Житомирський апеляційний суд
Справа №279/638/26 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/136/26
Категорія 399 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року суддя Житомирського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 05 лютого 2026 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 05 лютого 2026 року залишено без задоволення клопотання прокурора Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 про вирішення питання щодо спеціальної конфіскації та долі речових доказів у кримінальному провадженні.

Рішення слідчого судді обґрунтовано тим, що на час розгляду клопотання про скасування арешту майна - речового доказу досудове розслідування триває. Слідчий суддя позбавлений надати оцінку повноті проведеного досудового розслідування на даний час та визначити, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, а тому вважає клопотання прокурора передчасним.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та задовольнити його клопотання про вирішення питання щодо спеціальної конфіскації та долі речових доказів у кримінальному провадженні №0000054 від 15.01.2025 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України. Скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду від 17.01.2025. Передати у власність держави в особі Житомирської обласної військової адміністрації для потреб Збройних сил України речові докази по вказаному кримінальному провадженню, а саме лісоматеріали породи дуб загальним об`ємом 15,89м3. Посилаючись на положення ст.100 КПК України, вважає, що вказані речові докази (лісоматеріали) є предметом кримінального правопорушення, відсутні належні документи на їх законне набуття, тому є незаконно здобутим майном та підлягає передачі у власність держави.

Перевіривши матеріали провадження, встановлені підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання апеляційної скарги на рішення слідчого судді, постановленого за наслідками розгляду скарги, заяви чи клопотання учасника кримінального провадження має відбуватись з дотриманням певних умов.

У частинах 1 та 2 статті 309 КПК України наведено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування.

Відповідно до частини 3 статті 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених КПК України.

Аналізуючи практику Верховного Суду з питання щодо правильного застосування норм кримінального процесуального закону, які містяться у статті 309, частині 4 статті 399 КПК України, можна зробити висновок, що перелік ухвал, зазначений у статті 309 КПК, розширеному тлумаченню не підлягає.

В обґрунтування клопотання про вирішення питання щодо спеціальної конфіскації та долі речових доказів, прокурор посилається на норми ст.100 КПК України та загальні засади кримінального провадження.

У постанові об`єднаної палати ККС ВС від 27 січня 2020 року у справі №758/16546/18 (провадження № 51-620кмо19) Суд зазначив, що при розгляді питання про визначення порядку зберігання речових доказів у кримінальному провадженні слід керуватися як загальними нормами, зокрема щодо порядку розгляду подання слідчого, так і спеціальними, зокрема частинами 2, 6 ст. 100 КПК щодо порядку зберігання речових доказів, а також ч. 1 ст. 309 КПК щодо переліку судових рішень слідчого судді, які підлягають оскарженню в апеляційному порядку.

У нормативному приписі ч. 3 ст. 309 КПК імперативно вказано, що інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді. Саме до таких рішень належить і рішення слідчого судді, яким визначається доля речових доказів та можливе застосування спеціальної конфіскації у кримінальному провадженні.

В наведеному у ст. 309 КПК переліку судових рішень слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку на стадії досудового розслідування кримінального провадження, відсутня така ухвала, яка вирішує долю речових доказів та можливе застосування спеціальної конфіскації. Тому вказане свідчить про неможливість окремого оскарження такого рішення слідчого судді в апеляційному порядку. При цьому, згідно з ч.3 ст. 309 КПК сторона кримінального провадження у разі незгоди з такою ухвалою слідчого судді може подати свої заперечення під час підготовчого провадження в суді.

Таким чином, в аспекті положень статті 309 КПК України ухвала слідчого судді про визначення долі речових доказів та їх конфіскації, постановлена за правилами ст.ст.174, 100 КПК України, не підлягає апеляційному оскарженню.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Враховуючи те, що в своїй апеляційній скарзі прокурор ставить питання про скасування ухвали слідчого судді, яка по суті вважається такою, що не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, вважаю, що в даному випадку необхідно застосувати загальне правило, передбачене ч. 4 ст. 399 КПК України, а саме відмовити у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 05 лютого 2026 року.

Копію ухвали разом з апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами повернути апелянту.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту постановлення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя: