УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 295/4922/23

провадження № 51-4231 зво 23

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши заяву ОСОБА_4 про перегляд за виключними обставинами ухвали Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27 листопада 2025 року,

установила:

Як убачається з наявних у Верховному Суді даних, Касаційний кримінальний суд Верховного Суду (далі - Суд), керуючись статтями 463, 464 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), 27 листопада 2025 року відмовив заявниці у відкритті провадження. Постановлена ухвала Суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

ОСОБА_4 звернулася із заявою, в якій порушує питання про перегляд за виключними обставинами згаданого рішення Суду.

Дослідивши подане звернення та копію судового рішення, колегія суддів дійшла такого висновку.

За положеннями ст. 19 Конституції України Верховний Суд діє виключно в межах своїх повноважень та у спосіб, передбачений законом.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 5 березня 2003 року № 5-рп/2003 у разі надходження звернень, зміст яких не відповідає закону або виходить за межі компетенції адресата, останній не зобов`язаний задовольняти вимоги запиту або приймати пропозицію, яка міститься у зверненні.

Провадження про перегляд за виключними обставинами регламентовано в гл. 34 КПК.

Відповідно до ч. 1 ст. 459 указаного Кодексу судові рішення, що набрали чинності, можуть бути переглянуті за виключними обставинами, вичерпний перелік якихміститьсяуч. 3 цієї норми процесуального права.

Як убачається зі змісту заяви, її авторка залишила поза увагою наведені законодавчі приписи, адже просить у порядку ст. 34 КПК переглянути ухвалу Суду про відмову у відкритті провадження, що не узгоджується з кримінальним процесуальним законом.

Крім того, у поданій заяві ОСОБА_4 не зазначає обставин, як фактичного, так і правового характеру, котрі в розумінні ст. 459 КПК зумовлюють необхідність здійснення процедури перегляду й виконання процесуальних дій за правилами гл. 34 цього Кодексу.

Позиція заявниці по суті полягає у незгоді з постановленою 27 листопада 2025 року ухвалою Суду, а відображені доводи зводяться до опису перебігу подій минулих років, особистих даних дочки, інших осіб, оціночних суджень щодо їх поведінки та інших міркувань, котрі перебувають поза зв`язком із порядком здійснення кримінального провадження за виключними обставинами.

Таким чином, саме собою звернення ОСОБА_4 із заявою не створює правових підстав для перегляду вказаного рішення Суду, яке в силу ст. 533 КПК є обов`язковим для учасників судового провадження, всіх фізичних і юридичних осіб, органів державної влади й місцевого самоврядування та їх службових осіб і підлягає виконанню на всій території України.

З огляду на викладене, ураховуючи окреслені положення Основного Закону, позицію Конституційного Суду України та особливості екстраординарної процедури перегляду судових рішень, унормованої КПК, у відкритті провадження за заявою ОСОБА_4 необхідно відмовити.

Керуючись статтями 463, 464 КПК, колегія суддів

постановила:

Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_4 про перегляд за виключними обставинами ухвали Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27 листопада 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_5 ОСОБА_3