Справа № 645/932/24
Провадження № 1-кс/645/1340/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року м. Харків

Слідчий суддя Немишлянського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 про поновлення кримінального провадження №0000013 та про притягнення дізнавача до відповідальності, -

у с т а н о в и в:

До Немишлянського районного суду міста Харкова надійшло клопотання (скарга) ОСОБА_2 , в якому вона просила :

-поновити кримінальне провадження № 0000013, так як свідок ОСОБА_3 дала неправдиві покази; дізнавач ОСОБА_4 не виконав вказівки прокуратури щодо повторної судово-медичної експертизи (по мед.карточці), не виконує проведення свідчих (розшукових) дій; заявник не згодна, що ОСОБА_5 був допитаний як свідок, а не підозрюваний; дізнавач ОСОБА_4 відмовляється перекваліфікувати на ст. 126 КК України;

- притягнути дізнавача ОСОБА_4 за бездіяльність до відповідальності.

Дослідивши матеріали скарги ОСОБА_2 , слідчий суддя вважає необхідним зазначити таке.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У частині 1 статті 303 КПК України наведено вичерпний перелік випадків і суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення при досудовому розслідуванні.

Так, відповідно вказаних положень Кодексу, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

У відповідності до вимог ч. ч. 1,2 ст. 304 КПК скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Правило дотримання десятиденного строку на оскарження до слідчого судді рішення слідчого має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.

Це правило надає особі, яка має право на оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Зі змісту скарги ОСОБА_2 вбачається, що остання фактично оскаржує факт закриття кримінального провадження № 0000013 та просить його поновити. При цьому, до скарги не надано ані постанови про закриття кримінального провадження, ані жодних доказів, які б підтверджували вказану обставину.

Як вбачається з КП "Д-3", ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11.10.2024 року по справі №645/932/24 (провадження №1-кс/645/1487/24) скаргу ОСОБА_2 на постанову дізнавача ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 від 30.09.2024 року про закриття кримінального провадження №0000013 - повернуто заявнику.

Доказів прийняття дізнавачем інших постанов про закриття кримінального провадження або посилання на цю обставину скарга не містить.

Стаття 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку.

Із системного аналізу норм КПК слідує, що під поважними причинами пропуску звернення до суду слід розуміти лише ті обставини, які не залежали від волі особи і об`єктивно перешкоджали чи унеможливлювали своєчасне звернення особи до суду у встановлений КПК строк.

Разом з тим особа, яка подала до суду скаргу не ставить питання про поновлення строку на оскарження даної постанови та не надала суду доказів поважності причин пропуска вищевказаного строку.

Тому слідчий суддя вважає необхідним повернути заявнику вказану скаргу у частині вимог щодо поновлення кримінального провадження.

Окрім того, слід роз`яснити, що відповідно до ч.7 ст.304 КПК України повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Щодо вимог скарги ОСОБА_2 про притягнення дізнавача до відповідальності, слідчий суддя вважає необхідним зазначити таке.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

До повноважень слідчого судді не належить розгляд скарг на дії дізнавача та притягнення його до відповідальності.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Таким чином, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 у цій частині.

Керуючись ст.ст. 26, 303, 304, 309, 369, 371-372 КПК України,

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 в частині притягнення до відповідальності дізнавача ОСОБА_4 ..

Роз`яснити заявнику право звернення до суду зі скаргою на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування в порядку ст. 303 КПК України.

Скаргу ОСОБА_2 в частині поновлення кримінального провадження №0000013 - повернути заявнику разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити заявнику, що повернення скарги не перешкоджає особі повторно звернутися зі скаргою до слідчого судді, після усунення обставин, що стали підставою для повернення скарги.

Копію ухвали направити особі, яка подала скаргу, разом зі скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення або отримання її копії (якщо ухвала постановлена без виклику осіб) шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1