Справа № 314/948/21
Провадження № 1-кс/314/1273/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2025 м. Вільнянськ

Слідчий суддя Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_4 в кримінальному провадженні №0000204 про закриття кримінального провадження від 16.09.2025,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

старшого слідчого ОСОБА_4 ,

скаржника ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

До Вільнянського районного суду Запорізької області надійшла скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_4 в кримінальному провадженні №0000204 від 17 грудня 2020 року про закриття кримінального провадження від 16.09.2025.

Скарга обґрунтована тим, що постанова закрита неправомірно, необґрунтовано, не проведені досудові слідчі дії в повному об`ємі згідно ст. 91, 40 КПКУ. Згідно ст. 94 КПКУ неможливо оцінити обставини РУП №2 скрито: Допит ОСОБА_6 21.06.2022-зізнання, РУП №2 скрито: висновки КНДЕКУ МВС України від 14.09.2021. РУП №2 скрито: не проведено почеркознавчої експертизи за підписів в відомості № 5 вийнятої 2016р в рамках кримінального провадження № 0000204 лише в сукупності цих доказів розглянувши кожен окремо мною встановлено причинно-наслідковий зв`язок для прийняття процесуального рішення.

Враховуючи зазначені обставини, скаржник просить скасувати вказану постанову про закриття кримінального провадження.

Скаржник у судовому засіданні просить задовольнити скаргу та скасувати постанову про закриття кримінального провадження.

Слідча у судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги, зазначила, що досудове розслідування проведено повно та всебічно, у результаті його проведення встановлені підстави для закриття кримінального провадження у зв`язку з тим, що встановлена відсутність в діянні ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст. 364-1 КК України.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, оскільки досудове розслідування проведено у повному обсязі, слідчим виконані всі вказівки прокурора. У результаті досудового розслідування кримінального провадження встановлено відсутність в діянні ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 364-1 КК України, тому постановою було закрито кримінальне провадження на законних підставах.

Слідчий суддя, вислухавши скаржника, слідчого, думку прокурора, дослідивши матеріали скарги, вважає, що у задоволенні скарги необхідно відмовити з таких підстав.

З матеріалів скарги, а також з досліджених у судовому засіданні матеріалів кримінального провадження встановлено, що фактичною підставою для внесення відомостей до ЄРДР слідчим стала заява ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій останній просить органи поліції вжити заходів відповідно до діючого законодавства посадових осіб ТОВ Промінь, які шахрайським шляхом внаслідок незаконного користування належною йому земельною ділянкою, розташованою на території Павлівської громади Запорізького району Запорізької області, внаслідок чого спричинили йому матеріальну шкоду у вигляді упущеної вигоди.

З метою перевірки фактичних обставин, викладених заявником у відповідному зверненні, 17.12.2020 прокурором Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області були внесені відомості за ч.1 ст. 190 КК України.

