справа №176/3790/25
провадження №1-кп/176/534/25
В И Р О К

Іменем України

03 жовтня 2025 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Жовті Води в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, одружений, маючий на утриманні 1 неповнолітню дитину, не працюючий, на обліках в «Центрі пробації» та «Центрі зайнятості» не перебуває, на військовому обліку перебуває в ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.09.2025 року за №0000054,

з участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В:

30.08.2025 приблизно о 22 годині 30 хвилин (більш точного часу не встановлено) ОСОБА_3 приїхав за адресою: АДРЕСА_2 , де мешкає потерпіла ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В цей же час, за вказаною адресою, на машині таксі приїхала потерпіла ОСОБА_6 . В подальшому, вийшовши з машини таксі, у потерпілої та ОСОБА_3 виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_3 та ОСОБА_6 висловлювалася нецензурними словами один відносно одного. В ході сварки, у ОСОБА_3 , який перебував у зазначеному місці та у зазначений час, раптово виник протиправний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 .

В цей же день, тобто, 30.08.2025 приблизно о 22 годині ЗО хвилин (більш точного часу не встановлено), реалізуючи раптово виниклий умисел, на ґрунті виниклої сварки, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення тілесних ушкоджень та бажаючи настання таких наслідків, використовуючи фізичну силу рук, ОСОБА_3 завдав потерпілій ОСОБА_6 один удар кулаком правої руки в область щелепи зліва, після чого наніс ще два удари кулаком лівої руки в область щелепи справа та в область правої щоки ближче до ока, після чого завдав ще одного удару кулаком правої руки в область щелепи посередині. Від даних ударів потерпіла ОСОБА_6 присіла, обпершись спиною та головою об паркан та закрила обличчя руками.

Вчинивши всі дії, які вважав необхідними, ОСОБА_3 покинув місце вчинення кримінального проступку.

В результаті протиправних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_6 відповідно висновку експерта № 113 «Е»/44 від 10.09.2025, заподіяні наступні тілесні ушкодження:

- синець на шкірі в проекції лівого кута нижньої щелепи;

- синець на шкірі нижньої щелепи в проекції середньої третини лівої гилки;

- синець на шкірі нижньої щелепи по центру;

- синець на шкірі в проекції правого кута нижньої щелепи.

Тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_6 мають незначні, скороминущі наслідки, тривалістю не більше як 6 (шість) днів, і за цією ознакою згідно п.п. 2.3.2. «б» та 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 р. відносяться до категорії Легких.

25 вересня 2025 року між прокурором Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , якій на підставі ст.36,37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні за № 0000054, та обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до зазначеної угоди, обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. При вирішенні питання щодо виду та міри покарання обвинуваченому, сторони дійшли згоди про призначення ОСОБА_3 покарання за ч.1 ст.125 КК України у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи, в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України, питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст.468, 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання, визначити долю речових доказів та стягнути з обвинуваченого судові витрати на користь держави.

Обвинувачений ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 125 КК України в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання. Зазначив, що наслідки укладення та затвердження угоди йому роз`яснені та зрозумілі. Окрім цього, зрозумілі йому наслідки невиконання угоди про визнання винуватості. Укладення угоди є добровільним.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим та прокурором в його присутності.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, про дату та час судового розгляду була повідомлена належним чином, надала письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_3 повністю і беззастережно визнав себе винуватим, згідно ст.12 КК України, за ч.1 ст.125 КК України, відноситься до кримінального проступку.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України відсутні.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Враховуючи вищевикладене та те, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_3 завдав умисних легких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 за вказаних вище обставинах.

Дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості вид та розмір покарання.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. Судові витрати та речові докази відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374-376, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 25 вересня 2025 року у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, яка укладена між прокурором Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору.

Суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_7