ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАТСІ
Справа № 362/738/19
Провадження № 1-кп/362/58/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2025 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілих, адвоката ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Василькові Київської області кримінальне провадження за №0001153 від 02.08.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

В провадженні Васильківського міськрайонного суду Київської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 286 КК України, який згідно обвинувального акту обвинувачується в тому, що02.08.2015 року близько 16:00 год ОСОБА_6 , керуючи власним технічно справним автомобілем марки «ВАЗ 21043» д.н.з. НОМЕР_1 та рухаючись на ньому по автодорозі Київ-Одеса в напрямку м.Київ на 72 км +150 м, в правій смузі руху, в порушення п.2.3 Правил дорожнього руху України був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою належним чином, та побачивши попереду перешкоду в русі, а саме на узбіччі нерухомий вантажний автомобіль марки «Renault Magnum» д.н.з. НОМЕР_2 водієм якого є ОСОБА_7 , з напівпричепом та вантажний автомобіль «DAF» д.н.з. НОМЕР_3 водієм якого є ОСОБА_8 з напівпричепом який знаходився в правій смузі руху нерухомо, з технічних причин, при виникненні перешкоди змінюючи напрямок руху, в порушення вимог п.п. 10.1, 10.03 Правил дорожнього руху України, не переконавшись що це буде безпечно, також будучи неуважним, невірно оцінив дорожні умови та дорожню обстановку, в порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України не обравши безпечну швидкість руху у вказаній дорожній обстановці, що позбавило його змоги контролювати та безпечно керувати його автомобілем, унаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «ЗАЗ 110307» д.н.з. НОМЕР_4 який рухався в попутному напрямку в лівій смузі руху під керуванням ОСОБА_9 в напрямку м.Київ.

Внаслідок чого водій автомобіля марки «ЗАЗ 110307» д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_9 не маючи можливості керувати транспортним засобом здійснив зіткнення з напівпричепом автомобіля «DAF» д.н.з. НОМЕР_3 , який знаходився у правій смузі дороги та напівпричепом автомобіля «RENAULT MAGNUM» д.н.з. НОМЕР_2 , який перебував на правому узбіччі.

Унаслідок ДТП водій ОСОБА_9 та пасажир ОСОБА_10 та отримали тілесні ушкодження. Згідно висновку судово - медичної експертизи № 538 м/д від 2011ю2015 року у ОСОБА_10 мали місце тілесні ушкодження: струс головного мозку, перелом тіла нижньої щелепи в області кута зліва, забита рвана рана правої гомілки, синці та садна плечей справа і зліва. Струс головного мозку і зазначена рана кваліфікується як легкі тілесні ушкодження, потягли короткочасний розлад здоров`я. Зазначений перелом кваліфікується як тілесне ушкодження середнього ступеня тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я більше 21 дня. Інші, зазначені вище, тілесні ушкодження, кваліфікуються як легкі.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 537 м/д від 07.12.2015 року у ОСОБА_9 мали місце тілесні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма з забитою раною потиличної області, рвано-забитою раною лівого вуха, перелом лівої скроневої кістки з переходом на пірамідку, вогнищами ударів тканин лівої скроневої долі головного мозку, пневмоцефалія, крововилив в лівий боковий шлуночок мозку і під м`які оболонки мозку, вогнищами ударів лобових часток, закрита тупа травма грудної клітки з переломами 3-5-го ребер зліва, лівостороннім гемо пневмотораксом, виниклий внаслідок впливу в області голови лівої бокової поверхні тулуба потерпілого тупого предмету (предметів). Зазначена черепно-мозкова кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння. Зазначена тупа травма грудної клітки кваліфікується як тілесне пошкодження середнього ступеня тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я більше 21 дня. Можливість утворення тілесних пошкоджень у потерпілого вчасно і при обставинах, вказаних у пункті «Постановив» справжнього «Постанови» не виключається.

Вказані дії ОСОБА_6 , які виразилися в порушенні Правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 легкі, середні та тяжкі тілесні ушкодження кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України.

