ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1538/25 Справа № 932/2741/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року м.Кривий Ріг

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Дніпра від 25.07.2025 року про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0000102 від 15.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст. 426-1 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Обставини встановлені судом першої інстанції:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Дніпра від 25.07.2025 року, клопотання прокурора задоволено частково.

Накладено арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР № 0000102 від 15.01.2025 року, а саме:

Договір №1 купівлі продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Український броньовик» 45004026 від 21.02.2025 на 2-х арк..;

Акт № 21/02/2025 приймання передачі частки статутного капіталу ТОВ «Український броньовик» від 21.02.2025 на 1 арк.;

Наказ № 21/02/2025 про звільнення з посади директора ОСОБА_7 від 21.02.2025;

Акт № 03/03/2025 приймання передачі частки статутного капіталу ТОВ «Юкрейніан демайнинг технолоджі» від 03.03.20025 р. на 1 арк.;

Рішення №1 загальних зборів засновників ТОВ «Юкрейніан демайнинг технолоджі» від 06.08.2024 р на 2 арк;

Договір № 1 купівлі продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Юкрейніан демайнинг технолоджі» від 03.03.2025 на 2 арк.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що вказані документи можуть бути використані для доведення факту не проходження вказаними особами військової служби, а відтак в цій частині клопотання є обґрунтованим.

Відмовляючи в задоволені клопотання прокурора про накладення арешту на майно у виді меморандуму про партнерство та співпрацю від 08 серпня 2024 року між благодійною організацією «Благодійний фонд «Вільні Духом» та ТОВ «Юкрейніан демайнинг технолоджі» на 3 арк., слідчий суддя вказав, що сторона обвинувачення не вказала, яке відношення до кримінального провадження має меморандум між двома юридичними особа.

Доводи апеляційної скарги:

Не погодилась з таким рішенням слідчого судді прокурор ОСОБА_6 та оскаржила в апеляційному прядку.

В апеляційній скарзі просити ухвалу слідчого судді скасувати в частині відмови у задоволені клопотання про арешт майна та ухвалити в цій частині нову ухвалу, якою накласти арешт на майно вилучене під час обшуку 10.07.2025 року за адресою : м. Київ вул. Шумського Юрія, 1-Б, за місцем здійснення підприємницької діяльності ТОВ «Український броньовик» та ТОВ «Юкрейніан демайнинг технолоджі», де здійснює професійну діяльність ОСОБА_7 , а саме Меморандум про партнерство та співпрацю від 08 серпня 2024.

Вважає, що ухвала Шевченківського районного суду м. Дніпра від 25.07.2025 в частині відмови у задоволенні клопотання, щодо арешту майна є незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, такою, що постановлена у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам, а тому має бути скасована в цій частині.

Вказує, що виявлений та вилучений документ - Меморандум про партнерство та співпрацю від 08 серпня 2024 року визнаний у кримінальному провадженні речовим доказом та долучений до кримінального провадження, як речовий доказ.

Наголошує, що вказаний документ має доказове значення у кримінальному провадженні, оскільки цей документ виконано від імені директора ТОВ «Юкрейніан демайнинг технолоджі» ОСОБА_7 та керівника БФ Вільні Духом ОСОБА_8 в м. Києві, в той час коли останні повинні були знаходитись на військовій службі, що підтверджує здійснення ними іншої діяльності ніж військова служба, а також на документі містяться зразки їх підписів, що мають бути використані під час проведення експертного дослідження в ході досудового розслідування.

Просить врахувати, що ухвалою слідчого судді про проведення обшуку прямо надано дозвіл на відшукання та вилучення документів, що підтверджують факт не проходження військової служби або документів, що підтверджують здійснення іншої діяльності ніж військова служба

Позиції сторін в суді :

Прокурор ОСОБА_6 в судовому засіданні свою апеляційну скаргу підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити з підстав зазначених в ній.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_9 заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Власник майна ОСОБА_7 належним чином повідомлений про день, місце та час апеляційного розгляду, однак в судове засідання не з`явився. Клопотань про відкладення апеляційного розгляду до суду не надходило.

З`ясувавши думку учасників кримінального провадження, які не заперечували проводити розгляд апеляційних скарг за відсутності власника майна, врахувавши вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проводити апеляційний розгляд за відсутності власника майна.

