Справа № 496/3593/24
Провадження № 1-кп/496/150/25
У Х В А Л А

26 вересня 2025 року Біляївський районний суд Одеської області в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі Біляївського районного суду Одеської області клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 153, ч.6 ст. 153, ч. 6 ст. 152 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На розгляді Біляївського районного суду Одеської області знаходиться зазначене вище кримінальне провадження.

23.09.2025 року прокурор надав до суду клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 строком на 60 днів. Своє клопотання обґрунтовує тим, що на даний час ризики, які враховувалися при обрання вказаного запобіжного заходу під час досудового розслідування, не відпали. Так, як встановлено, що у обвинуваченого може бути умисел переховуватись від суду з метою уникнення покарання, за інкриміновані злочини у випадку визнання його винним, оскільки санкція ч. 4 ст. 153 КК України, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 10 років, санкція ч. 6 ст. 153 КК України, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, санкція ч. 6 ст. 152 КК України, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк 15 років або довічним позбавленням волі; незаконно впливати на свідків, потерпілих, у зв`язку із обізнаністю обвинуваченого про їх анкетні дані, місця проживання, оскільки ОСОБА_7 , відповідно до протоколів допиту малолітніх потерпілих, вже погрожував останнім, застосуванням вогнепальної зброї у вигляді мисливської рушниці, якщо останні будуть розповідати, що саме відбувається за місцем його мешкання; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки інкриміновані ОСОБА_7 кримінальні правопорушення, останній вчиняв на протязі тривалого часу, що свідчить про систематичність вказаних дій.

Законні представники потерпілих у судове засідання не з`явилися, але надали заяви про розгляд клопотання прокурора без їх участі.

Захисник у судовому засіданні заперечувала проти клопотання прокурора, вказуючи на відсутність ризиків на які посилається прокурор. Зазначила, що ризик переховування від суду не існує у зв`язку з тим що на території України ведено воєнний стан; ризик впливу на свідків та потерпілих також не доведений; ризик продовжити злочину діяльність не існує, так як інкриміновані обвинуваченому злочини закінчені. Просила суд відмовити в задоволені клопотання прокурора та обрати обвинуваченому запобіжний захід вигляді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю.

Обвинувачений у судовому засіданні підтримав думку захисника та пояснив, що рушницю за яку вказує прокурор ніхто не вилучав і відсутні докази, що він її застосовував.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши надане клопотання, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Приймаючи до уваги принцип презумпції невинуватості, правил поваги свободи особи, враховуючи те, що обраний ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою спливає 10.10.2025 р., а до вказаного терміну судове провадження не може бути завершено, у зв`язку з тим що не дослідженні всі докази, не допитані свідки і обвинувачений, тому суд вважає за доцільне вирішити питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченого відповідно до ст. 331 КПК України.

Суд вважає встановленою наявність існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від суду, оскільки санкція ч.6 ст.152, ч. 6 ст. 153 КК України передбачає найбільш сувору міру покарання у виді довічного позбавлення волі, та усвідомивши, яке покарання йому загрожує обвинувачений може переховуватися від суду. Також, суд вважає доведеним ризик незаконного впливу на свідків, малолітніх потерпілих, з якими обвинувачений знайомий, а отже схильний до впливу на них. Також, враховуючи кількість епізодів інкримінованих злочинів суд вважає, що продовжує існування ризик, вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення проти статевої свободи та недоторканості особи.

Отже, з врахуванням тяжкості злочинів, які відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, вчинених проти малолітніх осіб, враховуючи суспільну небезпеку інкримінованих злочинів, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватим у вчиненні злочинів, стану здоров`я та віку обвинуваченого, суд вважає, що інші більш м`які запобіжні заходи будуть недостатні для запобігання ризикам, передбаченим п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, та є необхідність у продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого на 60 днів.

Також суд зазначає, що соціальні зв`язки, наявність місця мешкання та офіційне працевлаштування, були враховані судом при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого, та нових, суттєвих обставин, які б давали підставу для зміни запобіжного заходу суду не надано і враховуючи суспільну небезпеку інкримінованих обвинуваченому злочинів, суд вважає, що за час тримання обвинуваченого під вартою вказані ризики не зменшилися та продовження тримання обвинуваченого під вартою є виправданим.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Суд, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 при продовженні запобіжного заходу, оскільки останній обвинувачується у вчиненні насильницьких злочинів проти статевої недоторканості малолітніх осіб.

Керуючись ст. ст. 177, 181, 183, 335, 392, КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто з 26.09.2025 р. до 24.11.2025 року включно в ДУ «Одеській слідчий ізолятор».

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі: начальнику ДУ «Одеській слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3