Єдиний унікальний номер 725/2640/25
Номер провадження 1-кп/725/103/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2025 року м. Чернівці

Чернівецький районний суд м. Чернівців у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

законного представника

потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисника потерпілого ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

законних представників

обвинуваченого ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12

захисника обвинуваченого ОСОБА_13

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернівці кримінальні провадження за №0001202 від 17 грудня 2024 року та № 0003101 від 08.09.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці Чернівецького району, Чернівецької області, українця, громадянина України, не одруженого, із загально середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , учня Державного професійно-технічного навчального закладу «Чернівецький професійний ліцей автомобільного сервісу», раніше не судимого,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.127, ч.2 ст. 300 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Неповнолітній ОСОБА_9 , спільно із неповнолітньою особою, матеріали кримінального провадження щодо якого виділено в окреме провадження, так як він не досяг віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, 14 грудня 2024 року близько 08 год. 00 хв., зламавши металеве загородження, незаконно проникнули через вікно до житлової кімнати № НОМЕР_1 приміщення гуртожитку Чернівецького фахового коледжу бізнесу та харчових технологій, розташованого за адресою АДРЕСА_3 , з метою подальшого відвідування кімнат, в яких проживали студентки вищезгаданого начального закладу.

Перебуваючи в зазначеній вище кімнаті, ОСОБА_9 спільно з особою, матеріали кримінального провадження щодо якого виділено в окреме провадження, почали розпивати енергетичні напої та виражатись нецензурною лайкою на адресу неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_14 .

Через певний проміжок часу, близько 08 год. 30 хв. того ж дня, продовжуючи порушувати існуючі правила та норми поведінки в суспільстві, скориставшись відсутністю ОСОБА_14 , який вийшов з приміщення кімнати, діючи за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вирішили поглузувати та залякати неповнолітнього ОСОБА_5 , піддавши його катуванню, тим самим порушивши вимоги ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 та статей 3, 28, 29 Конституції України, згідно яких людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, кожен має право на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність.

Зокрема, реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 задля примусу ОСОБА_5 до вчинення дій для відволікання чергового вахтера гуртожитку з метою подальшого безперешкодного проходу до інших приміщень вказаного закладу, завдав не менше двадцяти ударів долонею правої руки по обличчю ОСОБА_5 , який в той час сидів на своєму ліжку.

Надалі, після відмови ОСОБА_5 від виконання вищезгаданих вимог, що суперечать його волі, ОСОБА_9 спільно з особою, матеріали кримінального провадження щодо якого виділено в окреме провадження, діючи з єдиним наміром на заподіяння сильного фізичного болю, фізичного та морального страждання, а також з метою залякування ОСОБА_5 , щоб той не звертався до правоохоронних органів із заявою про вчинені відносно нього злочинні дії, продовжив наносити удари кулаками обох рук в область обличчя та голови ОСОБА_5 , яких завдав не менше двадцяти.

Згодом, ОСОБА_9 , продовжуючи знущатися з потерпілого, з метою посилення його моральних страждань, взяв до рук кухонний ніж, який знайшов в кімнаті потерпілого, притулив його лезо до шиї ОСОБА_5 із лівого боку, погрожуючи її перерізати, застосовував психологічне насильство у вигляді постійного приниження його честі та гідності, чим в свою чергу заподіяв останньому фізичного болю, тілесних ушкоджень, а також сильних моральних страждань.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_9 схопив мобільний телефон потерпілого марки «Motorola» моделі «G60» чорного кольору та розпочав здійснювати відеофіксацію з метою фільмування протиправних дій щодо потерпілого ОСОБА_5 .

В подальшому, особа, матеріали кримінального провадження щодо якого виділено в окреме провадження, бажаючи самоствердитися за рахунок приниження потерпілого ОСОБА_5 , нецензурно висловлюючись на його адресу, застосовуючи погрози та фізичну силу, позбавляючи при цьому останнього можливості вільно, на свій розсуд, пересуватися, продовжуючи знущання над ним, почав завдавати чисельні удари кулаками та ногами по голові, тулубу та кінцівках ОСОБА_5 , в той час як ОСОБА_9 знімав всі ці події на відеозапис.