Висновки суду:

Заслухавши суддю доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Статтями 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, згідно з якими зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, належать: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Як вбачається з матеріалів провадження Третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Маріуполі) ТУ ДБР, розташованого у м. Краматорську здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000102 від 15.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.426-1 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що військові особи в/ч НОМЕР_1 , одним з яких є командир ОСОБА_10 , можуть бути причетні до вказаного правопорушення, а саме користуючись своїми владними повноваженнями, всупереч інтересам служби перевищуючі надані військові службові обов`язки, залучили цивільних осіб на фіктивну службу до підрозділу ОБрТРО, які відповідно до поставлених завдань повинні виконувати бойові завдання з відсічі збройної агресії РФ на території Донецької області в районі ведення бойових дій. Особи, які можуть бути причетні до вчинення вказаного правопорушення, значну частину часу перебувають в м. Києві та Київській області за відсутності підстав отримують додаткові грошові винагороди передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 за № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особа рядового і начальника складу, поліцейським та ї сім`ям під час дії воєнного стану» вказаними особами є ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

10 липня 2025 року на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Дніпра від 04 липня 2025 року проведено обшук за адресою: м. Київ, вул. Ю. Шумського, 1-Б, за місцем здійснення підприємницької діяльності ТОВ «Український броньовик» та ТОВ «Юкрейніан демайнинг технолоджі», де здійснює свою професійну діяльність ОСОБА_7 , в ході обшуку виявлено та вилучено наступні речі, які мають значення для кримінального провадження :

договір № 1 купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Український броньовик», 45004026 від 21.02.2025 на 2 арк;

акт № 21/02/2025 приймання передачі частки статутного капіталу ТОВ «Український броньовик» від 21.02.2025 на 1 арк.;

наказ № 21/02/2025 про звільнення з посади директора ОСОБА_7 від 21.02.2025 року;

акт № 03/03/2025 приймання передачі частки статутного капіталу ТОВ «Юкрейніан демайнинг технолоджі» від 03.03.2025року;

рішення № 1 загальних зборів засновників ТОВ «Юкреініан демайнинг технолоджі» від 06 серпня 2024 року на 2 арк.;

договір № 1 купівлі продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Юкреініан демайнинг технолоджі» від 03.03.2025 на 2 арк.;

меморандум про партнерство та співпрацю від 08 серпня 2024 року між благодійною організацією «Благодійний фонд «Вільні духом» та ТОВ «Юкрейніан демайнинг технолоджі» на 3 арк.

18 липня 2025 року прокурором до Шевченківського районного суду м. Дніпра скеровано клопотання про арешт вищевказаного майна, вилучено в ході обшуку, оскільки речі та документи визнано речовими доказами, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, мають значення у якості доказів для подальшого досудового розслідування кримінального провадження та на які необхідно накласти арешт, шляхом заборони користування, розпорядження та відчуження даним майном.

Ухвалою слідчого судді від 25 липня 2025 року винесено ухвалу, якою клопотання прокурора задоволено частково, накладено арешт на майно, вилучене 10.07.2025 року в ході проведення обшуків у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР 0000102 від 15.01.2025 року.

Слідчий суддя зазначив, що вилучені документ можуть бути використанні для доведення факту не проходження ОСОБА_8 та ОСОБА_7 військової служби.

Однак слідчим суддею відмовлено в задоволенні клопотання про накладення арешту на меморандум між двома юридичними особами.

З такими висновками слідчого судді не погоджується колегія суддів та зазначає наступне.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Такий, зокрема, згідно з вимогами вказаної статті кримінального процесуального закону, допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно з ст.98 КПК України речовим доказом є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею не дотримані та у порушення вимог п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт вказаного у клопотанні майна, належним чином не перевірив мету та правову підставу для такого арешту, обмежившись лише переліком норм кримінального процесуального закону, які регулюють порядок накладення арешту на майно.

З урахуванням вищенаведених обставин, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді про арешт майна не є законною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді чи ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до приписів ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з наданих матеріалів, провадження про кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 426-1, відкрито на підставі повідомлення Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Маріуполі) ТУДБР розташованого у м. Краматорську від 11 липня 2025 року.