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_3 пояснив, що відповідно до державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЗП №090427, виданого Вільнянською районною адміністрацією Запорізької області від 03 жовтня 2002, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів- на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі №71, у власності його батька ОСОБА_7 перебувала земельна ділянка, площею 9,3973га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Кіровської сільської ради Вільнянського району Запорізької області (наразі Павлівська сільська рада Запорізького району Запорізької області, Семененківський старостинський округ), кадастровий номер :03:002:0036. 03.01.2007 між батьком та ТОВ Промінь в особі директора ОСОБА_6 укладено договір оренди землі вищезазначеної земельної ділянки строком на 10 років зі сплатою орендарем орендної плати за користування земельною ділянкою у розмірі 2550.00 гривень, яка реалізовується до 31 грудня щорічно (грошові кошти мали сплачуватися одним платежем саме у грошовому еквіваленті). Проте потерпілий наголосив, що даний договір не був дієвим та законним, оскільки окрім постановки підписів з обох сторін цей документ ніде не був одразу зареєстрований (зокрема, у поземельній книзі, в інших необхідних для цього територіальних структурах), а набрав юридичної сили після фактичної реєстрації лише 26.12.2012 за №262, тим самим ОСОБА_6 виграла час на фактичне користування земельною ділянкою з 26.12.2012 по 26.12.2022. Проте за цим фактом відносно ОСОБА_6 вже був спрямований обвинувальний акт в 2021 році (травень-червень, в рамках к/п №0001183). Після смерті батька (після 28.10.2016) потерпілий прийняв спадщину в 2016 році. Згідно Витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.07.2017 №92792820 ОСОБА_3 набув права власності на земельну ділянку на підставі Свідоцтва про спадщину за заповітом від 25.07.2017. З того часу останній мав повноцінне право розірвати раніше укладений договір оренди землі з ОСОБА_6 , користуватися нею самостійне та заробляти собі гроші на життя. Проте заявник не може цього зробити й наразі, оскільки ОСОБА_6 фактично у 2021 році (ще до смерті матері) повернула належну вже йому земельну ділянку, проте юридично остання йому не належить. Так, дія договору оренди землі скінчилася ще у 2022 році, проте за умов: договору орендар (тобто ОСОБА_3 , як спадкоємець) має звернутися до орендодавця з заявою про продовження терміну дії договору або переукладення нового. Проте відповідно до заочного рішення Вільнянського районного суду від 30.10.2017 суд відмовив ОСОБА_3 у розірванні цього договору. В 2018 році потерпілий знову подав до Вільнянського районного суду позовну заяву (позов про стягнення орендної плати та розірвання договору оренди землі. Стягнення орендної плати за його земельну ділянку (про яку вище йшла мова) він мав намір отримати за період з 2016-2017 роки (оскільки особисто він не отримував за цей період грошові кошти). Проте суд відмовив у позовних вимогах ОСОБА_3 мотивуючи це тим, що законним спадкоємцем земельної ділянки він став лише 25.07.2025, а ОСОБА_6 сплатила кошти (орендну плату) за цю землю у повному обсязі на виконання умов договору оренди землі його матері ОСОБА_8 ніби - то як спадкоємиці. В суд ОСОБА_6 надала у підтвердження цього відомості №№2,5,6, виписки з касової книги ТОВ Промінь за 15.11.2016 та 11.10.2017 видатковий касовий ордер №94 від 11.10.2017. Проте ОСОБА_3 не згоден з цією позицією повністю, оскільки на той час ні він, ні його матір ще не були законними спадкоємцями батькової земельної ділянки (не мали свідоцтв про спадщину), а Вільнянський районний суд розцінив надані докази (перелічені документи) як належні і відповідним судовим рішенням визначив, що ОСОБА_8 , маючи фактичний статус спадкоємиці, отримала решту орендної плати. Таким чином, протягом 2017-2020 роки ОСОБА_3 фактично не користувався належною йому земельною ділянкою, оскільки не був згоден з рішенням судової інстанції. З урахуванням показань потерпілого, а також інших зібраних і кримінальному провадженню доказів (зокрема, висновку судової товарознавчої експертизи №922/923/924-21), було встановлено, що сума упущеної вигоди, спричиненої потерпілому ОСОБА_3 , складає 257 164,55 гривень і є значною, юридична кваліфікація по вказаному кримінальному провадженню була змінена з ч.1 ст. 190 на ч.2 ст. 190 КК України. Подальша підслідність по кримінальному провадженню визначена за СВ ВнП№2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області.

В ході проведення подальшого досудового розслідування було встановлено, що, дійсно, директором ТОВ «Промінь» () є ОСОБА_6 , між якою 03.01.2007 та ОСОБА_7 було укладено договір оренди земельної ділянки, площею 9,3973 га з кадастровим номером земельної ділянки :03:002:0036, строком на 10 років. При цьому було встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення могла бути причетною саме ОСОБА_6 , яка у вказаних правовідносинах як директор ТОВ «Промінь» була наділена організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими обов`язками, в силу чого мала статус службової особи у зв`язку з чим 20.01.2022 правова кваліфікація у кримінальному провадженні була змінена з ч.2 ст. 190 на ч. 1 ст. 364 КК України.

