Справа № 464/6895/25
пр.№ 1-кс/464/1212/25
УХВАЛА

про арешт майна

02 жовтня 2025 року м. Львів

Слідчий суддя Сихівського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю власника майна ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання слідчого СВ ВП №2 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000776 від 30.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України,

встановив:

слідчий СВ ВП №2 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000776 від 30.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, в якому просить накласти арешт на кофту чорно-сірого кольору із капюшоном, куртку чорного кольору із капюшоном фірми «Dauntless», джинси сірого кольору, запальничку із салатовим руків`ям, системний блок фірми «DarkFlash» чорного кольору, шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження таким майном.

Клопотання обґрунтовує тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що 29 вересня 2025 року приблизно о 21:55 год. ОСОБА_3 , перебуваючи біля входу до відділення №16 ТОВ «Нова Пошта», що знаходиться за адресою: м. Львів, проспект Червоної Калини, 76, маючи умисел на знищення чужого майна шляхом підпалу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою знищення чужого майна, з хуліганських мотивів, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, за допомогою запальнички, яку він приніс із собою, підпалив заздалегідь заготовлену каністру із бензином, яку поставив біля вхідних дверей вищевказаного відділення №16 ТОВ «Нова Пошта», та переконавшись у тому, що бензин у каністрі зайнявся, залишив місце вчинення кримінального правопорушення.

Так, в ході проведення невідкладного обшуку у приміщеннях будинку АДРЕСА_1 , де фактично проживає підозрюваний, виявлено та вилучено кофту чорно-сірого кольору із капюшоном, куртку чорного кольору із капюшоном фірми «Dauntless», джинси сірого кольору, запальничку із салатовим руків`ям, системний блок фірми «DarkFlash» чорного кольору.

Беручи до уваги викладене та те, що вказані предмети є речовими доказами, мають суттєве значення для проведення досудового розслідування та можуть бути використані як докази вчиненого кримінального правопорушення, з метою забезпечення їх збереження, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, знищення, перетворення та відчуження, просить клопотання задовольнити.

В судовому засіданні власник майна ОСОБА_3 щодо задоволення клопотання та накладення арешту на вказане майно не заперечив.

Слідчий ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про проведення розгляду клопотання без його участі, таке підтримує та просить задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши думку власника майна, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до переконання, що таке підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Таким чином, враховуючи положення ч. 2 ст. 167, ч. 2 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на вказане вище майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З матеріалів клопотання вбачається, що 30.09.2025 внесено відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000776 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Матеріалами клопотання підтверджується, що 30.09.2025 в ході проведення обшуку у приміщеннях будинку АДРЕСА_1 , де фактично проживає підозрюваний, виявлено та вилучено кофту чорно-сірого кольору із капюшоном, куртку чорного кольору із капюшоном фірми «Dauntless», джинси сірого кольору, запальничку із салатовим руків`ям, системний блок фірми «DarkFlash» чорного кольору.

Ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 01.10.2025 надано дозвіл на проведення обшуку у приміщеннях будинку АДРЕСА_1 , які належать на праві приватної власності ОСОБА_6 , де фактично проживає ОСОБА_3 , з метою виявлення та вилучення вищевказаного майна.

Згідно з постановою про визнання речових доказів від 01.10.2025, вищевказане майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про те, що стороною досудового розслідування доведено, що СВ ВП №2 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000776 від 30.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, доступ до майна, на яке слід накласти арешт, отримано в порядку, визначеному КПК України, таке є речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні. Окрім цього, слідчим доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Виходячи з викладеного, приходжу до висновку про необхідність задоволення поданого клопотання, оскільки арешт майна в даному випадку є необхідним для встановлення обставин у кримінальному провадженні та збереження речового доказу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 117, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

клопотання задовольнити.

Накласти арешт на кофту чорно-сірого кольору із капюшоном, куртку чорного кольору із капюшоном фірми «Dauntless», джинси сірого кольору, запальничку із салатовим руків`ям, системний блок фірми «DarkFlash» чорного кольору, шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження таким майном.

Передати майно, на яке накладено арешт, на зберігання слідчим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000776 від 30.09.2025.

Ухвала підлягає до виконання слідчим, прокурором у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000776 від 30.09.2025.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 03 жовтня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1