3 , де діючи умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень, на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, наніс ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 шість ударів кулаками обох рук в область ребер з лівого боку, в результаті чого спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді закритої гравми грудної клітини, перелому трьох ребер зліва, травматичного пневматорексу, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, які згідно з висновком судово-медичної експертизи №02-01/551 від 30.07.2025 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для здоров`я.

Не погоджуючись із вироком суду першої інстанції, прокурор в змінах до апеляційної скарги не заперечуючи доведеності вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, вважає, що вказаний вище вирок підлягає зміні через неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність.

Суд не врахував, що обвинуваченому під час досудового розслідування обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який з огляду на положення ч.7 ст.72 КК України повинен бути зарахований у строк призначеного покарання, тому просить зарахувати у строк призначеного обвинуваченому покарання строк його перебування під цілодобовим домашнім арештом до 12.09.2025 з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі. У решті вирок суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора, який підтримав зміни до апеляційної скарги, доводи потерпілого та обвинуваченого, які не заперечували проти задоволення змін до апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи змін до апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Цих вимог закону місцевим судом дотримано не в повному обсязі.

Дії ОСОБА_7 судом кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Враховуючи ту обставину, що в змінах до апеляційної скраги прокурора оскаржується вирок місцевого суду лише в частині зарахування Душину строку попереднього ув`язнення у строк призначеного покарання, кваліфікація дій обвинуваченого та доведеність його вини, який вину визнав в повному обсязі у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи і підтверджується наведеними у вироку доказами, які судом в порядку ч.3 ст.349 КПК України досліджені повно, всебічно і об`єктивно та не оскаржується в апеляційній скарзі, то в такому разі колегія суддів вважає недоцільним проводити детальний аналіз в цій частині і відповідно до статті 404 КПК України перевіряє вирок суду лише в межах апеляційної скарги.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та кваліфікацію його дій, перевіркою матеріалів справи не виявлено.

Зі змісту оскаржуваного вироку вбачається, що ОСОБА_7 призначено покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із зарахуванням у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 05.07.2025 по 07.07.2025 оскільки у зазначений період обвинувачений відповідно до матеріалів кримінального провадження був затриманий на підставі статей 208, 211 КПК України.

Проте, судом не враховано, що обвинуваченому під час досудового розслідування обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який з огляду на положення ч.7 ст.72 КК України повинен зараховуватись у строк призначеного покарання.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 07.07.2025 до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту без застосування засобів електронного контролю, терміном на два місяці, тобто до 02.09.2025.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 27.08.2025 обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 24.10.2025 включно.

Вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 12.09.2025 ОСОБА_9 змінено запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на особисте зобов`язання до набрання вироком законної сили, з покладенням на нього відповідних обов`язків.

За вказаних обставин, при зарахуванні ОСОБА_9 строку попереднього ув`язнення у строк покарання у вигляді позбавлення волі підлягає також зарахування періоду застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту. Про необхідність зарахування цілодобового домашнього арешту у строк покарання вказано у правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 16.09.2025 у справі № 734/1213/24, згідно з якою визнано неправильним застосування закону України про кримінальну відповідальність незастосування судами положень ч.7 ст.72 КК України.

Ураховуючи викладене, період застосування до Душина запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, який підлягає зарахуванню у строк призначеного покарання відповідно до ч.7 ст.72 КК України, починається з 08.07.2025 до 12.09.2025, з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.

Згідно ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок суду у випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

Згідно з п.3, п.4 ч.1 ст.409 КПК України, суд апеляційної інстанції вважає необхідним змінити оскаржуваний вирок у зв`язку з чим апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити.

З урахуванням викладеного, керуючись статтями 404, 405, ч.1 п.2 ст. 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати,

у х в а л и л а:

Зміни до апеляційної скарги прокурора задовольнити.

Вирок Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 12 вересня 2025 року стосовно ОСОБА_7 змінити.

На підставі ч.7 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк відбутого покарання строк його перебування під цілодобовим домашнім арештом з 08.07.2025 по 12.09.2025 з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту дорівнює одному дню позбавлення волі.

У решті вирок Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 12 вересня 2025 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення.

Головуючий суддя

Судді -