26.09.2022 правова кваліфікація в рамках останнього була змінена з ч.1 ст. 364 на ч.1 ст. 364-1 КК України, а саме зловживання повноваженнями, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб використання всупереч інтересам юридичної особи приватного права незалежно від організаційно- правової форми службовою особою такої юридичної особи своїх повноважень, якщо це завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам або інтересам окремих громадян.

06.11.2023 була винесена постанова про призначення судової економічної експертизи, проведення якої було доручено судовим експертам Запорізького відділення Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз і яка наразі триває. На вирішення експертів були поставлені наступні питання: чи підтверджуються документально завдані матеріальні збитки внаслідок користування земельною ділянкою, площею 9,3973га з кадастровим номером :03:002:0036, розташованої поблизу с. Семененкове Запорізького (колишнього Вільнянського) району Запорізької області ТОВ Промінь в особі директора ОСОБА_6 на підставі договору оренди з ОСОБА_7 від 03.01.2007 за період з 2007 по 2016 роки; якщо підтверджуються - на яку суму; чи підтверджується документально розрахунок упущеної вигоди ОСОБА_3 за період з 2017 по 2020 роки внаслідок користування ТОВ «Промінь» в особі директора ОСОБА_6 земельною ділянкою площею 9,3973 га з кадастровим номером :03:002:0036, що розташована поблизу с. Семененкове Запорізького (Вільнянського) району Запорізької області, здійснений ОСОБА_3 на суму 182 715,98 гривень з урахуванням статистичних даних, наданих Головним управлінням статистики в Запорізькій області згідно листа №1184/74- 2023 від 12.12.2023.

Відповідно до висновку судової економічної експертизи від 21.08.2025 №845-23, документально підтвердити розмір матеріальних збитків внаслідок користування земельною ділянкою, площею 9,3973 га з кадастровим номером :03:002:0036, розташованої поблизу с. Семененкове Запорізького (колишнього Вільнянського) району Запорізької області ТОВ «Промінь» в особі директора ОСОБА_6 на підставі договору оренди з ОСОБА_7 від 03.01.2007 за період з 2007 по 2016 роки не надається за можливе у зв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували такі збитки. При цьому в обсязі наданих на дослідження матеріалів та в межах кваліфікації експерта-економіста відповідно до поставленого експертного завдання, визначених у постанові вихідних даних, з урахуванням статистичних даних наданих при супровідному листі Головного управління статистики у Запорізькій області від 04.01.2024 №09-18/2/05-24: щодо зібраної площі, врожайності, обсягів та середньої ціни реалізації виробничої собівартості та рівня рентабельності по окремих видах сільськогосподарських культур у підприємствах Запорізької області за період з 2017 по 2020 роки, розрахунок упущеної вигоди ОСОБА_3 за період з 2017 д 2020 роки внаслідок користування ТОВ «Промінь» в особі директора ОСОБА_6 земельною ділянкою, площею 9,3973га з кадастровим номером :03:002:0036, що розташована поблизу с. Запорізького (Вільнянського району Запорізької області, здійснений ОСОБА_3 на суму 182 715, 98 гривень документально підтверджується частково на суму 114 155,78 гривень.

