У Х В А Л А

13.10.2025 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6

розглянувши в залі судового засідання № 6 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у підготовчому судовому засіданні по обвинувальному акту за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, клопотання про повернення обвинувального акту прокурору

В С Т А Н О В И В :

До Білоцерківського міськрайонного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Прокурор вважає, що на підставі обвинувального акту слід призначити судовий розгляд.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 вважає, що обвинувальний акт слід повернути прокурору як такий, що не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, а саме положенням п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України. При цьому зазначає, що з поданого до суду обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у. нанесені умисного тяжкого тілесного ушкодження своїй матері ОСОБА_7 , що спричинило її смерть, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Разом з цим, зазначені вище обставини належними доказами з боку обвинувачення не доведені. Матеріали кримінального провадження не містять належних та достовірних доказів про вчинення цього діяння ОСОБА_5 . Обвинувачення базується лише на припущеннях та чутках.

За таких умов із змісту обвинувального акту неможливо з`ясувати, фактичні обставини кримінального правопорушення.

Зазначена обставина свідчить про упередженість сторони обвинувачення під час складання обвинувального акту та його невідповідність н. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Єдиним поясненням не розкриття зазначених питань з боку слідства у обвинувальному акті є те, що докази вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення відсутні, а слідство намагаючись звинуватити обвинуваченого вдається до загальних формулювань, не уточнюючи які конкретні докази свідчать про скоєння інкримінованого злочину.

Зазначені вище недоліки обвинувального акту роблять обвинувачення, висунуте ОСОБА_5 неконкретним, таким що порушує його право на захист, зокрема право бути детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього (ст. 6 § 3(а) Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод), а суд позбавляють можливості зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою (постанова Верховного Суду України від 24.11.2016 у справі № 5-328 К/С- 16).

Відсутність в обвинувальному акті чіткого формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій особи за твердженням захисника унеможливлює якісний і повний її захист і, як наслідок, має бути беззаперечною підставою для скасування вироку (справи ЄСПЛ «Ващенко проти України» від 26.06.2008, «Маттоціа проти Італії» від 25.07.2000, «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008)

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, інші учасники підтримали правову позицію захисника.

Заслухавши думку учасників судового провадження суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт крім інших має містити такі відомості:

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Обвинувальний акт, затверджений 30 вересня 2023 року прокурором у кримінальному провадженні прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 формально відповідає вимогам п.5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Наведені захисником доводи в частині неконкретності формулювання обвинувачення наявності чи відсутності доказів винуватості є предметом доказування саме стороною обвинувачення виходячи з принципу змагальності та входять до питань, які суд має вирішити, ухвалюючи вирок в нарадчій кімнаті, а отже не є перешкодою для призначення судового розгляду.

Ні підставі викладеного керуючись ст. 3, 291, 314 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України відмовити.

Продовжити виконання вимог ст. 314 КПК України.

Ухвала суду оскарженню не підлягає

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 17.10.2025 о 08 год. 20 хв.

СуддяОСОБА_8