На підставі ухвали слідчого судді було проведено обшук в ході якого виявлено та вилучено майно, яке в подальшому згідно постанови слідчого в порядку ст. 98 КПК України було визнано речовим доказом. Колегія суддів вважає, що вказана постанова містить належне обґрунтування відповідності вилученого під час обшуку майна критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто у ній обґрунтовано визначено, що всі речі, які було вилучено під час обшуку зберегли на собі сліди вчинення злочину, а отже містять відомості, які можуть бути використані, як доказ обставин що встановлюються під час кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді про проведення обшуку було прямо надано дозвіл на відшукання та вилучення в тому числі, документів, що підтверджують факт не проходження військовослужбовцем військової служби.

Прокурор в своєму клопотання про необхідність накладення арешту на майно, обумовила необхідністю встановлення та підтвердження фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, проведення необхідних експертиз, встановлення кола осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення.

Отже в даному випадку, вилучені під час обшуку речі в тому числі документ «меморандум», має доказове значення у кримінальному провадженні, оскільки вилучений документ виконано від імені директора ТОВ «Юкрейніан демайнинг технолоджі» ОСОБА_7 та керівника БФ «Вільні Духом» ОСОБА_8 в м. Києві, в той час коли останні повинні були перебувати на військовій службі, що може підтверджувати здійснення ними іншої діяльності ніж військова служба. Крім того вказані документи містять зразки підписів, які можуть бути використані під час проведення експертних досліджень.

Незастосування в даному випадку заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до втрати доказів у провадженні і таким чином позбавить реалізації мету досудового розслідування та дотримання завдання арешту майна, передбачені ч. 1 ст. 170 КПК України.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПУ України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За приписами ч.2 ст.170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, тобто є речовим доказом.

Отже, прокурором наведені достатні правові підстави та обґрунтування для задоволення його клопотання про накладення арешту на майно. Відповідно, оскаржена ухвала слідчого судді про відмову в задоволенні цього клопотання є необґрунтованою та незаконною, такою, що підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне накласти арешт на майно, яке було виявлене та вилучене під час обшуку за адресою: за адресою: м. Київ, вул. Шумського Юрія, 1Б та яке в подальшому визнано речовим доказом в порядку ст. 98 КПК України.

Оскільки вилучені речі зберігають на собі сліди кримінального правопорушення та містять відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та наддадуть органам досудового розслідування можливість отримати докази, які в сукупності з іншими доказами матимуть суттєве значення для з`ясування обставин кримінального правопорушення.

Дослідивши матеріали кримінального провадження колегія суддів, приходить до висновку, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

З огляду на викладене, колегія судді вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді підлягає - скасуванню із постановленням нової ухвали, а клопотання прокурора про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Дніпра від 25.07.2025 року про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0000102 від 15.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст. 426-1 КК України - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене в ході проведення обшуку за адресою: м. Київ вул. Шумського Юрія, 1-Б, за місцем здійснення підприємницької діяльності ТОВ «Український броньовик» та ТОВ «Юкрейніан демайнинг технолоджі», де здійснює професійну діяльність ОСОБА_7 , а саме:

договір №1 купівлі продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Український броньовик» 45004026 від 21.02.2025 на 2-х арк..;

акт № 21/02/2025 приймання - передачі частки статутного капіталу ТОВ «Український броньовик» від 21.02.2025 на 1 арк.;

наказ № 21/02/2025 про звільнення з посади директора ОСОБА_7 від 21.02.2025;

акт № 03/03/2025 приймання передачі частки статутного капіталу ТОВ «Юкрейніан демайнинг технолоджі» від 03.03.20025 р. на 1 арк.;

рішення №1 загальних зборів засновників ТОВ «Юкрейніан демайнинг технолоджі» від 06.08.2024 р на 2 арк;

договір № 1 купівлі продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Юкрейніан демайнинг технолоджі» від 03.03.2025 на 2 арк.

меморандум про партнерство та співпрацю від 08 серпня 2024 року між благодійною організацією "Благодійний фонд "Вільні духом" та ТОВ "Юкрейніан демайнинг технолоджі" на 3 арк.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: