Провадження №11-сс/801/68/2026
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

заявника в режимі відеоконференції ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заявника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12 січня 2026 року про відмову у задоволенні його скарги на постанову слідчого четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_3 від 18 листопада 2025 року про закриття кримінального провадження № 0000089, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 вересня 2023 року,

у с т а н о в и в :

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

ОСОБА_7 звернувся до Вінницького міського суду зі скаргою на постанову слідчого четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_3 від 18 листопада 2025 року про закриття кримінального провадження № 0000089 від 20 червня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Скарга мотивована тим, що 18 листопада 2025 року слідчим четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_3 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000089 від 20 червня 2025 року, з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Уважає, що указана постанова є незаконною, оскільки слідчим порушено вимоги ч. 2 ст. 9, ст. 94 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального правопорушення.

Указує, що органом досудового розслідування не вжито усіх необхідних заходів для збирання доказів і забезпечення повного і всебічного досудового розслідування; висновок слідчого про відсутність у діянні складу злочину або відсутність події злочину є передчасним; слідчим не проведено необхідного та повного переліку слідчих дій, спрямованих на встановлення істини у справі.

Посилаючись на ці обставини, просив скаргу задовольнити та скасувати постанову про закриття кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12 січня 2026 року відмовлено у задоволенні цієї скарги.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що:

слідчим четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_3 повно та всебічно проведено досудове розслідування кримінального провадження, за кожним фактом здійснено перевірку та прийнято законне, обґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12 січня 2026 року та скасувати оскаржувану ухвалу.

В обґрунтування поважності пропуску строку на апеляційне оскарження указує, що не був присутнім в судовому засіданні під час розгляду його скарги, а оскаржувану ухвалу отримав невчасно.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

ухвала слідчого судді є незаконною у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону (порушення права особи на захист), оскільки скарга, у порушення вимог ч. 3 ст. 306 КПК України, розглянута за відсутності особи, яка її подала та його захисника.

Позиції учасників судового провадження

Заявник ОСОБА_7 через недотримання порядку в судовому засіданні, нецензурну лексику та непокору відповідним розпорядженням головуючого у судовому засіданні видалений з відеоконференцзв`язку.

Таку процесуальну поведінку заявника суд вважає зловживанням процесуальними правами, тому колегія суддів уважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності заявника, належним чином повідомленого про час та місце судового розгляду.

Адвокат ОСОБА_8 , будучи присутньою в судовому засіданні підтримала клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу. Просила поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення. Водночас утрималась від надання пояснень, щодо підстав поновлення строку на апеляційне оскарження та обґрунтування доводів апеляційної скарги заявника, у відсутність ОСОБА_7 , який був видалений з відеоконференцзв`язку. Указала, що така позиція узгоджена з заявником.

Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення та задоволення апеляційної скарги, указав, що підстави для поновлення процесуального строку відсутні, оскаржувана ухвала є законною і обґрунтованою.

Мотиви суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши позиції учасників провадження, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження

Установлено, що п`ятиденний термін, визначений КПК України, для подання апеляційної скарги рахується з моменту проголошення ухвали 12 січня 2026 року та останнім днем подання апеляційної скарги є 19 січня 2026 року (перши й робочий день після вихідного дня).

Апеляційну скаргу заявник ОСОБА_7 подав 19 січня 2026 року, відтак строк на апеляційне оскарження не пропущений.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Указаним вимогам ухвала слідчого судді відповідає, а висновки про законність постанови слідчого про закриття кримінального провадження належним чином обґрунтовані.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

З метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобом збирання доказів, а отже - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 223 КПК України слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Доказуванню у кримінальному провадженні згідно з ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Отже, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Кримінальним провадженням встановлено, що указані норми закону дотримані у повній мірі.

Установлено, що четвертим СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у місті Хмельницькому, здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000089 від 20 червня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, а саме за фактом перевищення службових повноважень службовими особами ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)», що призвело до можливого порушення прав засудженого ОСОБА_7 .

Так, у ході досудового розслідування проведено наступні слідчі дії, зокрема: проведено допит свідків, а саме працівників установи та засуджених; витребувано необхідні документи та надано їм оцінку; проведено допит ОСОБА_7 , який відмовився від надання пояснень, зазначивши, що він є заявником в указаному провадженні та допит без захисника порушує його право на захист; опрацьовано висновки службових розслідувань; оглянуто матеріали закритого кримінального провадження № 0001217 від 20 листопада 2020 року; перевірено факти законності застосування до засудженого ОСОБА_7 кайданок, ненадання йому права на телефонні дзвінки та порушення права на конфіденційні розмови з захисником, пошкодження його майна та інших, викладених у заяві фактів.

