ПОДІЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ПОЛТАВИ
Справа № 553/1712/24
Провадження № 1-кп/553/383/2025
У Х В А Л А

Іменем України

29.10.2025м. Полтава

Подільський районний суд міста Полтави в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участі

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 ,

обвинувачених: ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000517 від 02.08.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, ч. 3 ст. 190 КК України ( в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018) та ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190 КК України ( в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018) та ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 190 КК України та ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190 КК України ( в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018 року), -

В С Т А Н О В И В:

24 травня 2024 року в провадження Подільського (Ленінського) районного суду м. Полтави з Полтавської обласної прокуратури надійшло кримінальне провадження № 0000517 від 02.08.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, ч. 3 ст. 190 КК України ( в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018) та ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190 КК України ( в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018) та ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 190 КК України та ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190 КК України ( в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018 року).

Ухвалою Подільського (Ленінського) районного суду м. Полтави 12 серпня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено провадження до судового розгляду.

27 жовтня 2025 року захисником обвинуваченої ОСОБА_4 - адвокатом ОСОБА_5 через підсистему «Електронний суд» направлено клопотання про закриття кримінального провадження № 0000517 від 02 серпня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, ч. 3 ст. 190 КК України ( в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018) та ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190 КК України ( в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018) та ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 190 КК України та ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190 КК України ( в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018 року), за епізодом № 6 від 25 серпня 2022 року.

В обґрунтування заявленого клопотання захисник ОСОБА_5 зазначила, що згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у пособництві шахрайству, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, у тому числі шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто скоєнні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 190 та ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 190 (в редакції Закону №2617-VIII від 22.11.2018) КК України.

Разом з цим, 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року №3886- IX, яким ст. 51 КУпАП викладено у новій редакції та встановлено, що максимальний розмір викраденого майна для кваліфікації дій особи як дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати за ч. 2 ст. 51 КУпАП, не може перевищувати двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Таким чином, відповідно до статті 51 КУпАП крадіжка чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи підпункт 169.1.1 статті 169 Податкового кодексу України та ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2022 рік», прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 01 січня 2022 року становив 2 481 грн.

У зв`язку з вищевикладеними змінами для кваліфікації крадіжки чужого майна шляхом шахрайства, як кримінального правопорушення сума завданої шкоди повинна перевищувати 2 розміри соціальної пільги, тому розмір збитків необхідний для притягнення до кримінальної відповідальності за шахрайство, вчинене у 2022 році, має перевищувати 2 481 грн.

Як убачається з обвинувального акту ОСОБА_8 та ОСОБА_4 інкримінується вчинення шахрайства та пособництво в шахрайстві, скоєних повторно, за попередньою змовою групою осіб, у тому числі, по епізоду №6, де потерпілій ОСОБА_10 25 серпня 2022 року було заподіяно матеріальну шкоду у загальному розмірі 1 968 грн. Дії ОСОБА_8 за вказаним епізодом кваліфіковані за ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону №2617-VIII від 22.11.2018), а дії ОСОБА_4 - за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону №2617-VIII від 22.11.2018).

На підставі вищевикладеного, оскільки епізоду №6 від 25 серпня 2022 року сума завданої шкоди внаслідок вчинення шахрайства у 2022 році менша, ніж визначені на відповідний рік 2 розміри соціальної пільги, такі діяння не можуть визнаватися

кримінально караними, у зв`язку з чим захисник ОСОБА_5 прохала суд кримінальне провадження №0000517 від 02 серпня 2022 року в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч.3 ст. 190 (в редакції Закону №2617-VIII від 22.11.2018) КК України та ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 190 (в редакції Закону №2617-VIII від 22.11.2018) КК України по епізоду №6 від 25 серпня 2022 року, де потерпілій ОСОБА_10 шляхом шахрайства та пособництва у шахрайстві, вчинених повторно, за попередньою змовою групою осіб, було заподіяно матеріальну шкоду у загальному розмірі 1 968 грн., закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Разом із цим, 28 жовтня 2025 року до суду надійшло клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження № 0000517 від 02 серпня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, ч. 3 ст. 190 КК України ( в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018) та ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190 КК України ( в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018) та ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 190 КК України та ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190 КК України ( в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018 року), в частині пред`явленого обвинувачення за епізодами: № 6 від 25 серпня 2022 року; № 31 від 26 червня 2023 року; № 32 від 28 червня 2023 року; № 40 від 17 серпня 2023 року; № 45 від 05 вересня 2023 року; № 48 від 29 вересня 2023 року; № 51 від 18 листопада 2023 року.

В обґрунтування поданого клопотання захисник ОСОБА_9 зазначила, що в провадженні суду знаходиться кримінальне провадження за фактом вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018) та ч. 4 ст. 190 КК України.

09 серпня 2024 року набрав законної сили ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» N? 3886-IX від 18.07.2024.

Згідно зазначеного Закону ст. 51 КУпАП викладено у новій редакції відповідно до якої викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваного мінімуму доходів громадян є дрібним викрадення чужого майна.

Відповідно до положень ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.

Тому на підставі вищевикладеного захисник ОСОБА_9 прохала суд закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, кримінальне провадження № 0000517 від 02 серпня 2022 року в частині пред`явленого обвинувачення за:

епізодом № 6 від 25 серпня 2022 року, де ОСОБА_11 обвинувачується у шахрайстві, вчиненому повторно попередньою змовою групою осіб шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018), де потерпілій ОСОБА_10 у результаті вчинених ОСОБА_12 за пособництва ОСОБА_4 протиправних дій завдано майнову шкоду в загальному розмірі 1968 грн;

епізодом № 31 від 26 червня 2023 року, де ОСОБА_11 обвинувачується у шахрайстві, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018), де потерпілій ОСОБА_13 , із урахуванням коштів, витрачених на оплату комісії за проведення ініційованих ОСОБА_8 операцій, завдано майнову шкоду в загальному розмірі 1568 грн;

епізодом № 32 від 28 червня 2023 року, де ОСОБА_8 обвинувачується у шахрайстві, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018), де потерпілій ОСОБА_14 , із урахуванням коштів, витрачених на оплату комісії за проведення ініційованих ОСОБА_12 операцій, завдано майнову шкоду в загальному розмірі 1 518 грн;

епізодом № 40 від 17 серпня 2023 року, де ОСОБА_11 обвинувачується у шахрайстві, вчиненому повторно шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018), де потерпілій ОСОБА_15 , із урахуванням коштів, витрачених на оплату комісії за проведення ініційованих ОСОБА_8 операцій, завдано майнову шкоду в загальному розмірі 1968 грн;

епізод № 45 від 05 вересня 2023 року, де ОСОБА_16 обвинувачується у шахрайстві, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018), де потерпілій ОСОБА_17 , із врахуванням коштів, витрачених на оплату комісії за проведення ініційованих ОСОБА_8 операцій, завдано майнову шкоду в загальному розмірі 1968 грн;

епізодом № 48 від 29 вересня 2023 року, де ОСОБА_8 обвинувачується у шахрайстві, вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018), де потерпілій ОСОБА_18 , із урахуванням коштів, витрачених на оплату комісії за проведення ініційованих ОСОБА_8 операцій, завдано майнову шкоду в загальному розмірі 1968 грн;

епізодом № 51 від 18 листопада 2023 року, де ОСОБА_8 підозрюється у шахрайстві, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, де потерпілому ОСОБА_19 , із урахуванням коштів, витрачених на оплату комісії за проведення ініційованих ОСОБА_20 операцій, завдано майнову шкоду в загальному розмірі 984 грн.

У судовому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 підтримала заявлене нею клопотання та прохала задовольнити його з підстав, наведених у ньому.

Разом з цим, захисник ОСОБА_5 клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження № 0000517 від 02 серпня 2022 року в частині пред`явленого обвинувачення за епізодами: № 6 від 25 серпня 2022 року; № 31 від 26 червня 2023 року; № 32 від 28 червня 2023 року; № 40 від 17 серпня 2023 року; № 45 від 05 вересня 2023 року; № 48 від 29 вересня 2023 року; № 51 від 18 листопада 2023 року, підтримала та прохала задовольнити.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_9 у судовому засіданні підтримала подане нею клопотання та просила суд його задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Водночас, захисник ОСОБА_9 підтримала та прохала задовольнити клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000517 від 02 серпня 2022 за епізодом № 6 від 25 серпня 2022 року.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 , у судовому засіданні підтримав позицію сторони захисту, погодившись із доводами, викладеними в поданих клопотаннях, та просив суд їх задовольнити.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 підтримала подане її захисником ОСОБА_5 клопотання, а також клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 ..

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 підтримав подане його захисником - адвокатом ОСОБА_9 клопотання про закриття кримінального провадження, а також підтримав клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 ..

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 підтримала клопотання, подані захисниками ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , та просила суд їх задовольнити.

