Справа № 202/4879/25
Провадження № 1-кс/202/9211/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпра клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та додані до клопотання матеріали кримінального провадження, внесеного до внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 31.07.2023 за № 0000071,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у м. Дніпро, українка, громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима, депутатом та адвокатом не являється,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч.2 ст.27 ч.3 ст.28 ч.1 ст.366 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням в якому просить застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В обґрунтування вказаного клопотання слідчий посилається на те, що засновник та директор ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_7 підозрюється у тому, що з червня 2023 року по червень 2025 року, будучи службовою особою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та всі обставини, що характеризують об`єктивні ознаки кримінального правопорушення (об`єкт і предмет посягання, характер діяння, спосіб вчинення), діючи свідомо й цілеспрямовано з чітко визначеним прямим умислом та переслідуючи корисливий мотив спрямований на заволодіння бюджетними коштами, створив і керував організованою групою, до складу, якої залучив заступника директора ІНФОРМАЦІЯ_3 (по тексту підозри Департамент) ОСОБА_8 , а також ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , які діяли в якості бухгалтерів групи підконтрольних ОСОБА_7 товариств ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_6 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_7 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_9 », для маскування походження матеріалів і коштів, вчинення фінансових операцій з ними та їх подальшої легалізації. Так, ОСОБА_7 зорганізував учасників утвореної ним організованої групи, об`єднавши їх спільною метою, направленою на систематичне заволодіння бюджетними коштами ІНФОРМАЦІЯ_10 , виділеними Департаменту з питань самоорганізації населення під час виконання робіт з усунення аварій житлового фонду (поточний ремонт - заміна вікон і дверей на металопластикові), в умовах воєнного стану, у особливо великому розмірі.

Так, ОСОБА_10 , підозрюється у тому, що у період з червня 2023 по червень 2025, діючи у складі організованої групи, разом з учасниками групи: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та невстановленими особами, умисно та з корисливих мотивів, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем та шляхом складання завідомо неправдивих офіційних документів, та внесення завідомо неправдивих відомостей до офіційних документів, у межах договорів №18 від 12.01.2024, №22 від 23.01.2024, №26 від 24.01.2024, укладених між Департаментом та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », предметом яких визначено «Усунення аварій в житловому фонді (поточний ремонт вікон та дверей із заміни на металопластикові, у житлових будинках, розташованих у місті Дніпрі, за адресами: АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , відповідно), в умовах воєнного стану, заволоділи коштами ІНФОРМАЦІЯ_10 в сумі 3 323 092,95 грн, що у 1238 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину та є особливо великим розміром.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.5 ст.27 ч.5 ст. 191 КК України, а саме:

- пособництво у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в умовах воєнного стану, вчинене в особливо великих розмірах, вчинене організованою групою.

Крім того, умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані ч.5 ст.27 ч.3 ст.28 ч.1 ст.366 КК України, а саме:

- пособництво у складанні службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення завідомо неправдивих відомостей до офіційних документів, вчинені організованою групою.

За сукупністю, умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані ч.5 ст.27 ч.5 ст.191, ч.5 ст.27 ч.3 ст.28 ч.1 ст.366 КК України.

16.12.2025, у порядку ст. ст. 276-278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч.5 ст.27 ч.3 ст.28 ч.1 ст.366 КК України:

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень підтверджується зібраними відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України, у ході досудового розслідування, належними та допустимими доказами у їх сукупності.

У ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваної ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що підозрювана ОСОБА_5 може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: Так, відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, мають враховуватись вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Інкриміноване підозрюваному кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України, за ступенем тяжкості є особливо тяжким, та за вчинення якого кримінальним кодексом передбачено покарання у виді позбавлення волі до дванадцяти років з конфіскацією майна. Знаходячись на свободі, підозрювана ОСОБА_5 , усвідомлюючи факт повідомлення їй про підозру у вчиненні особливо тяжкого корупційного злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, та реальну можливість призначення їй покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Санкція ч. 5 ст. 191 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із додатковими видами покарання.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризику того, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити речі чи документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Ризик знищення, приховування або спотворення речей та документів у даному кримінальному провадженні обумовлений, зокрема, способом вчинення злочину шляхом систематичного складання завідомо неправдивих офіційних документів, та внесення недостовірних відомостей до офіційних документів, у тому числі які здійснювались безпосередньо підозрюваною ОСОБА_5 . Зазначені документи використовувалися як при підготовці до вчинення злочину, так і під час реалізації злочинного алгоритму заволодіння бюджетними коштами та маскування протиправної діяльності шляхом надання їй зовнішніх ознак легітимності.