Після чого, ОСОБА_9 спільно з особою, матеріали кримінального провадження щодо якого виділено в окреме провадження, хизуючись фактом спричинення фізичного болю потерпілому ОСОБА_5 , продовжуючи знущатися з останнього, з метою посилення його моральних страждань, висловлювали погрози нанести ножем тілесні ушкодження потерпілому, чим в свою чергу заподіяли останньому сильних моральних страждань.

Сприймаючи дані погрози як реальні, потерпілий ОСОБА_5 , будучи у відчаї, маючи намір захистити своє життя та здоров`я, розпочав наносити особі, матеріали кримінального провадження щодо якого виділено в окреме провадження удари обома руками у відповідь. Однак, користуючись фізичною та чисельною перевагою, ОСОБА_9 спільно з особою, матеріали кримінального провадження щодо якого виділено в окреме провадження, продовжили наносити ОСОБА_5 удари кулаками обох рук в область голови, тулуба та удари ногами в область тулуба.

В результаті злочинної діяльності ОСОБА_9 та особи, матеріали кримінального провадження щодо якого виділено в окреме провадження, потерпілому ОСОБА_5 згідно висновку експерта №73 мд від 17.02.2025 р. спричинено легкі тілесні ушкодження у вигляді синців в ділянці лівого ока, у проекції спинки носа, в ділянці лівої вушної раковини та в ділянці губ, садна в ділянці обличчя, тулуба та кінцівок, струс головного мозку.

Крім того, 14.12.2024 р., приблизно о 07:00, неповнолітні ОСОБА_9 та особа, матеріали кримінального провадження щодо якого виділено в окреме провадження, перебуваючи в кімнаті №103/3 гуртожитку Чернівецького фахового коледжу бізнесу та харчових технологій, розташованому за адресою: м. Чернівці, вул. Руська, 194 «з», у процесі спільного розпиття алкогольних напоїв, у ОСОБА_9 виник умисел на відвідування верхніх поверхів гуртожитку з метою подальшого проникнення до кімнат, де проживали студентки вказаного навчального закладу.

Для забезпечення безперешкодного доступу та уникнення викриття, останній, діючи всупереч вимогам статей 3, 28, 29 Конституції України, які гарантують недоторканність, безпеку, честь і гідність особи, почав наносити удари кулаками обох рук по обличчю неповнолітнього ОСОБА_5 з метою примусити його відволікти чергового навчального закладу.

Надалі, ОСОБА_9 , продовжуючи протиправні дії, із метою примусу до виконання дій, що суперечать волі потерпілого, спричиняв йому фізичний біль та моральні страждання, завдаючи численних ударів долонями в область голови та обличчя.

Після цього, ОСОБА_9 взяв мобільний телефон марки «Motorola» моделі «G60», який знаходився на тумбі біля вікна зазначеної кімнати, та належав ОСОБА_5 . З метою отримання паролю до пристрою, він продовжив завдавати удари потерпілому ОСОБА_5 , який не витримавши фізичного болю, повідомив пароль, після чого ОСОБА_9 розблокував телефон.

Незважаючи на морально-етичні засади суспільства та заборону виготовлення відеозаписів, що пропагують культ насильства і жорстокості, ОСОБА_9 за допомогою вказаного телефону марки «Motorola» моделі «G60» створив відеозапис, на якому зафіксовано, як особа, матеріали кримінального провадження щодо якого виділено в окреме провадження, діючи умисно, завдає ОСОБА_5 численних ударів кулаками рук і ногами по обличчю, голові та тулубу. Загалом потерпілому завдано не менше 40 ударів по різних частинах тіла. Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/109-25/7240-МЗ від 13.06.2025 р. вказаний відеозапис містить ознаки культу насильства та жорстокості.

Обвинувачений ОСОБА_9 в судовому засіданні за участі законного представника, адвоката та психолога свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю та відмовився давати показання та відповідати на запитання. Щиро розкаявся у вчиненому.

Вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст.127, ч.2 ст. 300 КК України, підтверджується також показаннями потерпілого, свідків та іншими проаналізованими та дослідженими в судовому засіданні доказами по справі.

Так, потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні за участі представника, законного представника та психолога пояснив, що вранці 14.12.2024 року він перебував в кімнаті гуртожитку разом з ОСОБА_15 . Обвинувачений разом із своїм товаришем потрапили до їх кімнати через вікно, ОСОБА_16 при цьому вийшов з кімнати, а він залишився з нападниками на одинці. Обвинувачений почав його безпричинно ображати та наніс близько 20 ляпасів по обличчю, інша особа з якою він прийшов на прізвище ОСОБА_17 також його бив та просити пароль від телефону. Він не хотів повідомляти пароль через що, його почали ще більше бити. ОСОБА_9 знімав все побиття на відео. Періодично вони вживали енергетичні напої. Били ріками та ногами по різних частинах тіла та погрожували. Він неодноразово просив припинити, почувався наляканим та розгубленим. Згодом він зателефонував брату та звернувся до чергового по гуртожитку. Він раніше з нападниками не зустрічався та їх не знав. Обвинувачений ОСОБА_9 просив у нього вибачення після одного із судових засідань, і він йому пробачив.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснив, що потерпілий ОСОБА_5 є його рідним братом. 14.12.2024 року близько 12-ї години йому зателефонував брат. Він одразу приїхав і побачив, що його побили, в нього було все обличчя в гематомах та сильно набрякле. Зі слів брата, його побили двоє осіб. Він викликав поліцію, співробітники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення. Вночі брату стало погано, і зранку вони звернулися до лікаря. Діагностували черепно-мозкову травму, лікувався близько тижня. Їх батьки розлучені і з батьком вони не спілкуються. Мати працює за кордоном, але на момент нападу перебувала в селі та увесь період лікування вона була поруч із братом.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні за участі законного представника та психолога пояснив, що проживає в одній кімнаті гуртожитку разом з потерпілим ОСОБА_5 . У лютому 2024 року прокинувся о 4-й годині від стуку у вікно, але не надав цьому значення й знову заснув. Коли прокинувся вдруге, побачив, що вікно відкрите, а в кімнаті знаходяться двоє незнайомих хлопців. Вони якимось чином потрапили всередину. Він залишив їх разом з потерпілим ОСОБА_5 , оскільки йому треба було їхати додому. Згодом ОСОБА_5 зателефонував йому через відеозв`язок і повідомив, що його побили. У нього були опухлі, побиті губи, обличчя, він був увесь у крові.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні за участі законного представника та психолога пояснив, що в той день, 14.12.2024 року він познайомився з ОСОБА_9 і вирішили піти відпочити до дівчат в гуртожиток. Вони залізли через вікно в одну із кімнат гуртожитку і там побачили двох хлопців, один з яких був потерпілий ОСОБА_5 . Обвинувачений ОСОБА_9 наніс потерпілому кілька ударів по обличчю. Згодом він також почав бити потерпілого, а ОСОБА_9 знімати це все на камеру телефону. Наносили удари по різних частинах тіла протягом однієї години. Шкодує з приводу вчиненого і хоче змінитися.

Вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст.127, ч.2 ст. 300 КК України підтверджується також наступними дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами по справі, а саме: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 16.12.2025 р. ОСОБА_20 (т.1 а.п. 16); протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 14.12.2025 р. ОСОБА_18 (т.1 а.п. 19); протоколом огляду місця події від 19.12.2024 р. (т.1 а.п. 22-37); висновком спеціаліста від 22.01.2025 року (т.1 а.п. 54-56); протоколом слідчого експерименту за участі неповнолітнього потерпілого та додатку до ньогоу вигляді DVD диску, який був переглянутий в судовому засіданні (т.1 а.п. 64-73); протоколами пред`явлення особи до впізнання від 02 січня 2025 року проведеного з потерпілим ОСОБА_5 (т.1 а.п.74, 76); протоколом огляду речей та предметів від 21.12.2024 р. (т.1 а.п.146 160); протоколом добровільної видачі від 18.12.2024 р. (т1.а.п.161); протоколом огляду предмета від 20.12.2024 року (т1.а.п.161-179); протоколом огляду предмета від 28.03.2025 року (т.1 а.п.181-199); висновком експерта № 73 від 17.02.2025 р. (т.1, а.п. 217-218); випискою з медичної карти стаціонарного хворого №50285 (т.2 а.п.22-23); висновком експерта № СЕ-19/109-25/7240-МЗ від 13.06.2025 р., яким підтверджується, що наданий на дослідження відеофайл «Нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 » містять сцени насильства та жорстокості (т.3, а.п. 197-204) та іншими дослідженими в судовому засіданні доказами по даному кримінальному провадженню.