Обвинувачена ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала думку свого захисника При цьому, при вирішенні судом клопотань прокурора про продовження дії запобіжних заходів відносно обвинуваченого ОСОБА_8 та ОСОБА_4 підтримала думку захисників обвинувачених.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення поданих стороною захисту клопотань, з підстав, викладених у клопотаннях захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_9 ..

Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що клопотання, подані захисниками ОСОБА_5 та ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження № 0000517 від 02 серпня 2022 року в частині пред`явленого ОСОБА_4 та ОСОБА_8 обвинувачення за епізодами: № 6 від 25 серпня 2022 року; № 31 від 26 червня 2023 року; № 32 від 28 червня 2023 року; № 40 від 17 серпня 2023 року; № 45 від 05 вересня 2023 року; № 48 від 29 вересня 2023 року; № 51 від 18 листопада 2023 року, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, є вмотивовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Частина 1 ст. 2 КК України передбачає, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові

акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Поряд із цим, відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Європейський суд з прав людини вважає, що ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Ніякого покарання без закону» є важливою складовою принципу верховенства права. Він також підтвердив, що зазначена стаття Конвенції допускає принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону. На цьому принципі ґрунтується правило, згідно з яким за наявності відмінностей між чинним на час вчинення злочину кримінальним законом та законом, який набрав чинності перед винесенням остаточного судового рішення, суди мають застосовувати той із них, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого (рішення у справі Скоппола проти Італії).

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до статті 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями частини 1 статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 статті 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною 1 статті 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений статті 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з частиною 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пунктом 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 статті 169 Податкового кодексу України та ст. 7 Закону України від 03.11.2022 № 2710-IX «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи з 01.01.2023 на рівні 2684 грн. Отже, розмір соціальної пільги, встановлена законом на 01.01.2023, становить 1 342 грн (2684 грн *50% = 1 342 грн.).

Відповідно до підпункту 169.1.1 статті 169 Податкового кодексу України та статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 01.01.2022 року становив 2 481 грн. Отже, розмір соціальної пільги, встановлена законом на 01.01.2022, становить 1 240,50 грн (2 481 *50% = 1240, 50 грн).

Тому граничний розмір шкоди, необхідний для кримінальної кваліфікації діяння як шахрайства, у 2022 році становить 2 481 грн та відповідно у 2023 році - 2684 грн.

Так, судом встановлено, що відповідно до обвинувального акту ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, ч. 3 ст. 190 КК України ( в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018) та ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190 КК України ( в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018) та ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 190 КК України та ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190 КК України ( в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018 року).

Так, 25 серпня 2022 року о 11 год 55 хв (епізод №6), перебуваючи у невстановленому місці в зоні дії базової станції оператора мобільного зв?язку ПрАТ «ВФ Україна» по вул. Зелений острів (територія ВАТ «Полтававодоканал») в Подільському районі м. Полтави, ОСОБА_16 , діючи повторно за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_4 , з єдиним прямим продовжуваним умислом, корисливим мотивом і метою незаконного особистого збагачення, використавши SIM-карту на абонентський номер НОМЕР_1 (у мобільному терміналі IMEI: НОМЕР_2 ) ініціював вхідний виклик на номер НОМЕР_3 мешканки с. Недобоївці Дністровського району Чернівецької області ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Видаючи себе у ході телефонної розмови від 11 год 55 хв тривалістю 2029 сек. за співробітника служби безпеки АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_8 шляхом обману під приводом протидії замаху на заволодіння коштами ОСОБА_10 , спонукав її до виконання о 12 год 06 хв та о 12 год 12 хв двох транзакцій по її картковому рахунку в АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_4 із поповнення балансу абонентського номеру потерпілої НОМЕР_3 на суму 980 грн (із сплатою 4 грн комісії) кожна.

Ініціювавши надалі здійснену з використанням невстановленої слідством електронно-обчислювальної техніки з доступом до мережі Інтернет та за допомогою онлайн-сервісу фінансових послуг «GLOBALMONEY» санкціоновану внаслідок використання здобутої обманом ОСОБА_10 конфіденційної інформації (одноразового паролю підтвердження платежу) фінансову операцію, ОСОБА_16 о 12 год 21 хв 25 серпня 2022 року забезпечив перерахування та відповідно заволодіння цими грошовими коштами з мобільного рахунку абонентського номеру потерпілої НОМЕР_3 , спрямувавши з них 1800 грн на відкритий на ім?я на ім?я ОСОБА_4 в АТ «Універсал Банк» рахунок № НОМЕР_5 .

