печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2026 року м. Київ

Печерський районний суд міста Києва у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0001149 від 16.10.2024,

УСТАНОВИВ:

Короткий виклад вимог клопотання

До слідчого судді надійшло клопотання сторони кримінального провадження про накладення арешту на майно, вилучене 24.10.2025 в ході проведення обшуку офісного приміщення ТОВ «СП БК „АРХІМЕД"» (), яке розташоване за адресою: Фастівський район, Київська область, м. Фастів, вул. Соборна, 16, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Позиції сторін кримінального провадження

Прокурор подав заяву про розгляд клопотання без його участі. Вимоги клопотання підтримував.

Представник власника майна подав до суду заяву про розгляд клопотання за її відсутності, проти задоволення клопотання заперечує вважаючи, що вилучені речі і документи не відповідають вимогам ст. 98 КПК України та не можуть бути речовими доказами.

Відповідно до вимог ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням положень ст. 26 КПК України слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, створив необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав на участь у розгляді цієї справи в суді та вважає за можливе розглянути клопотання у відсутність осіб, які не з`явились.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.

Обставини, встановлені слідчим суддею

Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001149 від 16.10.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 3 ст. 369 КК України, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, та за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України.

24.10.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 3 ст. 369 КК України, та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 369 КК України

24.10.2025 слідчим проведено невідкладний обшук офісного приміщення ТОВ «СП БК „АРХІМЕД"» (), яке розташоване за адресою: Фастівський район, Київська область, м. Фастів, вул. Соборна, 16, в ході якого виявлено та вилучено документи відповідно до переліку.

Постановою слідчого від 24.10.2025 вказані документи визнано речовими доказами..

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.11.2025 у справі № 757/54228/25-к задоволено клопотання слідчого, надано дозвіл на проведення вказаного обшуку з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме документів відповідно до зазначеного в клопотанні переліку.

Правове обґрунтування

Процесуальні правовідносини регулюються главою 17 «Арешт майна» розділу ІІ «Заходи забезпечення кримінального провадження» КПК України.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та (або) користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Мотиви слідчого судді

Норма-дефініція речових доказів (стаття 98 КПК) щодо критеріїв (умов) визнання матеріальних об`єктів речовими доказами (були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин) з одного боку дійсно, сформульована в категоричній формі, і вказані умови мають бути дотримані для визнання тих чи інших речей речовими доказами. У той же час, слід зважати на стадію кримінального провадження. Так, на стадії досудового розслідування не всі обставини, що підлягають з`ясуванню у кримінальному провадженні, можуть бути достовірно встановлені одразу ж, оскільки розслідування - це процес пізнання обставин подій минулого, пов`язаний з пошуком, виявленням та фіксацією відповідних слідів злочинного діяння.

Системний аналіз норм КПК та практики ЄСПЛ дозволяє дійти висновку, що КПК оперує поняттями, які відповідають декільком різним стандартам доказування (переконання) - стандарт «обґрунтованої підозри», переконання (доведення) «поза розумним сумнівом» та стандарти «достатніх підстав (доказів)» тощо. Стандарти «достатніх підстав (доказів)» використовуються в широкому колі різноманітних ситуацій, що виникають в ході кримінального провадження, тому вони не є сталими, а залежать від конкретної ситуації, цілі прийняття тих чи інших рішень (вчинення дій) та їх правових наслідків. При цьому, вони застосовуються як для прийняття процесуальних рішень слідчими суддями (судом) (статті 157, 163, частина 5 статті 234, 260 та інші статті КПК), так і слідчими, прокурорами (статті 134, 271, 276 КПК та інші).

З огляду на вимоги ч. 3 статті 170 КПК арешт майна на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК (тобто з метою забезпечення збереження речових доказів) передбачає дотримання стандарту «достатніх підстав» вважати, що майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК.

Стандарт «достатніх підстав (доказів)» для цілей арешту з метою забезпечення збереження речових доказів передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують певну річ з кримінальним правопорушенням (демонструють можливу приналежність до його вчинення в якості знаряддя або матеріального об`єкту, що містить певне відображення або інформацію про злочин), тобто наділяють її саму можливістю виконувати функцію доказу у кримінальному провадженні, і вони є достатніми, щоб виправдати її тимчасове обтяження у вигляді арешту для можливого використання в процесі доказування стороною обвинувачення у подальшому.

За загальним правилом статус тимчасового вилученого майно набуває з моменту фактичного позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких воно перебуває, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися ним до вирішення питання про арешт майна або його повернення (ч. 1 ст. 167 КПК України).

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

На даній стадії досудового розслідування не всі обставини, що підлягають з`ясуванню у кримінальному провадженні, можуть бути достовірно встановлені одразу ж, оскільки розслідування та дослідження доказів - це процес пізнання обставин подій минулого, пов`язаний з пошуком, виявленням та фіксацією відповідних слідів злочинного діяння.

Згідно з практикою ЄСПЛ, який, проаналізувавши питання пропорційності втручання в право на мирне володіння майном, дійшов висновку, що ст.1 Протоколу №1 до Конвенції передбачає втручання в право мирного володіння майном за умови існування розумного взаємозв`язку пропорційності між використаними засобами, якими обмежується право, та ціллю заради досягнення якої застосовуються такі засоби (п.203 рішення ЄСПЛ від 05.03.2019 у справі «Узан та інші проти Туреччини»/Uzan and others v. Turkey, заяви №19620/05, 41487/05, 17613/08, 19316/08).

