Вирок

Іменем України

29.10.2025 м. Львів

Франківськрий районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинувавченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із середньо-спеціальною освітою, тимчасово не працюючого, раніше судимого, востаннє вироком Франківського районного суду м. Львова, 13.06.2025 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України,-

встановив:

ОСОБА_4 , 31.07.2025 близько 13:00 год., проходячи поблизу біля будинку №112, що по вул. Кн. Ольги в м. Львові Кн. Ольги в м. Львові, був помічений старшим дільничним офіцером поліції СДОП ВП ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_5 та запрошений в ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області для дачі письмових пояснень з приводу порушення правил адміністративного нагляду, встановлених постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 14.02.2025.

Цього ж дня о 13:56 год., ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні кімнати прийому громадян ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області, що за адресою: м. Львів, вул. Ген. Чупринки, 65 в м. Львові, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх негативні наслідки і бажаючи їх настання, маючи старшому дільничному офіцеру поліції умисел на надання службовій особі СДОП ВП ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області капітану поліції ОСОБА_5 неправомірної вигоди з метою уникнення притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 187 КУпАП, помістив у папку, яка знаходилася на столі навпроти ОСОБА_5 , грошові кошти в сумі 4000.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому визнав повністю, щиро покаявся у вчиненому, підтвердивши усі викладені в обвинувальному акті обставини. Показав суду, 31.07.2025 року з метою уникнення адміністративної відповідальності, надав старшому дільниччному офіцеру ОСОБА_5 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у розмірі 4000 грн.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.

А тому, з врахуванням вимог ч.3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, враховуючи згоду учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.369 КК України, як пропозиція та надання службовій особі неправомірної вигоди за вчинення чи невчинення службовою особою в його інтересах будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який відповідно до довідки №3937д від 04.08.2025 року не перебуває на обліку у психоневрологічному диспансері та відповідно до довідки №4096 від 04.08.2025 року на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, є раніше неодноразово судимим.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням обставин вчиненого та даних про особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді обмеження волі, оскільки, на думку суду, саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд також приймає до уваги те, що останній вироком Франківського районного суду м. Львова від 13.06.2025 року засуджений за ст.395 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн. При цьому, як встановлено в ході судового розгляду, покарання у виді штрафу, призначене ОСОБА_4 вказаним вироком Франківського районного суду м. Львова від 13.06.2025 року, обвинувачений не відбув, визначений йому розмір штрафу не оплатив, що безпосередньо підтверджено обвинуваченим в судовому засіданні. А тому, з огляду на те, що новий злочин вчинений ОСОБА_4 після постановлення щодо нього вироку суду від 13.06.2025 року, але до повного відбуття призначеного йому покарання, остаточне покарання обвинуваченому підлягає призначенню за сукупністю вироків на підставі ч.1 ст.71 КК України із урахуванням того, що відповідно до ч.3 ст.72 КК України основне покарання у виді штрафу при призначенні його за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає і виконується самостійно. Щодо застосування саме такого підходу до призначення покарання за подібних умов зроблено правовий висновок Верховним Судом у постанові від 22.01.2020 року у справі №759/59/19.

Відтак, на підставі ч.3 ст.72 КК України, вирок Франківського районного суду м.Львова від 13.06.2025 у вигляді штрафу слід виконувати самостійно.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування та протягом судового розгляду даного кримінального провадження не обирався і підстав для його обрання немає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

У справі наявні процесуальні витрати на проведення експертизи. Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході дізнання Львівським НДЕКЦ МВС України проводилась судова технічна експертиза документів від 05.08.2025. Згідно наявної довідки про вартість виконаної експертизи витрати на залучення експерта з оформленням висновку №СЕ-19/114-25/18698-ДД від 05.08.2025 року у даному кримінальному провадженні складає 5348 грн. 40 коп. З урахуванням положень ст.124 КПК України зазначені витрати на проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Також, у справі наявні підстави для застосування правових приписів ст.174 КПК України, оскільки під час досудового розслідування на майно, визнане речовими доказами, накладався арешт.

Керуючись ст.370, 373, 374 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, з урахуванням покарання, призначеного даним вироком, а також вироком Франківського районногосуду м.Львова від 13.06.2025 року у справі № 465/4984/25 у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки та штрафу в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень.

Вирок Франківського районного суду м.Львова від 13.06.2025 року у вигляді штрафу в ромірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) грн. - виконувати самостійно.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової технічної експертизи документів від 05.08.2025 в сумі 5348 (п`ять тисяч триста сорок вісім) гривень 40 коп.

Речові докази DVD диск із відеозаписом події, яка мала місце 31.07.2025 в приміщенні кімнати прийому громадян ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області, за адресою: м. Львів, вул. Ген.Чупнинки, 65 - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Речові докази - грошові кошти в сумі 4000 гривень (5 куп`юр номіналом по 100 гривень серій: УЄ 1967387, емісії 2014 року; ЯБ 6600267, емісії 2021 року; ЄЖ 5656747, емісії 2021 року; ЕЕ 6505362, емісії 2021 року; серії ЄЕ 1796812, емісії 2021 року. 5 куп`юр номіналом по 200 гривень серій: АТ 8596692, емісії 2021 року; ХЕ 7265715, емісії 2014 року; ЄГ 4381587, емісії 2021 року; ЕЖ 5831790, емісії 2021 року; ЗА1689365, емісії 2021 року; 3 куп`юри номіналом по 500 гривень серій КВ 6958713, емісії 2024 року; КВ 6958711, емісії 2024 року; ЄА 5431673, емісії 2021 року; 1 куп`юра номіналом 1000 гривень (АУ 1865369, емісії 2021 року) - конфіскувати в дохід держави, скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 08.08.2025.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1