У свою чергу ОСОБА_4 (епізод №3), діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_20 , із прямим умислом, корисливим мотивом і метою незаконного особистого збагачення, за невстановлених слідством обставин, завчасно надавши останньому реквізити відкритого на її ім`я рахунку в АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_5 для виведення здобутих шляхом обману та незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки коштів потерпілої особи, перебуваючи невстановленому слідством місці в зоні дії базових станцій оператора мобільного зв?язку ПрАТ «ВФ Україна», що по вул. Гоголя, 28, та вул. Шевченка, 23, в м. Полтава, та, використовуючи абонентський номер НОМЕР_6 в терміналі IMEI: НОМЕР_7 , контактувала телефонним зв`язком із ОСОБА_20 шляхом двох вихідних з`єднань від 12 год 31 хв 25 серпня 2022 року тривалістю 19 сек. та від 12 год 36 хв 25 серпня 2022 року тривалістю 12 сек. з використовуваним останнім номером НОМЕР_8 .

Діючи згідно наданих ОСОБА_12 вказівок, ОСОБА_4 о 12 год 35 хв 25 серпня 2022 року виконала зі свого рахунку в АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_5 узгоджений із вказаним співучасником переказ надійшовших їй коштів в сумі 1800 грн. як поповнення балансу використовуваного ОСОБА_12 в протиправній діяльності абонентського номеру телефону НОМЕР_8 .

У результаті вчинених ОСОБА_20 за пособництва ОСОБА_4 протиправних дій потерпілій ОСОБА_10 завдано майнову шкоду в загальному розмірі 1968 грн.

Таким чином, ОСОБА_11 обвинувачується у шахрайстві, вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018 року).

У свою чергу, ОСОБА_4 обвинувачується у пособництві шахрайству, вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018 року).

Поряд з цим, 26 червня 2023 (епізод № 31) у період часу із 15 год 28 хв до 16 год 02 хв, перебуваючи у невстановленому місці в зоні дії базових станцій оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» по вул. Голока 18 в м. Полтави, ОСОБА_8 , діючи повторно з єдиним прямим продовжуваним умислом, корисливим мотивом і метою незаконного особистого збагачення, використавши SIM-карту на абонентський номер НОМЕР_9 (у мобільному терміналі IMEI: НОМЕР_10 ) ініціював вхідні виклики на номер мешканки м. Кіцмань Чернівецької області НОМЕР_11 ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Видаючи себе у ході телефонної розмови за співробітника служби безпеки АТ КБ «Приватбанк», ОСОБА_16 шляхом обману під приводом протидії замаху на заволодіння коштами ОСОБА_13 , які зловмисники, нібито, намагаються зняти, проінструктував її щодо дій, які їй необхідно виконати для убезпечення своїх коштів шляхом їх тимчасового перерахунку з банківського рахунку на рахунок свого абонентського номеру телефону, тим самим спонукав її до виконання з відкритого в АТ КБ «Приватбанк» рахунку № НОМЕР_12 двох транзакцій із поповнення балансу її абонентського номеру. НОМЕР_11 на суму 980 грн та 580 грн (із сплатою по 4 грн комісії за кожну).

Ініціювавши надалі здійснену з використанням невстановленої слідством електронно-обчислювальної техніки з доступом до мережі Інтернет, за допомогою функціоналу так само невстановленого онлайн-сервісу фінансових послуг та санкціоновану завдяки здобутої обманом ОСОБА_13 конфіденційної інформації (одноразового паролю підтвердження платежу із надійшовшого каналами електронного зв`язку повідомлення на термінал потерпілої) фінансову операцію, ОСОБА_11 забезпечив перерахування та відповідно заволодіння грошовими коштами із мобільного рахунку обслуговуваного ПрАТ «ВФ Україна» абонентського номеру потерпілої НОМЕР_11 в розмірі 1560 грн. на відкритий на його ім`я в Ат «А-Банк» банківський рахунок № НОМЕР_13 , якими останній в подальшому розпорядився на власний розсуд.

У результаті цих протиправних дій потерпілій ОСОБА_13 з урахуванням коштів, витрачених на оплату комісії за проведення ініційованих ОСОБА_20 операцій, завдано майнову шкоду в загальному розмірі 1568 грн.

Таким чином, ОСОБА_8 обвинувачується у шахрайстві, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018 року).

