Справа № 183/2682/25
№ 1-кп/183/1595/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2025 року Дніпропетровська обл.,

м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000005 від 11.03.2025 р. за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Талди Курган, республіки Казахстан, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючий, не одружений, на утриманні неповнолітніх (малолітніх) дітей не має, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В червні 2024 року ОСОБА_5 знаходився за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де у нього виник злочинний умисел на підроблення офіційного документа, який видається чи посвідчується установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, а саме Державного акту на право приватної власності на землю для його подальшого використання.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , перебуваючи у вказаний час та місці, усвідомлюючи свої злочинні дії, та достовірно знаючи про порядок оформлення та отримання державного акту на право приватної власності на землю, з використанням комп`ютерної техніки за допомогою програми для корегування зображення виготовив фальшивий бланк державного акту на право приватної власності на землю з серійним номером IV - ДП № 087545, виданий 18 серпня 2003 року ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 8,7096 гектарів з кадастровим номером :02:161:0002, з метою його подальшого використання у власних цілях, тим самим підробив офіційний документ - державний акт на право приватної власності на землю, що видається установою, яка має право видавати такий документ та надає права, що підтверджується висновком технічної експертизи документів № СЕ-19/104-25/10125- ДД від 14.03.2025, згідно якої у державному акті на право приватної власності на землю серії IV-ДП № 087545, виданий 18 серпня 2003 року ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 8,7096 гектарів з кадастровим номером :02:161:0002, друковані тексти, схема, підписи та відбитки круглих гербових печаток, виготовлений способом струминного друку за допомогою знакосинтезуючого пристрою типу струминного принтера, копїра тощо.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України - підроблення офіційного документа, який видається чи посвідчується установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем.

Окрім того, 11 березня 2025 р. о 13 год. 40 хв. ОСОБА_5 , маючи злочинний умисел на незаконне заволодіння земельною ділянкою з кадастровим номером :02:161:0002 площею 8,7096 гектарів, усвідомлюючи, що Державний акт є офіційним документом, який містить інформацію, що підтверджує факт прийняття рішення, яке надає право на отримання земельної ділянки і оформлення права власності на неї, та який видається органом місцевого самоврядування та посвідчується керівником такого органу і складається з дотриманням вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та іншого законодавства, достовірно знаючи, що наявний у нього Державний акт є підробленим, оскільки містить недостовірні відомості, так як він самостійно виготовив його на своє ім`я, з метою незаконного заволодіння земельною ділянкою, використав завідомо підроблений офіційний документ, а саме Державний акт на право приватної власності на землю з серійним номером IV - ДП № 087545, виданий 18 серпня 2003 року ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 8,7096 гектарів з кадастровим номером :02:161:0002, надавши його державному реєстратору Перещепинської міської ради ОСОБА_6 для реєстрації.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа.

11 березня 2025 р. о 13 год. 40 хв. ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне заволодіння земельною ділянкою з кадастровим номером :02:161:0002 площею 8,7096 гектарів, усвідомлюючи, що Державний акт є офіційним документом, який містить інформацію, що підтверджує факт прийняття рішення, яке надає право на отримання земельної ділянки і оформлення права власності на неї, та який видається органом місцевого самоврядування та посвідчується керівником такого органу і складається з дотриманням вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та іншого законодавства, достовірно знаючи, що наявний у нього Державний акт є підробленим, оскільки містить недостовірні відомості, так як він самостійно виготовив його на своє ім`я, з метою незаконного заволодіння земельною ділянкою з кадастровим номером :02:161:0002, перебуваючи у відділі ЦНАП Перещепинської міської ради Самарівського району Дніпропетровської області по вул. Шевченка, 42 в м. Перещепине Самарівського р-ну Дніпропетровської обл., надав державному реєстратору Перещепинської міської ради ОСОБА_6 заяву про реєстрацію права власності на земельну ділянку та підроблений Державний акт на право приватної власності на землю з серійним номером IV - ДП № 087545, виданий 18 серпня 2003 року ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 8,7096 гектарів з кадастровим номером :02:161:0002

11 березня 2025 року до ВП № 2 Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення від працівника Центру надання адміністративних послуг Перещепинської міської ради Самарівського району Дніпропетровської області про те, що до них звернувся ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який надав для реєстрації права приватної власності на земельну ділянку державний акт на право приватної власності на землю з явними ознаками його підроблення.

11 березня 2025 року з 14 год. 45 хв. по 14 год. 55 хв. проведеним оглядом речей, наданих державним реєстратором ОСОБА_6 , до ВП № 2 Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області вилучено заяву від ОСОБА_5 на ім`я Державного реєстратора Перещепинської міської ради від 11.03.2025 про надання послуг з реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:161:0002, державний акт на право приватної власності на землю IV - ДП № 087545, виданий 18 серпня 2003 року ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 8,7096 гектарів з кадастровим номером :02:161:0002.

