Справа №613/123/26 Провадження № 1-кс/613/28/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2026 року. Слідчий суддя Богодухівського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши в залі судових засідань в приміщенні суду в м. Богодухові клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 000004 від 16.01.2026,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про накладення арешту на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого ТСЦ 8042 19.09.2025 на ім?я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , власником якого є ОСОБА_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ним.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що 15.01.2026 до ЧЧ Богодухівського РВП надійшло повідомлення про те, що працівниками Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області на автодорозі «Харків-Охтирка» на вулиці Індустріальній, м. Богодухів, Харківської області було зупинено автомобіль марки «Toyota Lend Rover» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_3 , який надав працівникам поліції посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане ТСЦ 8042 від 19.09.2025 з явними ознаками підробки.

16.01.2026 сектором дізнання Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області вищевказана інформація внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, розпочато досудове розслідування.

До ТСЦ № 6343 РСЦ ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях направлено запит щодо надання інформації:

- чи видавалось посвідчення водія гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , якщо так, то коли саме та яким ТСЦ.

- кому видавалось посвідчення водія серійний номер НОМЕР_4 , видане ТЦ 8042 від 19.09.2025 року.

Станом на 16 січня 2026 року інформацію від ТЦ не отримано.

Відповідно до довідки з інформаційно - телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» за вкладкою "Посвідчення водія", посвідчення серії НОМЕР_4 видане на ім?я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Допитаний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пояснив, що 15.01.2026 близько 13:30 години він їхав на автомобілі марки «Toyota Lend Rover» д.н.з. НОМЕР_2 з м. Запоріжжя в напрямку м. Богодухова. На автодорозі в м. Богодухові по вулиці Індустріальній Харківської області останнього було зупинено працівниками поліції за непрацюючий габарит на автомобілі. Після чого останній надав поліцейським посвідчення водія на своє ім?я. Під час перевірки вказаного посвідчення працівники поліції виявили, що воно має ознаки підробки. Вказане посвідчення ОСОБА_4 замовив через мобільний додаток «Facebook» за 28000 грн.

16.01.2026 проведено огляд місця події, де ОСОБА_4 добровільно видав посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане ТСЦ 8042 від 19.09.2025 року на своє ім?я.

За результатами огляду посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане ТСЦ 8042 від 19.09.2025, вилучене.

На теперішній час посвідчення водія, відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, є тимчасово вилученим майном до вирішення питання про його арешт.

Враховуючи пояснення ОСОБА_4 , та те, що саме останнім було надано посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане ТСЦ 8042 від 19.09.2025 на ім?я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , то є підстави вважати, що останній є його власником.

Враховуючи вищевикладене, під час проведення досудового розслідування виникла необхідність звернутися до слідчого судді з метою накладення арешту на вказане посвідчення водія для збереження речових доказів та проведення судових експертиз, об`єктом дослідження яких буде вказане посвідчення водія.

Прокурор надав суду заяву про розгляд клопотання без його участі.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання не здійснювалося.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття у судове засідання осіб, за участі яких розглядається клопотання, не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, матеріали клопотання та надані докази, приходить до такого.

З доданих до клопотання документів вбачається, що у провадженні Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004 від 16.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, в якому 16.01.2026 у період часу з 00.50 год. по 01.10 год. проведено огляд місця події, а саме відкритої ділянки місцевості, що знаходиться на автодорозі Р46 Богодухів-Суми поблизу Т1702, де було зупинено автомобіль марки «Lend Rover» д.н.з. НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_4 , 1979 р.н., який при перевірці документів пред`явив працівникам поліції посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 19.09.2025 на ім?я ОСОБА_4 .

Допитаний ОСОБА_4 пояснив, що вказане посвідчення водія він придбав у мережі Фейсбук, вартістю 28000,00 грн.

За відомостями ГСЦ, посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане 05.09.2024 ТСЦ 3242 на ім`я ОСОБА_5 , 2008 р.н.

Постановою дізнавача СД Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області від 16.01.2026 посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 19.09.2025 на ім?я ОСОБА_4 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000004 від 16.01.2026.

Враховуючи, що вказане посвідчення водія видане на ім?я ОСОБА_6 , то є підстави вважати, що останній є його власником.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення клопотання, слідчий суддя виходить з такого.

Завданнями кримінального провадження відповідно до ст.2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості приховування, знищення, використання, перетворення, пресування та відчуження майна. З метою забезпечення схоронності речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При цьому ст. 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішення питання про арешт майна в порядку п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя повинен враховувати можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні.

Оцінюючи усі надані докази відповідно до вимог ст.94 КПК України - з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, слідчий суддя зазначає, що факти та докази, які можуть дати слідчому судді підстави для задоволення клопотання про накладення арешту, не повинні знаходитися на однаковому рівні з тими, що необхідні для виправдання, засудження чи навіть пред`явлення обвинувачення /повідомлення про підозру/, та які з`являються на подальшому етапі кримінального розслідування, тому вважає досліджені докази достатніми підставами вважати що, кримінальне правопорушення було вчинено , а вилучені речі можуть бути доказами під час судового розгляду .

Враховуючи, що в органу досудового розслідування виникла необхідність у проведенні ряду експертиз, об`єктом дослідження яких буде вищевказане посвідчення водія, а також необхідність надання експерту вказаного у клопотанні посвідчення водія, слідчий суддя вважає, що вилучене під час огляду місця події посвідчення водія дійсно може бути використане як доказ у даному кримінальному провадженні, а накладення арешту в даному випадку може запобігти ризикам, передбаченим абз. 2 ч. 1 ст.170 КПК України.

На підставі викладеного, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання прокурора про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 132, 167, 170-173, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 000004 від 16.01.2026 задовольнити.

Накласти арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого ТСЦ 8042 19.09.2025 на ім?я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , власником якого є ОСОБА_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ним.

Місцем зберігання вказаного посвідчення водія визначити матеріали кримінального провадження № 0000004 від 16.01.2026.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити заінтересованим особам, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна та роз`яснити власникам майна право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1