ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 530/716/25

провадження № 51-2427км25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

у режимі відеоконференції:

скаржника ОСОБА_6 ,

представника скаржника ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 08 травня 2025 року про відмову у відкритті провадження, постановлену у кримінальному провадженні № 0000259.

Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Окремою ухвалою слідчого судді Зіньківського районного суду Полтавської області

від 23 квітня 2025 року постановлено довести до відома керівництва Генеральної прокуратури обставини, викладені у цьому судовому рішенні для вжиття відповідних заходів реагування в межах повноважень визначених законом та недопущення

в подальшому подібних порушень норм законодавства.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 08 травня 2025 року відмовлено

у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора Диканської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_8 на окрему ухвалу слідчого судді Зіньківського районного суду Полтавської області від 23 квітня 2025 року на підставі

ч. 4 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) у зв`язку з тим, що апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню

в апеляційному порядку.

Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу, і заперечення інших учасників провадження

У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Зазначає, що апеляційний суд дійшов помилкового висновку про те, що постановлена слідчим суддею ухвала не підлягає оскарженню в апеляційному порядку. Посилаючись на практику Верховного Суду та загальні засади кримінального провадження, визначені приписами КПК, прокурор вважає, що, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд порушив його право на оскарження судового рішення.

ОСОБА_6 подав заперечення, у яких просив касаційну скаргу залишити без задоволення.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 , надавши відповідні пояснення, підтримала касаційну скаргу.

ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення касаційної скарги, ухвалу апеляційного суду просив залишити без зміни.

ОСОБА_7 підтримала таку ж позицію як і ОСОБА_6 .

Мотиви Суду

Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Згідно зі ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції, зокрема, є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частиною 1 ст. 412 КПК передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення (ст. 370 КПК).

Ухвала апеляційного суду - це рішення суду вищого рівня стосовно законності, обґрунтованості та вмотивованості рішення суду першої інстанції, що перевіряється

в апеляційному порядку. Отже, ухвала апеляційного суду має відповідати вимогам

ст. 370 КПК.

За приписами ч. 4 ст. 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями ст. 394 цього Кодексу.

Як убачається з ухвали, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана прокурором ухвала слідчого судді місцевого суду від 23 квітня 2025 року, не входить до визначеного ст. 309 КПК переліку ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування і на підставі ч. 4 ст. 399 КПК відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора.

Проте, колегія суддів з таким рішенням апеляційного суду не погоджується з таких підстав.

З наявних у Верховному Суді матеріалів убачається, що ухвалою від 23 квітня 2025 року слідчий суддя Зіньківського районного суду Полтавської області під час розгляду скарги ОСОБА_6 постановив довести до відома керівництва Генеральної прокуратури обставини, викладені в окремій ухвалі, для вжиття відповідних заходів реагування в межах повноважень визначених законом та недопущення в подальшому подібних порушень норм законодавства.

Колегія суддів ураховує те, що чинним КПК прямо не передбачено постановлення під час розгляду слідчим суддею місцевого суду скарг у порядку, передбаченому приписами ст. 303 КПК, такого виду судового рішення, як окрема ухвала, відповідно й не може бути прямо передбачено в КПК можливості її оскарження.

Водночас, у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 686/9636/18 (провадження № 51-6276кмо19) вказано, що згідно з приписами статей 369, 418 КПК суд апеляційної інстанції за наявності відповідних підстав має процесуальні повноваження для постановлення ухвал, які не вирішують справи по суті, однак звертають увагу уповноважених органів на встановлені у кримінальному провадженні факти порушення закону, які потребують вжиття належних заходів реагування. Постановлення таких ухвал спрямовано на забезпечення ефективності здійснення правосуддя у конкретному кримінальному провадженні та конституційного права на судовий захист, гарантований ст. 55 Конституції України.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК, зокрема, верховенства права та забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 8 КПК принцип верховенства права означає, що людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Право на апеляційне оскарження є складовою частиною права на справедливий суд, яке передбачено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Забезпечення такого права є однією з важливих гарантій ухвалення правосудного рішення у кримінальному провадженні.

Воно також гарантовано визначеними Конституцією України та КПК основними засадами судочинства, у тому числі забезпеченням апеляційного оскарження рішення суду.

Відповідно до ст. 24 КПК кожному гарантовано право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Крім того, згідно з усталеною судовою практикою Верховного Суду, суд апеляційної інстанції під час вирішення питання про відкриття провадження за апеляційною скаргою на рішення слідчого судді, яке не передбачене КПК, повинен керуватися приписами ч. 6 ст. 9 КПК щодо застосування загальних засад кримінального провадження, визначених ч. 1 ст. 7 КПК, зокрема, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності - п. 17 ч. 1 ст. 7, ст. 24 КПК (постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року в справі № 243/6674/17-к

та № 237/1459/17).

З огляду на викладене посилання суду апеляційної інстанції на положення ч. 4

ст. 399 КПК під час відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора на окрему ухвалу слідчого судді в цьому кримінальному провадженні не можна визнати обґрунтованим з точки зору указаних вище засад кримінального провадження.

Наведене узгоджується також з практикою Верховного Суду, викладеною, зокрема,

у постанові від 27 квітня 2023 року у справі № 499/29/20 (провадження № 51-282км23).

Таким чином, ухвала апеляційного суду від 08 травня 2025 року не відповідає загальним засадам кримінального провадження, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Тому касаційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а рішення апеляційного суду - скасуванню із призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого необхідно врахувати наведене та ухвалити законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Верховний Суд

ухвалив:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Полтавського апеляційного суду від 08 травня 2025 року про відмову у відкритті провадження скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту її проголошення,

є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3