Так, 28 червня 2023 року о 12 год 40 хв (епізод № 32), перебуваючи у невстановленому місці в зоні дії базової станцій оператора мобільного зв?язку ПрАТ «Київстар» по вул. Богдана Хмельницького 24 в м. Полтава, ОСОБА_8 , діючи повторно з єдиним прямим продовжуваним умислом, корисливим мотивом і метою незаконного особистого збагачення, використавши SIM-карту на абонентський номер НОМЕР_14 (у мобільному терміналі IMEI: НОМЕР_15 ) ініціював вхідний виклик на номер мешканки м. Київ НОМЕР_16 - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ..

Видаючи себе у ході телефонної розмови за співробітника служби безпеки АТ КБ «Приватбанк», ОСОБА_11 шляхом обману під приводом протидії замаху на заволодіння коштами ОСОБА_21 , які зловмисники, нібито, намагаються зняти, проінструктував її щодо дій, які їй необхідно виконати для убезпечення своїх коштів шляхом їх тимчасового перерахунку з банківського рахунку на рахунок свого абонентського номеру телефону, тим самим спонукав її до виконання з відкритого в АТ КБ «Приватбанк» рахунку № НОМЕР_17 транзакцій із поповнення балансу її абонентського номеру НОМЕР_16 о 12 год 49 хв на 1 514 грн, ( із сплатою 4 грн комісії).

Ініціювавши надалі здійснену з використанням невстановленої слідством електронно-обчислювальної техніки з доступом до мережі Інтернет, за допомогою функціоналу так само невстановленого онлайн-сервісу фінансових послуг та санкціоновану завдяки здобутої обманом ОСОБА_21 , конфіденційної інформації (одноразового паролю підтвердження платежу із надійшовшого каналами електронного

зв`язку повідомлення на термінал потерпілої) фінансову операцію, ОСОБА_11 забезпечив перерахування та відповідно заволодіння грошовими коштами із мобільного рахунку обслуговуваного ТОВ «Лайфселл» абонентського номеру потерпілої НОМЕР_16 того ж дня, о 12 год 52 хв на суму 1 498 грн на банківський рахунок № НОМЕР_18 , відкритий в АТ «ПУМБ» на невстановленого слідством отримувача.

У результаті цих протиправних дій потерпілій ОСОБА_14 з урахуванням коштів, витрачених на оплату комісії за проведення ініційованих ОСОБА_20 операцій, завдано майнову шкоду в загальному розмірі 1 518 грн.

Таким чином, ОСОБА_16 підозрюється у шахрайстві, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018 року).

Разом з цим, 17 серпня 2023 року у період часу із 08 год 40 хв до 09 год 20 хв (епізод № 40), перебуваючи у невстановленому місці, в зоні дії базової станцій оператора мобільного зв?язку ПрАТ «ВФ Україна» по вул. Головка 3 в м. Полтава, ОСОБА_8 , діючи повторно з єдиним прямим продовжуваним умислом, корисливим мотивом і метою незаконного особистого збагачення, використавши SIM-карту на абонентський номер НОМЕР_19 (у мобільному терміналі IMEI: НОМЕР_20 ініціював вхідний виклик на номер НОМЕР_21 мешканки м. Полтави ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ..

Видаючи себе у ході спілкування телефонним зв`язком за співробітника АТ КБ «Приватбанк», ОСОБА_11 шляхом обману під приводом протидії замаху на заволодіння коштами ОСОБА_15 , якими зловмисники, нібито, намагаючись ввійти до її особистого кабінету в інтернет-банкінгу «Приват24», мають намір поповнити баланс абонентського номеру третьої особи та розрахуватися в інтернет-магазині, спонукав її до виконання у період із 08 год 55 хв до 08 год 58 хв двох транзакцій на суму 980 грн кожна (із сплатою 4 грн комісії за кожну операцію) з відкритого на її ім`я рахунку в АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_22 із поповнення мобільного рахунку номеру НОМЕР_21 загалом на суму в 1960 грн.

Надалі, ОСОБА_8 , проінструктувавши ОСОБА_15 щодо дій, які необхідно виконати для убезпечення своїх коштів та блокування транзакцій зловмисників, спонукав останню до розголошення йому змісту надійшовшого о 09 год 03 хв на абонентський номер потерпілої з номеру 889 SMS-повідомлення в частині одноразового паролю підтвердження ініційованого ним в цей час платежу.

Ініціювавши здійснену з використанням невстановленої слідством електронно-обчислювальної техніки з доступом до мережі Інтернет та за допомогою онлайн-сервісу фінансових послуг «EasyPay» санкціоновану внаслідок використання здобутої обманом ОСОБА_15 конфіденційної інформації (одноразового паролю підтвердження платежу) фінансову операцію, ОСОБА_11 о 09 год 05 хв 17 серпня 2023 року забезпечив перерахування коштів із мобільного рахунку обслуговуваного ПрАТ «ВФ Україна» абонентського номеру потерпілої НОМЕР_21 в розмірі 1960 грн на банківську картку № НОМЕР_23 , імітовану в АТ «Акцент-Банк» на його ім`я.