Крім того, відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 354 (т.1 а.п.223) ОСОБА_9 на даний час ознак психічного захворювання не виявляв, він може усвідомлювати свої дії та керувати ними. На період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння ОСОБА_9 ознак психічного хронічного захворювання, недоумства та ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності також не виявляв. За своїм психічним станом він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час ОСОБА_9 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

За таких обставин, суд вважає, що органом досудового розслідування правильно кваліфіковані дії обвинуваченого за ч.1 ст. 127 КК України - катування, тобто умисне заподіяння сильного фізичного болю або фізичного чи морального страждання шляхом нанесення побоїв, мук або інших насильницьких дій з метою спонукати потерпілого або іншу особу вчинити дії, що суперечать їх волі.

Органом досудового розслідування також правильно кваліфіковано дії ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 300 КК України, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що він умисно виготовив відеопродукцію, що пропагандує культ насильства і жорстокості.

Вирішуючи питання про обрання обвинуваченому ОСОБА_9 покарання, суд відповідно до ст.ст. 65-67 КК України враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, фактичні обставини справи, особу винного та його відношення до скоєного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання. Крім того, суд, у відповідності до вимог ч.1 ст. 103 КК України враховує також умови життя та виховання обвинуваченого, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.

Зокрема, обираючи обвинуваченому ОСОБА_9 міру покарання, суд у відповідності до вимог ст.12 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінальних правопорушень, зокрема ч.1 ст. 127 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів, а ч.2 ст. 300 КК України до нетяжких злочинів.

Визнання вини обвинуваченого, щире каяття, вчинення кримінальних правопорушень неповнолітнім, суд визнає обставинами що пом`якшують його покарання

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Також судом враховуються і дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що він раніше не судимий, працює неофіційно. Суд також враховує позицію потерпілого, який в судовому засіданні просив суворо не карати обвинуваченого, оскільки його пробачив.

Зокрема в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_9 виховувався в неповній сім`ї, його вихованням займався виключно батько, їх сім`я перебуває на обліку в Чернівецькому міському Центрі соціальний служб як сім`я, що опинилася в складних життєвих обставинах. На час розгляду справи в суді з`ясувалося, що батько обвинуваченого призваний на військову службу під час мобілізації і вважається зниклим безвісти.

Відповідно до характеристики неповнолітнього ОСОБА_9 (т.2 а.п.54) за місцем навчання в Чернівецькому професійному ліцеї автомобільного сервісу він характеризується посередньо, схильний до проявів девіантної поведінки та правопорушень.

До суду 28 травня 2025 року надійшла досудова доповідь стосовно ОСОБА_9 (т.3 а.п.46-58) відповідно до якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній. Дослідження інформації, що характеризує особистість неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 за місцем його проживання/навчання, умов його життєдіяльності, відносин у суспільстві результати оцінки ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення, свідчать, що виправлення особи можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк. На думку органу пробації виконання покарання у громаді ОСОБА_9 можливе за умови посилення контролю за обвинуваченим з боку батька (законних представника), а також залучення неповнолітнього до заходов спрямованих на досягнення позитивних змін у поведінці шляхом планування та постановки цілей, а також сприяння розвитку соціально прийнятих норм поведінки та навичок співпраці у взаєминах з оточенням. У разі якщо суд дійде висновку про звільнення неповнолітнього ОСОБА_9 від вибування покарання з випробуванням запропоновано покласти на нього обов`язки: періодично з"являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою. Окрім того, в рамках пілотного проекту щодо імплементації міжнародних стандартів правосуддя дружнього до дитини, згідно п.6 ч.3 ст.76 КК України. пройти онлайн курс на

освітній платформі EdEra https//ed-era.com/, а саме: «Людина та держава. Правила гри», що допоможе неповнолітньому зрозуміти свої права та обов`язки, а також допоможе усвідомити відповідальність за власні дії та рішення; здобути розуміння,

що кожна дія має наслідки.