Таким чином ОСОБА_5 з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, тобто реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:161:0002. Нормативно-грошова оцінка вказаної земельної ділянки становить 291 224 грн. 56 коп.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України - незакінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

При цьому, під час судового провадження між прокурором Самарівської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі його захисника адвоката ОСОБА_4 , з іншого боку 24 листопада 2025 р. укладено угоду про визнання винуватості, згідно умов якої сторони добровільно погодилися на формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження та узгодили призначення покарання обвинуваченому: за ч. 1 ст. 358 КК України, у виді обмеження волі на строк два роки; за ч. 4 ст. 358 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки; за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України, у виді обмеження волі на строк два роки. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробовуванням.

В зазначеній угоді передбачені та роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, наслідки її невиконання.

Потерпілий надав прокурору письмову згоду в якій зазначив свою згоду на укладання прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості у цьому кримінальному провадженні.

Прокурор у судовому засіданні підтримав угоду про визнання винуватості з обвинуваченим.

В судовому засіданні обвинувачений визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України за вище викладених обставин, просив суд затвердити укладену ним угоду про визнання винуватості.

Судом з`ясовано, що він повністю розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а саме: що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має право мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання.

Захисник в судовому засіданні наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Представник потерпілого не заперечував проти затвердження угоди, про що свідчить письмова заява.

Суд, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів .

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку (ч. 5 ст. 469 КПК України).

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України.

Суд переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним.

Крім того, обвинуваченому зрозумілі наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, а також характер обвинувачення, в якому він визнав себе винуватим і вид покарання.

Потерпілий надав прокурору письмову згоду в якій зазначив свою згоду на укладання прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості у цьому кримінальному провадженні.

Обставин, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлені.

Обставиною, яка згідно зі ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, він раніше не судимий.

Санкцією ч. 1 ст. 358 КК України передбачене покарання у виді штрафу до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк..

Санкцією ч. 4 ст. 358 КК України передбачене покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до двох років, або обмеженням волі на той самий строк.

Санкцією ч. 3 ст. 190 КК України передбачене покарання у виді штрафу від чотирьох тисяч до восьми тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років. З урахуванням обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні незакінченого замаху (ч. 3 ст. 15 КК України), то, враховуючи положення ч. 3 ст. 68 КК України, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, які є проступками та нетяжким злочином, приймаючи до уваги особу винного, суд вважає правомірним узгодження сторонами угоди покарання за ч. 1 ст. 358 КК України, у виді обмеження волі на строк два роки; за ч. 4 ст. 358 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки; за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України, у виді обмеження волі на строк два роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки та звільнення від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Отже, зміст укладеної сторонами угоди про визнання винуватості відповідає вимогам кримінального процесуального кодексу України та вимогам кримінального кодексу України (щодо призначення покарання), не суперечить інтересам суспільства, не порушує права, свободи та інтереси сторін, або інших осіб, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості з призначенням обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов не заявлявся.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

У зв`язку з цим процесуальні витрати слід стягнути з обвинувачених на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.03.2025 р. на: заяву від ОСОБА_5 на ім`я Державного реєстратора Перещепинської міської ради від 11.03.2025 про надання послуг з реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:161:0002, та державний акт на право приватної власності на землю IV-ДП № 087545, виданий 18.08.2003 ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 8,7096 гектарів з кадастровим номером :02:161:0002 слід скасувати.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 24 листопада 2025 року про визнання винуватості, укладену у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000005 від 11.03.2025 р. між прокурором Самарівської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі його захисника адвоката ОСОБА_4 , з іншого боку.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

-за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України у виді обмеження волі на строк два роки;

-за ч. 1 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк два роки;

-за ч. 4 ст. 358 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки.

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені п. 1 та п. 2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 на корить держави витрати на проведення експертизи в сумі 3183,60 грн. (три тисячі сто вісімдесят три грн. шістдесят коп.).

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.03.2025 р. на: заяву від ОСОБА_5 на ім`я Державного реєстратора Перещепинської міської ради від 11.03.2025 про надання послуг з реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:161:0002, та державний акт на право приватної власності на землю IV-ДП № 087545, виданий 18.08.2003 ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 8,7096 гектарів з кадастровим номером :02:161:0002 скасувати.

Речові докази: заяву від ОСОБА_5 на ім`я Державного реєстратора Перещепинської міської ради від 11.03.2025 про надання послуг з реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:161:0002, та державний акт на право приватної власності на землю IV-ДП № 087545, виданий 18.08.2003 ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 8,7096 гектарів з кадастровим номером :02:161:0002 залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку:

- обвинуваченому, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України, угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1