Так, під час досудового розслідування проводились численні слідчі дії, направлені на встановлення місцезнаходження документів бухгалтерського обліку, які складались учасниками групи під час вчинення злочину, і які мають істотне значення для кримінального провадження, і для встановлення всіх обставин злочину. Слідчими оголошувались ухвали про тимчасовий доступ до вказаних документів підозрюваному ОСОБА_7 , а також службовим особам Департаменту у тому числі директору ОСОБА_11 , однак вказані особи відмовились видати зазначені в ухвалі слідчого судді документи. Крім того, проводились обшуки за місцем знаходження офісних приміщень ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та Департаменту, місцями мешкання підозрюваних, однак документів також виявлено не було, хоча вказані документи повинні зберігатись, як у Замовника робіт, так і у Підрядника робіт, і навіть у випадку пошкодження, або втрати, вказані документи повинні були бути відновлені протягом 6-ти місяців з дня виявлення вказаного факту. Однак, станом на теперішній час, підозрювані та інші співучасники злочину, продовжують переховувати документи, які мають істотне значення для встановлення всіх обставин злочину, а саме документи щодо виконання вищевказаних договорів, у тому числі оригінали Актів Кб-2в, довідок Кб-3, та інших документів, які складались у процесі проведення робіт.

Таким чином є всі підстави вважати, що вказані особи, у тому числі підозрювана ОСОБА_5 переховують від органів досудового розслідування документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та/або знищили вказані документи, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Так, отримавши повідомлення про підозру та розуміючи, у межах яких саме договорів підозрюваній інкримінуються події, і які саме документи створювались безпосередньо нею у процесі вчинення злочину, і які перебувають у її володінні, підозрювана ОСОБА_5 має реальну можливість: знищити чи приховати такі документи, позбавивши орган досудового розслідування важливих доказів, та/або виготовити інші, завідомо неправдиві офіційні документи з метою штучного виправдання своєї діяльності та діяльності співучасників.

Вказаний ризик у даному кримінальному провадженні підтверджується відомостями, отриманими під час проведення слідчих (розшукових) дій. Так, встановлено, що підозрювана ОСОБА_5 тривалий час приймає участь у злочинній діяльності, і перебуває у робочих та дружніх відносинах із іншими учасниками організованої групи, а також із особами які не причетні до вчинення злочину, але працювали в офісному приміщенні, де здійснювала свою діяльність підозрювана, і які можуть знати відомості, які мають істотне значення для досудового розслідування, і які у теперішній час не допитані.

За таких умов, перебуваючи на свободі, ОСОБА_5 має реальну можливість незаконно впливати на свідків у провадженні, а також на осіб, які наразі не допитані, але можуть бути залучені до участі у кримінальному провадженні в якості свідків у подальшому.

Підозрюваній відомі місця проживання, контактні дані та способи зв`язку з іншими співучасниками злочину й потенційними свідками.

З огляду на викладене, ризик незаконного впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження є реальним, триваючим і не може бути усунутий шляхом застосування до підозрюваної більш м`яких запобіжних заходів.

Згідно з п.5 ч.1 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризику того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Під час проведення слідчих (розшукових) дій встановлено, що злочинна діяльність підозрюваної ОСОБА_5 носила системний і повторюваний характер. Після заволодіння бюджетними коштами по першому об`єкту будівництва підозрювана не припинила протиправні дії, а, діючи з корисливих мотивів, продовжила реалізацію тієї ж злочинної схеми на інших об`єктах. Це свідчить про сформовану злочинну модель поведінки, спрямовану на систематичне незаконне збагачення за рахунок бюджетних коштів.

Крім того, встановлено, що підозрювана схильний до вчинення кримінальних правопорушень із метою приховування вже вчинених злочинів та уникнення викриття і притягнення до кримінальної відповідальності. Зокрема, йдеться про складання та видачу завідомо неправдивих офіційних документів, які покликані створити видимість правомірного використання бюджетних коштів.

Таким чином, є підстави вважати, що протиправна діяльність підозрюваної є: умисною, систематичною, безпосередньо пов`язаною з бажанням швидкого незаконного збагачення за рахунок бюджетних коштів.

За таких умов, перебуваючи на свободі, підозрювана ОСОБА_5 може: продовжити реалізацію аналогічних злочинних схем на інших об`єктах чи в інших організаційно-правових формах, вчинити нові умисні злочини, спрямовані на приховування вже вчинених правопорушень, у тому числі пов`язані з фальсифікацією документів, впливом на свідків, перешкоджанням досудовому розслідуванню.

Отже, наявність реального ризику вчинення підозрюваною інших кримінальних правопорушень підтверджується характером та системністю її попередньої злочинної діяльності й не може бути нейтралізована застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.

Застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, є вимушеною необхідністю, яка зумовлена необхідністю забезпечення виконання покладених на підозрювану процесуальних обов`язків, а також з метою запобігання спробам останньої переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, приховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, незаконно впливати на інших підозрюваних, свідків у цьому кримінальному провадженні та інших осіб, вчинити нові кримінальні правопорушення.

Водночас, застосувати інші, більш м`які запобіжні заходи (особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт) ніж взяття під варту.

Водночас слід зазначити, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, встановлюються всі обставини вчинення кримінального правопорушення, а також всі особи, причетні до його вчинення, що може суттєво вплинути на подальшу поведінку підозрюваної. Дані обставини також вказують на необхідність застосування щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи викладене, у слідства є достатні підстави вважати, що ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, об`єктивно наявні, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Виходячи з того, що злочин, інкримінований ОСОБА_5 носить матеріальний характер і корисливий мотив, та полягає у нанесенні збитків місцевому бюджету у розмірі 3 323 092,95 грн, що у 1238 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину та є особливо великим розміром, скоєний організованою групою, шляхом зловживання службовими особами своїм службовим становищем, у період дії воєнного стану, під час активної фази воєнних дій, вказаний злочин має значний суспільний резонанс.

Під час слідчих дій встановлено, що майновий стан підозрюваної ОСОБА_5 , з урахуванням розміру грошових коштів, якими заволоділи підозрювані під час вчинення злочину (більше 3х млн грн), значно перевищує встановлений кримінальним процесуальним кодексом максимальний розмір застави 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

У зв`язку з чим, вказаний розмір застави не зможе забезпечити виконання покладених на підозрювану ОСОБА_5 обов`язків, та запобігти настанням ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Так, при застосуванні як альтернативи такого запобіжного заходу як застава необхідно виходити у тому числі з майнового стану підозрюваного та розміру отриманої в результаті вчинення злочину неправомірної нагороди. Оскільки не завжди розмір застави, передбачений кримінальним процесуальним кодексом, є вагомим для підозрюваного, і надасть можливість забезпечити його належну процесуальну поведінку. У даному випадку можливість звернення застави, у розмірі, передбаченому КПК України, жодним чином не вплине на матеріальний стан підозрюваного, і тому звернення застави у такому розмірі не зможе виступати стримуючим фактором від вчинення вищевказаних незаконних дій, та забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків.

Саме через вказані обставини, необхідно в даному випадку застосувати в якості альтернативи заставу в розмірі, що перевищує розмір встановлений кримінально процесуальним кодексом.

На підставі ст.182 КПК України в даному випадку є обґрунтовані підстави вважати, що необхідно визначити підозрюваній ОСОБА_5 можливість внесення застави в розмірі триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» станом на теперішній час становить 3028 гривень та складає 908 400 гривень.

Таким чином, запобіжний захід у виді тримання під вартою повинен забезпечити виконання підозрюваною ОСОБА_5 покладених на неї процесуальних обов`язків шляхом убезпечення від справдження хоча б одного з вищевказаних ризиків, визначених ст. 177 КПК України або стягнення внесених (у разі внесення застави) коштів за невиконання підозрюваною обов`язків.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримав клопотання та доводи викладені в ньому та пояснив, що підозра, пред`явлена ОСОБА_5 та ризики, викладені у клопотанні обґрунтовані і підтверджується належними доказами. Просили застосувати до підозрюваної запобіжний захід із визначенням розміру застави.