Адвокат обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_5 подав до канцелярії суду письмове клопотання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

ОСОБА_6 , підтримав клопотання адвоката, погоджується про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ст.49 КК України із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Він розуміє, що звільнення від кримінальної відповідальності за вказаних підстав не є реабілітуючою обставиною.

При цьому йому роз`яснювалося судом, що звільнення від кримінальної відповідальності на вказаних підставах не є реабілітуючою обставиною.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання, оскільки дійсно закінчилися строки притягнення до кримінальної відповідальності.

Представник потерпілих адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, оскільки наявний цивільний позов, а тому підстави з цих підстав відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Ч. 7 ст. 284 КПК України зобов`язує суд на будь-якій стадії судового провадження у разі встановлення підстав для закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, з`ясувати та врахувати думку обвинуваченого щодо закриття кримінального провадження.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, яке було вчинене 02.08.2015 року.

Санкція ч. 2 ст. 286 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Відповідно до статті 12 КК України вищезазначене кримінальне правопорушення є тяжким злочином.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею тяжкого злочину минуло десять років.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Відповідно до висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 06.12.2021 (справа №521/8873/18),за змістом п. 1 ч. 2 ст.284, ч. 3 ст. 285, частинами 1, 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК суди першої та апеляційної інстанцій мають обов`язок відповідно роз`яснити особі, яка притягується до кримінальної відповідальності те, що на момент судового розгляду чи апеляційного перегляду закінчились строки давності притягнення цієї особи до кримінальної відповідальності, що є правовою підставою, передбаченою ст. 49 КК, для звільнення особи від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому КПК, і таке звільнення є підставою для закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК, а також право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави та наслідки такого заперечення.

ОСОБА_6 позицію якого підтримав його захисник у судовому засіданні не заперечував проти закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України, розуміючи наслідки такого закриття.

Згідно із ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У результаті закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України за згодою особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, суд не може і не повинен констатувати факт вчинення цією особою кримінально караного діяння. Адже кримінальний процесуальний закон зобов`язує суд розглянути клопотання сторони захисту про таке звільнення невідкладно. Зазначене відповідає постанові Верховного Суду від 18.02.2025 у справі №712/8174/23.

Таким чином, з огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності та закриття цього кримінального провадження.

Що стосується цивільного позову, суд виходить з наступного.

Так, у частині 1 статті 129 КПК України визначено, що, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Водночас кримінальний процесуальний закон не передбачає вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні під час закриття провадження.

Аналогічна думка висловлена в постанові від 01.02.2021 року Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду в справі № 327/32/18.

В зв`язку із закриттям кримінального провадження по справі, позов потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_9 до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягає залишенню без розгляду.

Оскільки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності не є реабілітуючою підставою, то суд роз`яснює, що потерпілі не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом про відшкодування шкоди в порядку цивільного судочинства.

Щодо процесуальних витрат в даному кримінальному провадженні.

Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 12 вересня 2022 року (справа № 203/241/17; провадження № 51-4251кмо21) сформульовано висновок щодо застосування норм права, відповідно до якого, якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі положень ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, у тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Судові витрати на залучення експерта для проведенні експертиз в даному кримінальному провадженні з ініціативи органу досудового розслідування, необхідно віднести на рахунок держави.

Питання про речові докази суд вирішує у порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 49 КК України, статтями 100, 122, 124, 129, 284, 288, 372 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності і закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити на підставі пункту 4 частини 1 статті 49 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальні провадження №0001153 від 02.08.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України закрити у зв`язку із звільненням його від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.

Роз`яснити цивільним позивачам, що залишення цивільного позову без розгляду не перешкоджає його права на звернення до суду із аналогічним позовом в порядку цивільного судочинства.

Судові витрати на залучення експерта для проведення експертиз, понесені у даному кримінальному провадженні з ініціативи органу досудового розслідування, віднести на рахунок держави.

Речові докази після набрання ухвалою законної сили:

Автомобіль «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який передано на зберігання ОСОБА_6 залишити ОСОБА_6 ;

Автомобіль «ЗАЗ 110307», реєстраційний номер НОМЕР_4 , повернути власнику ОСОБА_9 .

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 04.09.2025 року.

Суддя ОСОБА_11