Справа № 331/4908/25
Провадження № 1-кс/331/2259/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Олександрівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника скарги ОСОБА_3 , слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні №0000747 від 20.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, яка полягає у нездійсненні слідчим інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Олександрівського районного суду міста Запоріжжя надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні №0000747 від 20.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, яка полягає у нездійсненні слідчим інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

В обґрунтування скарги зазначено, що у провадженні СВ ВП №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження №0000747 від 20.08.2025 за ч.4 ст. 190 КК України.

ОСОБА_5 05.12.2025 подав через канцелярію Головного управління Національної поліції в Запорізькій області заяву про залучення його як потерпілого у кримінальному провадженні № 0000747 від 20.08.2025.

Оскільки подане ОСОБА_5 клопотання станом на день подання скарги слідчим не розглянуто та не надано йому відповіді, представник заявника скарги просить слідчого суддю зобов`язати уповноваженого слідчого у кримінальному провадженні №0000747 від 20.08.2025 розглянути клопотання про залучення ОСОБА_5 до кримінального провадження як потерпілого.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 подану ним скаргу підтримав з підстав, які викладені у ній, та просив її задовольнити. Також він пояснив, що його довіритель подавав заяву саме до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, оскільки з ЄДРСР йому стало відомо, що у даному кримінальному провадженні до слідчого судді зверталася саме слідча Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_6 цього він зробив висновок про створення слідчої групи у даному кримінальному провадженні, до якої включена дана слідча. Також він наполягав, що заява ОСОБА_5 мала бути розглянута саме у строк, визначений ч. 1 ст. 220 КПК України. Крім того, він звернув увагу на те, що його довіритель звертався до слідчого саме із заявою, а не із клопотанням, оскільки подання саме заяви у даному випадку вимагає ч. 2 ст. 55 КПК України.

ОСОБА_5 у дане судове засідання не з`явився, викликався до суду належним чином, але його неявка не перешкоджає розгляду скарги, оскільки його інтереси у даному провадженні представляє уповноважений представник.

Слідча СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 підтвердила, що до неї дійсно із резолюцією керівника від 08.12.2025 надійшла заява ОСОБА_5 про визнання потерпілим. Однак, вона вважає, що дана заява не є клопотанням у розумінні ч. 1 ст. 220 КПК України, а тому вона має розглядатися у строк, визначений у ст. 20 Закону України «Про звернення громадян», який на даний час ще не закінчився. Також вона підтвердила, що дійсно у провадженні саме СВ ВП №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження №0000747 від 20.08.2025 за ч.4 ст. 190 КК України і її включено до групи слідчих у цьому кримінальному провадженні. Крім того, вона повідомила, що на даний час триває досудове розслідування вказаного кримінального провадження, з`ясовуються всі обставини події, у тому числі й питання про те, яким особам завдано шкоди від даного кримінального правопорушення, у зв`язку з чим поспішне прийняття рішення про визнання ОСОБА_5 потерпілим у подальшому може призвести до процесуальних помилок.

Заслухавши представника заявника скарги та слідчого, дослідивши подану скаргу та долучені до неї матеріали, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Згідно із ч. 1 ст. 301 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ ВП №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження №0000747 від 20.08.2025 за ч.4 ст. 190 КК України.

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді зі скаргою саме на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні №0000747 від 20.08.2025, яка полягає у невиконанні ним вимог ч. 1 ст.220 КПК України, а саме: у нерозгляді протягом встановленого триденного строку заяви ОСОБА_5 про залучення його як потерпілого у кримінальному провадженні №0000747 від 20.08.2025, яку він подав 05.12.2025 через канцелярію Головного управління Національної поліції в Запорізькій області.

На час звернення зі скаргою на бездіяльність слідчого про результати розгляду даної заяви ОСОБА_5 повідомлений не був.

Відповідно до ч. 1 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 220 КПК України про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

У ході судового розгляду скарги було встановлено, що слідчою не було надано слідчому судді належних та допустимих доказів на спростування доводів скарги адвоката ОСОБА_3 .

При цьому, слідча сама підтвердила, що станом на час розгляду скарги вона заяву ОСОБА_5 по суті не розглянула, посилаючись на те, що ще не минув строк на розгляд цієї заяви, визначений Законом України «Про звернення громадян».