Після цього ОСОБА_16 під тим же приводом намагався домогтися введення потерпілою в розділі «Переказ на картку» її особистого кабінету в інтернет-банкінгу «Приват24» повідомленого ним номеру рахунку та проведення транзакції з поповнення його балансу на суму в 7000 грн, від виконання чого ОСОБА_15 відмовилася.

У результаті цих протиправних дій потерпілій ОСОБА_15 урахуванням коштів, витрачених на оплату комісії за проведення ініційованих ОСОБА_20 операцій, завдано майнову шкоду в загальному розмірі 1968 грн.

Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у шахрайстві, вчиненому повторно шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018 року).

05 вересня 2023 року о 10 год 08 хв (епізод № 45), перебуваючи у невстановленому місці в зоні дії базових станцій оператора мобільного зв?язку ПрАТ «ВФ Україна» по вул. Голока 18 в м. Полтава, ОСОБА_11 , діючи повторно з єдиним прямим продовжуваним умислом, корисливим мотивом і метою незаконного особистого збагачення, використавши SIM-карту на абонентський номер НОМЕР_24 (у мобільному терміналі ІМЕЇ: НОМЕР_25 ) ініціював вхідні виклики на номер мешканки м. Херсон НОМЕР_26 ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ..

Видаючи себе у ході телефонної розмови за співробітника служби безпеки АТ КБ «Приватбанк», ОСОБА_16 шляхом обману під приводом протидії замаху на заволодіння коштами ОСОБА_17 , які зловмисники, нібито, намагаються зняти, проінструктував її щодо дій, які їй необхідно виконати для убезпечення своїх коштів шляхом їх тимчасового перерахунку з банківського рахунку на рахунок свого абонентського номеру телефону, тим самим спонукав її до виконання в період із 10 год 32 хв до 10 год 36 хв з відкритого в АТ КБ «Приватбанк» рахунку № НОМЕР_27 двох транзакцій на суму 980 грн кожна (із сплатою 4 грн комісії за кожну операцію) із поповнення балансу її абонентського номеру НОМЕР_26 на суму 984 грн.

Ініціювавши надалі здійснену з використанням невстановленої слідством електронно-обчислювальної техніки з доступом до мережі Інтернет, за допомогою функціоналу так само невстановленого онлайн-сервісу фінансових послуг та санкціоновану завдяки здобутої обманом ОСОБА_17 конфіденційної інформації (одноразового паролю підтвердження платежу із надійшовшого каналами електронного зв`язку повідомлення на термінал потерпілої) фінансову операцію, ОСОБА_8 забезпечив перерахування та відповідно заволодіння грошовими коштами із мобільного рахунку обслуговуваного ПрАТ «ВФ Україна» абонентського номеру потерпілої НОМЕР_26 в розмірі 1960 грн на відкритий на його ім`я в ПАТ «ВОСТОК БАНК» рахунок № НОМЕР_28 , якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.

У результаті цих протиправних дій потерпілій ОСОБА_17 , із урахуванням коштів, витрачених на оплату комісії за проведення ініційованих ОСОБА_12 операцій, завдано майнову шкоду в загальному розмірі 1 968 грн.

Таким чином, ОСОБА_11 підозрюється у шахрайстві, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018 року).

Разом з цим, 29 вересня 2023 року у період часу із 13 год 49 хв до 14 год 51 хв (епізод № 48), перебуваючи у невстановленому місці в зоні дії базових станцій оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна», що в с. Вакуленці Подільського району м. Полтави, діючи повторно з єдиним прямим продовжуваним умислом, корисливим мотивом і метою незаконного особистого збагачення, використавши SIM-карту на абонентський номер НОМЕР_29 (у мобільному терміналі ІМЕІ: НОМЕР_30 ) ініціював три вхідних виклики на номер НОМЕР_31 мешканки м. Київ ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ..