Після належної оцінки показань та сукупності зібраних по справі доказів, які є вичерпаними і допустимими, слідство прийшло до висновку, що досудове розслідування має бути закінченим, в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, з огляду на наступне: ОСОБА_6 , являючись службовою особою, а саме директором ТОВ «Промінь», в інтересах ТОВ «Промінь» 03.01.2007 в якості директора ТОВ «Промінь» (орендар) уклала договір оренди землі з ОСОБА_7 (орендодавець). Відповідно до вказаного договору оренди землі строк його дії було встановлено на 10 років. Відповідно до п. 20 вказаного договору передача земельної ділянки здійснюється у 10 денний строк після державної реєстрації цього договору за актом її приймання - передачі. Того ж дня, між директором ТОВ «Промінь» ОСОБА_6 та ОСОБА_7 укладено акт приймання-передачі об`єкта оренди (земельної ділянки) за договором оренди, також 03.01.2007 укладено акт визначення меж земельної ділянки. У матеріалах кримінального провадження наявний висновок №162 за матеріалами реєстраційної справи на земельну ділянку, яка передається в оренду, від 23.10.2007, виконаний відділом земельних ресурсів у Вільнянському районі Запорізької області, в якому зазначено, що надані документи і договір оренди землі відповідають умовам і вимогам діючого законодавства України, і їх можливо зареєструвати в книзі державної реєстрації договорів оренди землі, проте фактично договір оренди землі між ОСОБА_7 (орендодавець) та ТОВ «Промінь» в особі директора ОСОБА_6 (орендар) зареєстрований у відділі Держкомзему у Вільнянському районі Запорізької області лише 26.12.2012 за №02262 ОСОБА_9 . Підставою стала заява про державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності, договору суборенди земельної ділянки (її частини), датованої 15.11.2012, обліковий номер ЗВ - 02012, підписаною ОСОБА_6 , у зв`язку з чим Вільнянським ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області було розпочато кримінальне провадження №0001183 від 12.12.2019 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, за результатами досудового розслідування по якому останнє було спрямовано з обвинувальним актом до Вільнянського районного суду Запорізької області відносно ОСОБА_6 .

Зокрема, відповідно ст. 19 Закон України «Про оренду землі» в редакції, що діяла на час підписання Договору і діє на даний час, строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Пунктом 8 договору передбачено, що Договір укладено на 10 років. Таким чином, строк дії оспорюваного договору становить 10 років з дати укладання. Відповідно до п. З ст. 640 ЦК України датою укладання договору є дата його державної реєстрації, тобто 26 грудня 2012 року. Тобто, строк дії договору становить з 26.12.2012 по 26.12.2022. Згідно п.43 Прикінцевих положень Договору Цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Положення п. 43 Договору в частині Цей договір набирає чинності після підписання сторонами порушує ст. 18 Закону України Про оренду землі в редакції, що діяла на час підписання Договору і до 01.01.2013 року, згідно якої договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Отже, строк дії спірного договору оренди землі починається після набрання ним чинності, а не з моменту його укладення. Набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обов`язки по договору, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) стає правовідносинами, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін. Такої правової позиції дійшов Верховний Суд України при розгляді справ: №6-2777цс16, №6-99цс13. Згідно ст. 15 Закону України «Про оренду землі» в редакції, що діяла на час підписання Договору і до 05.04.2015, невід`ємною частиною договору оренди землі є акт приймання-передачі об`єкта оренди. Відповідач почав використання вищевказаної земельної ділянки лише з 26.12.2012 року - саме після державної реєстрації. Відповідно до ст. 17 Закону України Про оренду землі - об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. Крім того, в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які фактичні дані, які підтверджують, що ОСОБА_7 мав будь-які претензії матеріального чи іншого характеру до ТОВ «Промінь» в період часу з 03.01.2007 по 28.10.2016 (дата смерті ОСОБА_7 ). Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ч. 4 ст. 32 ЗУ «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи- орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Потерпілий ОСОБА_3 набув право власності за заповітом на земельну ділянку кадастровий номер :03:002:0036 лише 25.07.2017, тобто на момент коли юридично договір був дійсним, оскільки моментом набуття чинності договору оренду земельної ділянки є саме державна реєстрація такого договору 26.12.2012.