Тобто, обмежити особу в праві мирно володіти майном можна не просто, коли існує необхідність здійснення такого втручання в її право з метою виконання завдань кримінального провадження, а виключно, якщо виконати завдання кримінального провадження в інший спосіб, аніж через застосування такого обмеження, за наявних обставин неможливо.

Дослідивши матеріали справи, з огляду на фабулу досудового розслідування, враховуючи надані прокурором докази, а саме протокол НСРД від 22.05.2025 (а. с. 76), слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави вважати, що вилучені документи, відповідно до вимог ч. 6 ст. 236 КПК України, не є тимчасово вилученим майном, містять відомості щодо обставин, які є предметом досудового розслідування, а тому підлягають арешту з метоюзабезпечення збереження речових доказів.

Клопотання є мотивованим, а тому підлягає задоволенню.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. 98, 131, 132, 167, 168, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0001149 від 16.10.2024 на документи, вилучені 24.10.2025 в ході проведення обшуку офісного приміщення ТОВ «СП БК „АРХІМЕД"» (), яке розташоване за адресою: Фастівський район, Київська область, м. Фастів, вул. Соборна, 16, а саме:

1. Лист відгук від 04.09.25 №02-20/1833.

2. Договір підряду №25/08-01 від 25.08.23 на 15 аркушів та додаток №l на 1 аркуші .

3. Додаткова угода №1 до Договору підряду №25/08-01 від 25.08.23 на 2 аркушах.

4. Додаткова угода №2 до Договору підряду №25/08-01 від 25.08.23 на 2 аркушах.

5. Додаткова угода №3 до Договору підряду №25/08-01 від 25.08.23 на 2 аркушах.

6. Додаткова угода №4 до Договору підряду №25/08-01 від 25.08.23 на 1 аркуші.

7. Додаткова угода №5 до Договору підряду №25/08-01 від 25.08.23 на 2 аркушах.

8. Довідка про вартість виконаних буд робіт та витрат за серпень 24 рік на 1 аркуші.

9. Акт вартості устаткування за серпень 24 рік на 3 аркушах.

10. Акт №2 приймання вик робіт за серпень на 34 аркушах.

11. Акт №1 приймання вик робіт за серпень на 22 аркушах.

12. Акт вартості устаткування до акту №1 на 2 аркушах.

13. Довідка про вартість виконаних буд робіт та витрат за вересень 23 рік на 1 аркуші.

14. Акт №1 приймання вик робіт за вересень на 23 рік на 22 аркушах.

15. Акт № 2 вартості устаткування до акту №1.

16. Акт №1 приймання вик робіт за вересень на 23 рік на 1 аркуші.

17. Підсумкова відомість ресурсів за квітень 24 рік на 22 аркушах.

18. Підсумкова відомість ресурсів за квітень 24 рік на 29 аркушах

19. Локальний кошторис № 02-01-02 на 6 аркушах.

20. Локальний кошторис № 02-01-03 на 3 аркушах.

21. Локальний кошторис № 02-01-04 на 15 аркушах.

22. Локальний кошторис № 02-01-04 на 7 аркушах.

23. Локальний кошторис № 02-01-06 на 4 аркушах.

24. Локальний кошторис № 02-01-07 на 7 аркушах.

25. Локальний кошторис № 02-01-08 на 1 аркуші.

26. Локальний кошторис № 02-01-09 на 2 аркушах.

27. Локальний кошторис № 02-01-10 на 2 аркушах.

28. Локальний кошторис № 02-01-11 на 2 аркушах.

29. Локальний кошторис № 02-01-12 на 3 аркушах.

30. Локальний кошторис № 02-01-13 на 4 аркушах.

31. Локальний кошторис № 02-01-14 на 1 аркуші.

32. Локальний кошторис № 02-01-15 на 2 аркушах.

33. Локальний кошторис № 02-01-16 на 2 аркушах.

34. Підсумкова відомість № 02-01-02 на 5 аркушах.

35. Підсумкова відомість № 02-01-03 на 1 аркуші.

36. Підсумкова відомість № 02-01-04 на 11 аркушах.

37. Підсумкова відомість № 02-01-05 на 7 аркушах.

38. Підсумкова відомість № 02-01-06 на 5 аркушах.

39. Підсумкова відомість № 02-01-07 на 9 аркушах.

40. Підсумкова відомість № 02-01-09 на 3 аркушах

41. Підсумкова відомість № 02-01-10 на 1 аркушах.

42. Договірна ціна станом на липень 23 рік.

43. Претензія від 27 серпня 2025 року 3 аркушах.

44. Супровідний лист від 30.08.24 вих № 01/24.

45. Підсумкова відомість № 02-01-12 на 3 аркушах.

46. Підсумкова відомість № 02-01-13 на 1 аркуші.

47. Підсумкова відомість № 02-01-16 на 1 аркуші.

48. Підсумкова відомість № 02-01-15 на 1 аркуші.

49. Відповідь Чабанівської селищної ради від 27.08.25.

50. Локальний кошторис № 02-01-01 на 1 аркуші.

51. Загальновиробничі витрати на забудову на 1 аркуші.

52. Акт вартості устаткування до акту №2 за серпень 24 року на 3 аркушах.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_6