Однак, із такою позицією слідчої слідчий суддя погодитися не може, оскільки обов`язок розгляду клопотань сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника, а також строк розгляду цих клопотань прямо визначений ч.1 ст.220 КПК України, а тому розгляд заяви про залучення особи до провадження як потерпілого поза межами кримінального процесуального законодавства суперечить положенням ст.2 КПК України, згідно з якою завданнями кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, та положенням ч.5 ст.38 КПК України, згідно з якою орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування. Крім того, така позиція слідчої суперечить і положенням ч. 3 і абз. 1 ч. 2 ст. 55 КПК України, відповідно до яких потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, і права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання, зокрема, заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

З огляду на викладене, розгляд заяви ОСОБА_5 від 05.12.2025 в порядку Закону України «Про звернення громадян», на переконання слідчого судді, є таким, що не ґрунтується на законі, оскільки ця заява не містить пропозицій стосовно вдосконалення роботи органів досудового розслідування, викриття недоліків у їх роботі, а також, зважаючи на викладені у ній обставини, не може бути розцінена як прояв участі заявника у державних справах.

Крім того, слідчий суддя не може погодитися і з позицією слідчої про те, що визначений у ч. 1 ст. 220 КПК України строк у даному випадку не підлягає застосуванню, оскільки ОСОБА_5 звернувся до неї не із клопотанням, а із заявою, оскільки ч. 3 і абз. 1 ч. 2 ст. 55 КПК України прямо визначають необхідність подання у даному випадку саме заяви про залучення особи до провадження як потерпілого, а ст. 3 Закону України «Про звернення громадян», на який слідча посилається на обґрунтування своєї позиції, взагалі надає визначення заяви (клопотання).

Таким чином, слідчим суддею під час розгляду скарги встановлено, що слідчою у даному випадку було порушено вимоги ч. 1 та ч. 2 ст. 220 КПК України щодо строку розгляду вказаної заяви ОСОБА_5 , оскільки ця заява не була розглянута протягом трьох днів після її надходження, а також заявника не було повідомлено про прийняте слідчою рішення за результатами розгляду цієї заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

При цьому, Верховний Суд у постанові від 14 лютого 2023 року у справі № 405/680/22, провадження № 51-1544км22, акцентував увагу на тому, що стаття 307 КПК України чітко розрізняє «рішення» і «дії». Це розрізнення послідовно проводиться у всіх трьох частинах статті, де «рішення» і «дії» згадуються поряд як самостійні поняття. Також й інші положення КПК України не свідчать про те, що законодавець визначає «рішення» як різновид «дії». Навпаки, відповідно до КПК України «рішення» і «дія» завжди мають самостійне значення. Рішення приймається дія здійснюється, дія має початок і закінчення рішення є одномоментним актом, до процесуальної дії можуть бути залучені багато учасників процесуальне рішення приймається лише уповноваженою особою, дії фіксуються в протоколі рішення оформлюється постановою. Таким чином, положення КПК України не дають жодних підстав вважати процесуальне рішення одним з різновидів процесуальної дії.

Враховуючи різну правову природу «рішень» і «дій», частина 2 статті 307 КПК визначає різні повноваження слідчого судді у випадку їх оскарження. При оскарженні дії або не здійснення дії слідчий суддя має повноваження зобов`язати припинити дію або здійснити дію, однак не має повноважень скасувати дію, що вже відбулася. У той же час по відношенню до оскаржених рішень слідчий суддя має повноваження лише скасувати таке рішення, але не має повноважень зобов`язати прийняти рішення. Тим більше слідчий суддя не має повноважень визначати, яке саме рішення має прийняти слідчий або прокурор у конкретному випадку, оскільки таким чином суддя втрутиться в сферу повноважень цих осіб і фактично прийме участь у діяльності сторони обвинувачення всупереч своїй ролі в провадженні (частина 3 статті 22 КПК України).

Таким чином, Верховний Суд робить висновок, що стаття 307 КПК України не надає слідчому судді повноваження своєю ухвалою зобов`язувати слідчого, дізнавача чи прокурора прийняти певне рішення під час досудового розслідування.

Тому, оскільки у даному випадку представник заявника скарги просить слідчого суддю зобов`язати уповноваженого слідчого у кримінальному провадженні №0000747 від 20.08.2025 розглянути клопотання про залучення ОСОБА_5 до кримінального провадження як потерпілого, тобто просить зобов`язати саме здійснити дію, слідчий суддя приходить до висновку про те, що скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 303-307, 309, 376, 532-534 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні №0000747 від 20.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, яка полягає у нездійсненні слідчим інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, задовольнити.

Зобов`язати слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 розглянути заяву ОСОБА_5 від 05.12.2025 про залучення його у якості потерпілого у кримінальному провадженні №0000747 від 20.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та оголошені у судовому засіданні 11 грудня 2025 року.

Повний текст ухвали складено і проголошено 15 грудня 2025 року о 09 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_7