Видаючи себе у ході телефонних розмов від 13 год 49 хв тривалістю 583 сек., від 13 год 59 хв тривалістю 1635 с., від 14 год 35 хв тривалістю 7079 с., від 14 год 51 хв тривалістю 1635 с., за співробітника служби безпеки АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_11 шляхом обману під приводом протидії замаху на заволодіння коштами ОСОБА_18 проінструктував її щодо дій, які їй необхідно виконати для убезпечення своїх коштів шляхом блокування та оновлення її карткового рахунку, з якого необхідно частину коштів перерахувати на її абонентський номер та частину на, нібито, її резервний картковий рахунок, тим самим спонукавши її до виконання 29 вересня 2023 року о 14 год 04 хв та о 14 год 09 хв з відкритого в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я її чоловіка ОСОБА_22 рахунку НОМЕР_32 транзакцій із поповнення балансу її абонентського номеру НОМЕР_31 двічі на суму 980 грн (із сплатою по 4 грн комісії відповідно).

Ініціювавши надалі здійснену з використанням невстановленої слідством електронно-обчислювальної техніки з доступом до мережі Інтернет, за допомогою функціоналу так само невстановленого онлайн-сервісу фінансових послуг та санкціоновану завдяки здобутої обманом ОСОБА_18 конфіденційної інформації (одноразового паролю підтвердження платежу із надійшовшого каналами електронного зв?язку повідомлення на термінал потерпілої) фінансову операцію, ОСОБА_11 забезпечив перерахування та відповідно заволодіння грошовими коштами із мобільного рахунку обслуговуваного ПрАТ «ВФ Україна» абонентського номеру потерпілої НОМЕР_31 в розмірі 1960 грн на банківську карту № НОМЕР_33 , емітовану в АТ «Таскомбанк» на невстановленого слідством отримувача.

У результаті цих протиправних дій потерпілій ОСОБА_18 з урахуванням коштів, витрачених на оплату комісії за проведення ініційованих ОСОБА_20 операцій, завдано майнову шкоду в загальному розмірі 1968 грн.

Таким чином, ОСОБА_11 підозрюється у шахрайстві, вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018 року).

Так, 18 листопада 2023 року у період часу із 18 год 33 хв до 18 год 47 хв (епізод № 51), перебуваючи у невстановленому на даний час слідством місці, ОСОБА_8 , діючи повторно з єдиним прямим продовжуваним умислом, корисливим мотивом і метою незаконного особистого збагачення, використавши SIM-карту НОМЕР_34 , у мобільному терміналі Infinix HOT 12 Plai NFC, IMEI 1: НОМЕР_35 , IMEI 2: НОМЕР_36 , який він взяв у користування у ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ініціював вхідні виклики на номер мешканця с. Білине Одеської області НОМЕР_37 ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ..

Видаючи себе у ході телефонної розмови за співробітника служби безпеки АТ КБ «Приватбанк», ОСОБА_11 шляхом обману під приводом протидії замаху на заволодіння коштами ОСОБА_19 , які зловмисники, нібито, намагаються зняти, проінструктував його щодо дій, які йому необхідно виконати для убезпечення своїх коштів шляхом їх тимчасового перерахунку з банківського рахунку на рахунок свого абонентського номеру телефону, тим самим спонукав його до виконання з відкритого в АТ КБ «Приватбанк» карткового рахунку № НОМЕР_38 однієї транзакціїй із поповнення балансу його абонентського номеру НОМЕР_37 на суму 980 грн (із сплатою 4 грн комісії).

Ініціювавши надалі здійснену з використанням невстановленої слідством електронно-обчислювальної техніки з доступом до мережі Інтернет, за допомогою функціоналу так само невстановленого онлайн-сервісу фінансових послуг та санкціоновану завдяки здобутої обманом ОСОБА_19 , конфіденційної інформації (одноразового паролю підтвердження платежу із надійшовшого каналами електронного

зв`язку повідомлення на термінал потерпілого) фінансову операцію, ОСОБА_11 здійснив спробу перерахування та відповідно заволодіння грошовими коштами із мобільного рахунку обслуговуваного ПрАТ «ВФ Україна» абонентського номеру потерпілого НОМЕР_37 в розмірі 1947 грн. на банківський картковий рахунок № НОМЕР_39 , емітований АТ «ПУМБ» на ім?я ОСОБА_24 , однак йому це не вдалося. Після чого ОСОБА_16 аналогічним способом забезпечив перерахування та відповідно заволодіння грошовими коштами із мобільного рахунку обслуговуваного ПрАТ «ВФ Україна» абонентського номеру потерпілого НОМЕР_37 в розмірі 980 грн на банківський картковий рахунок № НОМЕР_40 , невстановленого слідством отримувача.

У результаті цих протиправних дій потерпілому ОСОБА_19 з урахуванням коштів, витрачених на оплату комісії за проведення ініційованих ОСОБА_20 операцій, завдано майнову шкоду в загальному розмірі 984 грн.

Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у шахрайстві, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Суд констатує, що з 09 серпня 2024 року сума викраденого майна, яка не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, є дрібною крадіжкою, та особа повинна нести відповідальність за відповідною частиною ст. 51 КУпАП.

Положеннями частиною 1 статті 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (частина 6 статті 3 КК України).

Таким чином, внесені законодавцем зміни призвели до часткової декриміналізації діяння і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що клопотання захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_9 є обґрунтованими та підлягають задоволенню, адже враховуючи положення ст. 58 Конституції України та ст. 5 КК України, суд приймає рішення про закриття кримінального провадження з підстав, встановлених п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КК України, оскільки у зв`язку із набранням чинності 09.08.2024 Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-ІХ, дії обвинуваченої ОСОБА_4 (епізод № 3 від 25 серпня 2022 року) та дії обвинуваченого ОСОБА_8 (№ 6 від 25 серпня 2022 року; № 31 від 26 червня 2023 року; № 32 від 28 червня 2023 року; № 40 від 17 серпня 2023 року; № 45 від 05 вересня 2023 року; № 48 від 29 вересня 2023 року; № 51 від 18 листопада 2023 року) перестали бути кримінально караними.

При цьому, цивільні позови у кримінальному провадженні потерпілими: ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 не заявлені, речові докази у кримінальному провадженні (за епізодами: № 3 від 25 серпня 2022 року; № 6 від 25 серпня 2022 року; № 31 від 26 червня 2023 року; № 32 від 28 червня 2023 року; № 40 від 17 серпня 2023 року; № 45 від 05 вересня 2023 року; № 48 від 29 вересня 2023 року; № 51 від 18 листопада 2023 року) відсутні.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 197, 331, 314-316 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 - задовольнити.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 -задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000517 від 02 серпня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, ч. 3 ст. 190 КК України ( в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018) та ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190 КК України ( в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018) та ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 190 КК України та ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190 КК України ( в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018 року), за епізодами: № 3 від 25 серпня 2022 року; № 6 від 25 серпня 2022 року; № 31 від 26 червня 2023 року; № 32 від 28 червня 2023 року; № 40 від 17 серпня 2023 року; № 45 від 05 вересня 2023 року; № 48 від 29 вересня 2023 року; № 51 від 18 листопада 2023 року - закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Продовжити розгляд кримінального провадження № 0000517 від 02 серпня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, ч. 3 ст. 190 КК України ( в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018) та ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190 КК України ( в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018) та ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні

кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 190 КК України та ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190 КК України ( в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018 року) - за епізодами: № 1 від 03 травня 2022 року; № 2 від 01 червня 2022 року; № 3 від 20 червня 2022 року; № 4 від 03 липня 2022 року; № 5 від 06 липня 2022 року; № 7 від 05 вересня 2022 року; № 8 від 13 вересня 2022 року; № 9 від 15 вересня 2022 року № 10 від 26 вересня 2022 року; № 11 від 29 вересня 2022 року; № 12 від 30 вересня 2022 року; № 13 від 01 жовтня 2022 року; № 14 від 14 жовтня 2022 року; № 15 від 21 жовтня 2022 року; № 16 від 27 жовтня 2022 року; № 17 від 18 листопада 2022 року; № 18 від 27 листопада 2022 року; № 19 від 27 грудня 2022 року; № 20 від 17 січня 2023 року; № 21 від 15 лютого 2023 року; № 22 від 01 березня 2023 року; № 23 від 09 квітня 2023 року; № 24 від 12 квітня 2023 року; № 25 від 11 травня 2023 року; № 26 від 25 травня 2023 року; № 27 від 26 травня 2023 року; № 28 від 10 червня 2023 року; № 29 від 19 червня 2023 року; № 30 від 26 червня 2023 року; № 33 від 03 липня 2023 року; № 34 від 03 липня 2023 року; № 35 від 03 липня 2023 року; № 36 від 05 липня 2023 року; № 37 від 18 липня 2023 року; № 38 від 22 липня 2023 року; № 39 від 24 липня 2023 року; № 41 від 18 серпня 2023 року; № 42 від 22 серпня 2023 року; № 43 від 29 серпня 2023 року; № 44 від 03 вересня 2023 року; № 46 від 14 вересня 2023 року; № 47 від 23 вересня 2023 року; № 49 від 16 жовтня 2023 року; № 50 від 27 жовтня 2023 року.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Подільського районного

суду міста Полтави ОСОБА_1