При призначенні покарання, за ч.1 ст. 127 КК України суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого покарання в межах санкції, передбаченої КК України у виді позбавлення волі.

При призначенні покарання за ч.2 ст. 300 КК України суд звертає увагу на те, що санкцією цієї частини передбачено покарання у вигляді штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до п`яти років.

У відповідності до вимог ст. 98 КК України до обвинуваченого ОСОБА_9 , як до особи, яка скоїла кримінальне правопорушення будучи неповнолітнім не може бути застосоване покарання у вигляді обмеження волі.

Частиною 1 статті 99 КК України передбачено, що штраф застосовується лише до неповнолітніх, що мають самостійний доход, власні кошти або майно, на яке може бути звернене стягнення.

Частиною 3 ст. 99 КК України передбачено, що до неповнолітнього, що не має самостійного доходу, власних коштів або майна, на яке може бути звернене стягнення, засудженого за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачено основне покарання лише у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, може бути застосовано покарання у виді громадських робіт або виправних робіт згідно з положеннями статей 100, 103 цього Кодексу.

Враховуючи вказані вище норми права, а також встановлені в судовому засіданні обставини, зокрема те, що обвинувачений ОСОБА_9 навчається на стаціонарній формі навчання, не має самостійного доходу, власних коштів або майна, на яке може бути звернене стягнення, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_9 за ч.2 ст. 300 КК України покарання із застосуванням ч.3 ст. 99 КК України у вигляді громадських робіт в межах передбачених ч.1 ст. 100 КК України.

Як вбачається з ч.1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

За таких обставин, суд вважає за необхідне при такій сукупності кримінальних правопорушень визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, що буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Частиною 2 ст. 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Крім того, з урахуванням особи неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 , обставин, що пом`якшують його покарання, суд вважає, що виправлення останнього можливе без ізоляції від суспільства, йому необхідно призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень із застосуванням вимог ст.ст.75, 104 КК України. Обраний неповнолітньому обвинуваченому такий вид покарання, за переконанням суду, відповідатиме не тільки тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставинам кримінального провадження, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати меті покарання.

Питання про речові докази необхідно вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Оскільки органом досудового розслідування належним чином підтверджено процесуальні витрати, а також їх розмір пов`язаних з залученням експерта, то вони підлягають стягненню з неповнолітнього обвинуваченого на користь держави відповідно до вимог ст.124 КПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 366-376, 395, 484-492, 532, 615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 127, ч.2 ст. 300 КК України і за їх вчинення призначити йому покарання:

- за ч.1 ст. 127 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 300 КК України із застосуванням ч.3 ст. 99, ч.1 ст.100 КК України у виді 50 (п`ятдесят) годин громадських робіт.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнити неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст.76 КК України покласти на неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 такі обов`язки: періодично з"являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою; пройти онлайн курс на

освітній платформі EdEra https//ed-era.com/, а саме: «Людина та держава. Правила гри».

До вступу вироку в законну силу, запобіжний захід ОСОБА_9 залишити обраний домашній арешт.

Речові докази: мобільний телефон марки «Motorola» моделі «G60» чорного кольору залишити в користуванні потерпілого ОСОБА_5 ; оптичні носії інформації DVD диски залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави витрати на проведення експертизи в сумі 14262,40 грн.

На вирок може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду протягом 30-ти діб з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Копію вироку вручити прокурору та обвинуваченому ОСОБА_9 негайно.

Суддя Чернівецького районного

суду міста Чернівців ОСОБА_1