МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 945/2903/25
Провадження № 1-кс/945/405/25
УХВАЛА

Іменем України

26 грудня 2025 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Миколаївського районного суду Миколаївської області в м. Миколаєві, клопотання прокурора Миколаївської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.12.2025 за №0000430 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно,

встановила:

25 грудня 2025 року до слідчого судді Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшло вищевказане клопотання прокурора.

Клопотання обґрунтоване тим, що СВ відділення поліції № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.12.2025 за №0000430, у якому ОСОБА_4 24.12.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 4 ст. 186 КК України.

Підставою для початку досудового розслідування стала заява ОСОБА_5 про те, що 23.12.2025 о 21 год. 30 хв. ОСОБА_4 поєднуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої відкрито заволодів її мобільним телефоном, а після цього проти її волі, вчинив насильницькі дії сексуального характеру відносно неї.

У порядку ст. 208 КПК України, безпосередньо після вчинення вищевказаного злочину, 24.12.2025, під час складання протоколу затримання ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 4 ст. 186 КК України, в ході особистого обшуку зазначеної затриманої особи, виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Oppo» модель «СРН2639», imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 з SIM-картою мобільного оператору Київстар, номер НОМЕР_3 та SIM-картою мобільного оператору Лайфселл, номер НОМЕР_4 , який упаковано до спец пакету № PSP 1061310.

Вказаний мобільний телефон належить потерпілій ОСОБА_5 , є предметом посягання та під час проведення розслідування, а саме 24.12.2025 визнаний речовим доказом в даному кримінальному провадженні.

За таких обставин, у клопотанні прокурор зазначив, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, з ним планується проведення ряду слідчих дій, у тому числі експертні дослідження, а тому підлягає арешту на підставі ч. 3 ст. 170 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав з підстав та мотивів, викладених у ньому.

Потерпіла ОСОБА_5 , власниця майн до суду подала заяву про розгляд клопотання за її відсутності, проти задоволення клопотання не заперечувала.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання з доданими матеріалами, дійшла до висновку про наступне.

Клопотання про арешт майна містить усі необхідні дані, передбачені ч.3 ст.171 КПК України, з обґрунтуванням щодо необхідності накладення арешту, оскільки вилучене під час обшуку затриманої особи речі - є речовими доказами.

Майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.167 КПК України, а тому виникла необхідність накласти арешт на зазначене вище майно з метою збереження речових доказів та проведення ряду необхідних слідчих дій.

Згідно ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 цього Кодексу.

Частинами 1-4 ст.170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадках, передбачених п.1, ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене, для встановлення під час досудового розслідування обставин у кримінальному провадженні, кваліфікації правопорушення, суми спричиненої шкоди, у тому числі для/та з метою використання в подальшому для проведення слідчих дій по встановленню обставин вчинення злочину, слідчий суддя дійшла висновку, що за наявності наведених обставин, сукупності підстав та розумних підозр, клопотання підлягає задоволенню частково.

Вилучені під час обшуку затриманої особи речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000430 від 24.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, постановою слідчого СВ ВП № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області від 24.12.2025.

Вищезазначені предмети, які визнано речовими доказами з великою вірогідністю могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення та є предметами посягання, містять відомості або інформацію, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім цього, під час досудового розслідування є реальна необхідність в проведенні необхідних експертних досліджень вилученого майна, яке визнано речовими доказами та долучено до матеріалів кримінального провадження.

Таким чином речі, що були вилучені працівниками поліції в ході особистого обшуку мають значення для кримінального провадження та з метою збереження речових доказів виникла необхідність в накладенні арешту на вище вказане майно.

Разом з тим, слідчий суддя підстав для обмеження користування потерпілої ОСОБА_5 мобільним телефоном, що визнаний речовим доказом, не вбачає, а тому після проведення необхідних процесуальних та слідчих дій, мобільний телефон марки ««Oppo» модель «СРН2639», повинен бути повернутий власнику.

Керуючись статтями 98, 132, 170 - 173, 395 КПК України, слідчий суддя

постановила:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.12.2025 за №0000430, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 4 ст. 186 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучений у період часу з 03 год. 09 хв. по 03 год. 28 хв 24 грудня 2025 року, в ході затримання підозрюваного ОСОБА_4 у порядку ст. 208 КПК України - мобільний телефон марки «Oppo» модель «СРН2639», imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 з SIM-картою мобільного оператору Київстар, номер НОМЕР_3 та SIM-картою мобільного оператору Лайфселл, номер НОМЕР_4 , який упаковано до спец пакету № PSP 1061310, шляхом заборони у відчуженні та розпорядженні вказаним телефоном, залишивши право користування за ОСОБА_5 , а також стороною обвинувачення виключно для виконання завдань кримінального провадження.

Ухвала підлягає негайному виконанню прокурором та може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду упродовж 5 днів з дня її оголошення.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Повний текст ухвали складено 29 грудня 2025 року о 08 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_6

29.12.2025