Відповідно до Рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 13.09.2018 судом не встановлено та позивачем ( ОСОБА_3 ) не доведено наявність підстав для стягнення заборгованості з орендної плати за 2016-2017 року з відповідача та дострокового розірвання Договору оренди земельної ділянки за рішенням суду, з огляду на відсутність систематичної несплати з боку ТОВ Промінь орендної сплати позивачеві. У зв`язку із зазначеним в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 цим судовим рішенням було відмовлено. В межах апеляційного та касаційних оскаржень зазначене рішення суду було залишено у силі.

З огляду на зазначене вбачається, що відносини, які виникли між ОСОБА_3 та ТОВ «Промінь» в особі директора ОСОБА_6 мають цивільно-правовий характер і у разі виникнення спорів, - мають вирішуватися в межах цивільних проваджень в судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 364-1 КК України кримінальна відповідальність настає за зловживання повноваженнями, тобто вчинення умисного, з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб використання всупереч інтересам юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми службовою особою такої юридичної особи своїх повноважень, якщо це завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам або інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб. Об`єктивна сторона злочину в даному конкретному випадку характеризується: діянням, яке полягає у використанні особою своїх повноважень всупереч інтересам і юридичної особи приватного права; 2) наслідками у вигляді істотної шкоди охоронюваним законом правам або інтересам окремих громадян, або державним громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб; 3) причинним зв`язком між діянням та наслідками. Злочин може бути вчинений як шляхом активної поведінки - дії, так і шляхом бездіяльності. Обов`язковими ознаками діяння є: а) використання особою своїх повноважень; б) вчинення його всупереч інтересам юридичної особи приватного права.

Під використанням повноважень слід розуміти реалізацію прав чи виконання обов`язків, що обумовлені посадою, яку займає службова особа приватного права. Такі діяння можуть бути вчинені лише в межах наданих цій службовій особі повноважень. Обсяг повноважень такої особи встановлюється відповідно до законодавства та певних актів юридичної особи приватного права (наприклад, статут, положення, інструкція, наказ). Форми зловживання повноваженням: можуть бути різними і залежать від характеру, змісту та обсягу наданих особі повноважень. До зловживання повноваженнями можна, зокрема, віднести неправомірне користування послугами, які надаються в робочий час підлеглими особами безоплатно чи за ціною, нижчою за мінімальну ринкову, службовій особі з її особистих інтересах, незаконне одержання належних підприємств; нематеріальних активів (копій) комп`ютерних програм, літературних або музичних творів тощо) для власних потреб, укладення угод від імені юридичної особи, але в особистих інтересах, безпідставне одержання грошових коштів або іншого майна юридичної особи приватного права тощо.

Враховуючи вище викладене, слідством встановлено, що в діях ОСОБА_6 відсутня об`єктивна сторона складу кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 364-1 КК України.

Отже, на переконання слідчого судді, вказані в скарзі обставини були враховані при прийняті постанови про закриття кримінального провадження.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, що і стало підставою винесення постанови, яка оскаржується.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова слідчого має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладені встановлені під час досудового розслідування та зазначені доводи, що виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій прав та законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» та «Ґюль проти Туреччини»).

Слідчий суддя приходить до висновку про те, що матеріали кримінального провадження свідчать про повноту проведення досудового розслідування, слідчим виконано вказівки, надано оцінку отриманим під час досудового розслідування доказам, з`ясовано та проаналізовано всі обставини, які б свідчили про наявність чи відсутність події кримінального правопорушення.

Постанова слідчого вмотивована, її зміст відповідає фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, у ній викладені обставини, встановлені під час досудового розслідування та зазначені доводи, що виключають провадження у справі та обумовлюють її закриття.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя відмовляє у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-305, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні скарги ОСОБА_3 про скасування постанови старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції №2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_4 в кримінальному провадженні №0000204 про закриття кримінального провадження від 16.09.2025, відмовити.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено 14.11.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1

14.11.2025