Підозрювана в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання та просила застосувати до неї більш м`який запобіжний захід. Додатково пояснила, що вона має на утриманні малолітню доньку, заміжня, тобто має міцні соціальні зв`язки.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, надав письмові заперечення, які досліджені судом та долучені до матеріалів клопотання та просив суд врахувати особу підозрюваної, яка має на утриманні малолітню дитину, яка потребує догляду, в зв`язку з чим просив обрати підозрюваній більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши пояснення прокурора, захисника, підозрюваної, дослідивши матеріали досудового розслідування та копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає його таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріали зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

В судовому засіданні встановлено, що подане прокурором клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України, а вручення письмового повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення та копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу здійснено з дотриманням строків, передбачених ч. 2 ст. 278 КПК України та ч. 2 ст. 184 КПК України відповідно.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

17.12.2025 року відповідно до вимог ст. ст. 276-278 КПК України, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч.2 ст.27 ч.3 ст.28 ч.1 ст.366 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень підтверджується наданими слідчому судді копіями матеріалів кримінального провадження, а саме: протоколом про результати аудіо контролю особи №3829т/55/103-2024 від 21.05.2024; протоколом про результати зняття інформації з електронних інформаційних систем №3821т/55/103-2024 від 21.05.2024; протоколами про результати зняття інформації з транспортних комунікаційних мереж №5520т/55/103-2023 від 13.10.2023, ?№3810т/55/103-2024 від 21.05.2024, №45т/55/103-2025 від 03.01.2025, 1557т/55/103-2024 від 20.02.2024; протоколом про результати зняття інформації з електронних інформаційних систем №5646т/55/103-2023 від 20.10.2023, ?№1560т/55/103-2024 від 20.02.2024; протоколами обшуків від 06.06.2025 за місцями здійснення діяльності Департаменту, ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_11 », офісних приміщень, місцями мешкання ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 ; протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_9 від 10.06.2025; протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_5 від 09.06.2025; протоколом огляду комп`ютерної техніки від 11.06.2025; протоколом тимчасового доступу до документів в АТ « ІНФОРМАЦІЯ_12 »; висновком судової економічної експертизи №375 від 30.11.2025; висновком судової економічної експертизи №374 від 03.12.2025; висновком судової економічної експертизи №376 від 05.12.2025; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Слідчий суддя вважає, що за обставин, викладених у клопотанні про застосування запобіжного заходу, слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри щодо причетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого їй органом досудового розслідування кримінального правопорушення та існування фактів, які в контексті практики Європейського суду з прав людини можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана могла вчинити даний злочин.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні стороною обвинувачення надано достатньо доказів щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч.2 ст.27 ч.3 ст.28 ч.1 ст.366 КК України.

При цьому слідчий суддя враховує, що на даній стадії кримінального провадження судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, а тому докази, які є достатніми для висновку про наявність обґрунтованої підозри, не обов`язково мають бути настілки ж переконливими та повними, як докази на стадії висунення особі обвинувачення у вчиненні злочину або на стадії судового розгляду такого обвинувачення.

Так, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 177 КПК України, в саме: можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, свідчить тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч.3 ст.27 ч.3 ст.28 ч.1 ст.366 КК України, в зв`язку з чим, розуміючи тяжкість можливого покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі «Панченко проти Росії» (Panchenko v. Russia) п. 102 від 08.02.2005 р. тяжкість вчиненого кримінального правопорушення є суттєвим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, потерпілих чи експертів у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає доведеним, оскільки підозрюваний знайомий з іншими підозрюваними, а також йому відомі анкетні дані свідків у даному кримінальному провадженні, в зв`язку з чим, він шляхом погроз, шантажу або підкупу може схилити вказаних осіб надання неправдивих показів, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Інші ризики стороною обвинувачення не обґрунтовані та належним чином не доведені.

