Провадження №1-кс/523/1245/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2026 року Пересипський районний суд міста Одеси у складі:

слідчого судді- ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0003105 від 08.08.2025 року про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Білгород-Дністровський Одеської області, громадянину України, з вищою освітою, не одруженому, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , працюючому на момент вчинення кримінального правопорушення на посаді інспектора відділу реагування патрульної поліції Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, не судимому,

підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 розглянувши матеріали кримінального провадження №0003105 від 08.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, звернувся до Пересипського районного суду міста Одеси з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у ОСОБА_5 .

Відповідно до даного клопотання, 19.02.2025 в період часу з 08 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. згідно розстановки нарядів Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області на чергування заступив автопатруль «ДОН-451» на службовому автомобілі «Renault Express», номерні знаки НОМЕР_1 , к складі старшого патруля капітана поліції ОСОБА_5 та підлеглого старшого сержанта поліції ОСОБА_6 для здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі м. Білгород-Дністровська та Білгород-Дністровського району Одеської області.

Так, 19.02.2025 о 13 год. 25 хв. ОСОБА_6 разом із ОСОБА_5 перебуваючи на території обслуговування вулично-дорожній мережі м. Білгород-Дністровська та Білгород-Дністровського району Одеської області, зупинив автомобіль марки «TOYOTA RAV4», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 , з метою перевірки свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу та під час перевірки документів, ОСОБА_6 повідомив останню, що згідно інформації з бази МВС України автомобіль марки «TOYOTA RAV4», д.н.з. НОМЕР_2 перебуває у розшуку з 06.02.2025, у зв`язку з виконавчим провадженням стосовно її власника при цьому демонструючи ОСОБА_7 екран планшета пристрою та запрошує останню до службового автомобіля.

В подальшому, ОСОБА_6 діючи з корисливих мотивів, перебуваючи у службовому автомобілі разом із ОСОБА_7 пояснив останній, що вона може вирішити питання, щодо не вилучання автомобіля марки «TOYOTA RAV4», д.н.з. НОМЕР_2 , висловивши при цьому вимогу про необхідність надання йому неправомірної вигоди в розмірі 500 доларів США, за безперешкодне здійснення подальшого маршруту на вищевказаному автомобілі.

Не будучі достовірно обізнаною про вимоги діючого законодавства, що регламентує дорожньо-транспортну діяльність та побоюючись настання негативних для себе наслідків ОСОБА_7 вимушено погодилась на вимоги, але повідомила, що має лише 300 доларів США, після чого попрямувала до свого автомобіля марки «TOYOTA RAV4», д.н.з. НОМЕР_2 .

В цей час, капітан поліції ОСОБА_5 підійшов до службового автомобіля «Renault Express», номерні знаки НОМЕР_1 в якому перебував сержант поліції ОСОБА_6 та почав обговорювати з останнім, що сума отриманої неправомірної вигоди, яку наддасть їм ОСОБА_7 буде меншою ніж висунута останнім вимога щодо необхідної суми. ОСОБА_6 почувши, що сума отриманої неправомірної вигоди, яку наддасть їм ОСОБА_7 домовився з останнім, що цього буде достатньо.

У подальшому, ОСОБА_6 діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення, будучи службовою особою та використовуючи займану посаду та повноваження поліцейського, отримав від ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 300 доларів США.

Зазначені грошові кошти ОСОБА_6 та ОСОБА_5 отримав за не створення перешкод у здійсненні подальшого руху ОСОБА_7 на автомобілі марки «TOYOTA RAV4», д.н.з. НОМЕР_2 по вулично-дорожній мережі м. Білгород-Дністровська та Білгород-Дністровського району Одеської області

Указаною неправомірною вигодою ОСОБА_6 та ОСОБА_5 після отримання, розпорядилися на власний розсуд.

За вказаним фактом 19.11.2025 повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 в інкримінованому йому органом досудового розслідування злочині підтверджується в сукупності наступними матеріалами кримінального провадження: матеріалами службового розслідування від 18.06.2025; заявою ОСОБА_8 від 29.09.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 03.10.2025; заявою ОСОБА_9 від 06.10.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 09.10.2025; заявою ОСОБА_7 від 15.10.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 17.10.2025; заявою ОСОБА_10 від 16.10.2025; рапортом старшого оперуповноваженого Другого оперативного відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, у м. Миколаєві ОСОБА_11 03.09.2025; банківською роздруківкою банку АТ «ОТП БАНК» від 26.09.2025; протоколом огляду від 27.10.2025; іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами у своїй сукупності.