За наслідками проведення указаних слідчих дій постановою слідчого четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_3 від 18 листопада 2025 року кримінальне провадження № 0000089 від 20 червня 2025 року закрито у зв`язку з встановленням відсутності в діянні співробітників ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Указана постанова мотивована тим, що в діях співробітників ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» факт перевищення службових повноважень, тобто умисного вчинення дій, які виходять за межі наданих їм повноважень, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам заявника ОСОБА_7 не знайшов свого підтвердження.

З такими висновками слідчого погоджується колегія суддів, оскільки указані висновки ґрунтуються на повному, всебічному та об`єктивному досудовому розслідуванні кримінального провадження.

Статтею 2 КПК України встановлено, що одним із завдань кримінального судочинства є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Водночас, згідно рішення Європейського суду з прав людини проведення розслідування не є обов`язком досягнення результатів, а обов`язком вжиття заходів. Суд погоджується, що не кожне розслідування обов`язково має бути успішним або дійти висновку, який співпадає із викладом подій заявника. Проте воно, у принципі, має бути здатним призвести до встановлення фактів справи, а якщо твердження виявляться правдивими - до встановлення та покарання винних осіб (див. рішення у справі «Пол та Одрі Едвардс проти Сполученого Королівства», заява № 46477/99, пункт 71, ЄСПЛ 2002-ІІ).

З матеріалів кримінального провадження слідує, що слідчим під час досудового розслідування кримінального провадження проведено перевірку усіх доводів викладених заявником та проведено усі необхідні слідчі дії для повного та об`єктивного досудового розслідування.

Ураховуючи сукупність зібраних та досліджених у ході досудового розслідування доказів, колегія судді погоджується з законністю і обґрунтованістю прийнятого рішення, оскільки не здобуто будь-яких об`єктивних даних, які свідчать про перевищення службових повноважень працівниками Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)».

Зі змісту оскаржуваної постанови слідчого слідує, що прийняття указаної постанови, у відповідності до ст. ст. 91-94 КПК України, базувалось на підставі сукупності зібраних доказів, їх повного, всебічного, об`єктивного та неупередженого дослідження, оцінці та аналізу доказів, під час здійснення яких слідчий обґрунтовано та вмотивовано дійшов висновку про закриття провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України; матеріали кримінального провадження свідчать про те, що слідчий, у відповідності до вимог параграфу другого КПК України, ст. 92 КПК України, виконав покладені на нього вимоги закону про обов`язок доказування у кримінальному провадженні; слідчим, були вжиті усі передбачені законом заходи для виконання вимог ст. 91 КПК України.

Ураховуючи викладене, рішення слідчого судді про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого четвертого СВ (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_3 від 18 листопада 2025 року про закриття кримінального провадження № 0000089, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20 червня 2025 року, за ознаками ч. 1 ст. 365 КК України, відповідає вимогам закону та підтверджується матеріалами кримінального провадження, а тому у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Доводи апеляційної скарги заявника про те, що оскаржувана ухвала постановлена з істотним порушенням вимог КПК України, а саме положень ч. 3 ст. 306 КПК України в частині обов`язкового розгляду скарги у присутності особи, яка її подала, є безпідставними з огляду на таке.

Частиною 3 статті 306 КПК України встановлено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Аналіз указаної норми закону дозволяє дійти висновку про те, що розгляд слідчим суддею скарги на бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу чи її представника.

З матеріалами провадження слідує, що заявник ОСОБА_7 та його представник - адвокат ОСОБА_8 були присутні в судовому засідання під час розгляду скарги.

Заявник ОСОБА_7 в судовому засіданні надав право адвокату ОСОБА_8 , як його захиснику, проводити розгляд скарги за його відсутності.

Адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні вимоги скарги підтримала за обставин викладених у ній.

Указане підтверджується, зокрема, журналом судового засідання (а. с. 52-55) та оскаржуваною ухвалою, у якій відображено клопотання заявника ОСОБА_7 та пояснення по суті скарги адвоката ОСОБА_8 .

Відтак доводи заявника про порушення права на захист є безпідставними.

Водночас, приймаючи рішення за скаргою ОСОБА_7 , слідчий суддя ретельно з`ясував, перевірив та проаналізував усі обставини, які мають значення для прийняття правильного рішення та дав їм належну оцінку.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків слідчого судді та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення скарги.

Вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки слідчого судді та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, апеляційна скарга не містить.

Ухвала слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12 січня 2026 року за скаргою ОСОБА_7 є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 405, 407, 419, 422 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 12 січня 2026 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набуває законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4