Окремо необхідно зазначити, що згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1)вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваної кримінального правопорушення підозра достатньо обґрунтована;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується інкриміноване підозрюваній кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться, зокрема, до категорії особливо тяжких кримінальних правопорушень;

3) вік та стан здоров`я підозрюваної ОСОБА_5 є особою молодого віку, має задовільний стан здоров`я;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваної в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців підозрювана має на утриманні неповнолітню дитину, заміжня;

5) наявність у підозрюваної постійного місця роботи - підозрювана працює;

6) репутацію підозрюваної даних про репутацію підозрюваної не надано;

7) майновий стан підозрюваної незадовільний;

8) наявність судимостей у підозрюваної раніше не судима;

9) дотримання підозрюваною, умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше до підозрюваної раніше запобіжні заходи не застосовувалися;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення дані відсутні;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини розмір майнової шкоди на момент повідомлення про підозру становить 3 323 092,25 грн.

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї не встановлено.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Слідчий суддя вважає, що прокурором в судовому засіданні не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_13 . Вказані обставини не оспорені прокурором у судовому засіданні.

У ст. 4 Закону України «Про охорону дитинства» йдеться про забезпечення належних умов для гарантування безпеки, охорони здоров`я, навчання, виховання, фізичного, психічного, соціального, духовного та інтелектуального розвитку дітей, їх соціально-психологічної адаптації та активної життєдіяльності, зростання в сімейному оточенні в атмосфері миру, гідності, взаємоповаги, свободи та рівності; проведення державної політики, спрямованої на реалізацію соціальних гарантій у процесі виховання, навчання.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Системний аналіз діючого КПК України, призводить слідчого суддю до висновку, що питання щодо заходів піклування про неповнолітніх дітей підозрюваного, у разі обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, нормативно не врегульовано, а вказані заходи можуть бути застосовані судом лише відносно неповнолітніх дітей обвинуваченого (ст. 378 КПК України). Разом з тим, встановлені судом об`єктивні існуючі обставини, а саме те, що обрання підозрюваній ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою призведе до залишення її малолітньої доньки без належного виховання та створення умов для розвитку особистості, що не може бути залишено поза увагою слідчого судді та свідчить про необхідність застосувати до підозрюваної більш м`який запобіжний захід.

Разом з тим, суд враховує незадовільний майновий стан підозрюваної, що унеможливлює внесення останньою розміру застави, що в свою чергу свідчить про те, що застава в розмірі 300 розмірів неоподатковуваних доходів громадян є непомірним для підозрюваної, що суперечить положенням ч. 2 ст. 182 КПК України.

Таким чином, на думку слідчого судді, прокурором в судовому засіданні необґрунтована необхідність застосування до підозрюваної ОСОБА_5 виняткового та найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі вищенаведеного, враховуючи, особу підозрюваної, зокрема те, що він раніше не судима, має на утриманні неповнолітнього сина, незаміжня та не має близьких родичів, які б могли виконувати обов`язки з догляду за дитиною у разі виникнення такої необхідності, слідчий суддя вважає, що для запобігання встановленим ризикам, достатньою мірою для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків буде запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

На переконання слідчого судді, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту буде гарантувати виконання підозрюваною на час досудового розслідування процесуальних обов`язків та зможе повною мірою запобігти встановленим ризикам, оскільки такий запобіжний захід також пов`язаний із виключенням вільного переміщення та обмеженням у комунікації.

Таким чином, у задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно відмовити, застосувавши відносно неї запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та поклавши на неї обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого відмовити за необгрунтованістю.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає в забороні підозрюваній залишати житло в період часу з 22 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин, за адресою: АДРЕСА_2 , в межах строку досудового розслідування до 17.02.2026 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України зобов`язати підозрювану ОСОБА_5 :

- не відлучатись з місця постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово;

- прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора або суду;

- не виїжджати за межі Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання

- утримуватись від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженню.

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Ухвала слідчого судді діє, в межах строку досудового розслідування, тобто по 17.02.2026 року включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити до ГУНП в Дніпропетровській області за місцем проживання підозрюваної, для забезпечення контролю за поведінкою підозрюваної ОСОБА_5 під час дії відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1