25.11.2025 ухвалою слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 25.01.2026.

На сьогодні досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершено, проводяться необхідні експертизи, слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії. Постановою заступника керівника Одеської областної прокуратури від 12.01.2026 року строк досудового розслідування кримінального провадження №0003105 від 08.08.2025 року було продовжено до 3-х (трьох) місяців, а саме до 19.02.2026.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, вказавши при цьому, що вважає необхідним застосування саме такого запобіжного засобу з підстав, що зазначені у вищевказаному клопотанні.

Підозрюваний та захисник не заперечували проти задоволення клопотання.

Маючи значний досвід, усвідомлюючи тяжкість покарання та невідворотність кримінальної відповідальності, ОСОБА_5 може використати наявні у нього засоби та можливості для переховування від правоохоронних органів і суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

На даний час, ОСОБА_5 також достатньо обізнаний зі змістом отриманих результатів проведених слідчих (розшукових) дій стосовно нього, іншими доказами у кримінальному провадженні, що створює додатковий ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку з чим, застосування більш м`якого запобіжного заходу не є виправданим.

Крім того, внаслідок збройної агресії російської федерації проти України з 24.02.2022 Україною згідно відкритих даних не контролюється орієнтовно 15-20% власної території, що створює додаткові можливості для залишення території України, в тому числі поза офіційними пунктами пропуску.

Також, ОСОБА_5 будучи правоохоронцем, використовуючи наявні у нього засоби та можливості, знайомства з іншими співробітниками правоохоронних органів Одеської області, може отримати відповідні паролі для безперешкодного проходження пунктів пропуску та здійснити виїзд на непідконтрольні Україні території, а також в напрямку Республіки Молдова.

Наведені вище обставини дають достатні підстави вважати про наявність ризику втечі з метою ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування та суду підозрюваного.

Водночас, варто зауважити, що ризик переховування від суду та слідства зростає в умовах воєнного стану та війни.

Ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України та обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 в порушення вищевказаних норм, будучи співробітником НПУ, що дає змогу останньому знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється напрямку пов`язане з виконання ним службових обов`язків.

Крім цього, ОСОБА_5 у зв`язку із тим, що не всі речові докази, на даний момент органом досудового розслідування встановлені, він безпосередньо або через інших осіб може знищити їх або змінити на свою користь, вказане свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Будучи на момент вчинення злочину співробітником НПУ має змогу впливати на інших співробітників НПУ, які в тому числі можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення і також перевіряється під час досудового розслідування.

Зазначений ризик також обґрунтовується тим, що відповідно до передбаченої КПК процедури показання свідків отримуються спочатку на стадії досудового розслідування шляхом їх допиту слідчим чи прокурором, а згодом після направлення обвинувального акта до суду такі показання отримуються та перевіряються на стадії судового розгляду шляхом безпосереднього допиту особи в судовому засіданні (статті 23, 224, 352 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України), оскільки жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Тобто ризик впливу на свідків існує до моменту безпосереднього надання під час судового розгляду показань свідками, й тому заборона спілкуватися з певними особами як наслідок можливості ймовірного впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення показань учасників кримінального провадження, які мають доказову силу.

Враховуючи довготривалий час перебування на службі та враховуючи досвід отриманий під час служби, а також те, що ОСОБА_5 має можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, наприклад залучати сторонніх осіб як самостійно та і через свою родичів, які будуть чинити тиск на свідків, та спотворювати обставини вчинення кримінального правопорушення, вживати заході для уникнення відповідальності іншими особами, які на даний час встановлюються в ході проведення досудового розслідування.

и.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Окрім того, Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 , підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, враховуючи особу підозрюваного, характер інкрімінованого йому злочину, а також, що підозрюваний має постійне місце мешкання в Одеській області, раніше не судимий, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 181 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин наступної доби, за виключенням необхідності залишити житло під час оголошення повітряної тривоги та відвідування закладів охорони здоров`я, строком до 19.02.2026 року.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1. прибувати до органу досудового розслідування та/або суду за першою вимогою;

2. не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;

3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4. утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні, зокрема військовослужбовцями військової частини НОМЕР_3 ;

5. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала підлягає негайному виконанню органом внутрішніх справ.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1