УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 погодженого з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001520 від 13.12.2023 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Первомайськ Миколаївської області, громадянка України, розлученої, має неповнолітню дитину, офіційно не працевлаштована, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.149, ч. 3 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

І. Суть клопотання

17.10.2025 року до Київського районного суду м. Одеса надійшло зазначене клопотання, у якому слідчий просив продовжити строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001520 від 13.12.2023 року відносно до підозрюваної ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001520 від 13.12.2023, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 149, ч.ч. 2, 3 ст. 332 КК України.

23.04.2025 року повідомлено про підозру та 02.05.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.3 ст.332 КК України.

25.04.2025 слідчим суддею Київського районного суду м. Одеса обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» із правом внесення застави у розмірі 10 598 000 гривень, строком до 20.06.2025.

За наслідками розгляду апеляційної скарги сторони захисту ухвалою Одеського апеляційного суду від 02.06.2025 застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід залишено без змін з визначенням розміру застави у меншому розмірі, який складає 1300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 3 936 400 гривень.

16.06.2025 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тривання під вартою до 14 серпня 2025 року, зменшено розмір застави до 1200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

11.08.2025 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тривання під вартою до 23 вересня 2025 року.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 08.09.2025 застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід залишено без змін з визначенням розміру застави у меншому розмірі, який складає 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 3 028 000 гривень.

18.09.2025 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тривання під вартою до 23 жовтня 2025 року.

Прокурор зазначив, що на цей час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були встановлені слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 що, на його думку, обумовлює необхідність продовження строку дії зазначеного запобіжного заходу.

ІІ. Позиція учасників судового засідання

2.1. Прокурор підтримав клопотання з наведених у ньому мотивів.

2.2. Захисник підозрюваної ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зазначили, що порушено порядок подачі клопотання до суду. Процесуальні ризики знизилися, підозрювана не має майнової змоги сплати визначений розмір застави, а строк тримання під вартою перевищує розумні строки.

2.3. Підозрювана ОСОБА_4 підтримала позицію своїх захисників, зауважила, що не здійснювала протиправної діяльності.

ІІІ. Мотиви слідчого судді

3.1. Дослідивши клопотання, надані прокурором матеріали, заслухавши думку учасників, висловлену у судовому засіданні, слідчий суддя дійшов таких висновків.

3.2. Норми кримінального процесуального закону, якими керується слідчий суддя

Відповідно до ст. 131 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких віднесені, зокрема і запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

3.3. Обставини, встановлені слідчим суддею

23.04.2025 повідомлено про підозру та 02.05.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.3 ст.332 КК України.

25.04.2025 слідчим суддею Київського районного суду м. Одеса обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» із правом внесення застави у розмірі 10 598 000 гривень, строком до 20.06.2025.

За наслідками розгляду апеляційної скарги сторони захисту ухвалою Одеського апеляційного суду від 02.06.2025 застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід залишено без змін з визначенням розміру застави у меншому розмірі, який складає 1300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 3 936 400 гривень.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеса від 16.06.2025 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001520 від 13.12.2023 року продовжено до 23 вересня 2025 року.

16.06.2025 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тривання під вартою до 14 серпня 2025 року, зменшено розмір застави до 1200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 08.09.2025 застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід залишено без змін з визначенням розміру застави у меншому розмірі, який складає 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 3 028 000 гривень.

18.09.2025 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тривання під вартою до 23 жовтня 2025 року та зменшено розмір застави до 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

3.4. Оцінка обґрунтованості підозри

Зміст повідомлення про підозру

Згідно з повідомленням про підозру кримінальні правопорушення були вчинені за таких обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України . Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 04.11.1991 № 1777-XII «Про державний кордон України» (далі - Закон № 1777-XII) де зазначено, що Державний кордон України є лінія і вертикальна поверхня, що проходить по цій лінії, які визначають межі території України - суші, вод, надр, повітряного простору.

Згідно ст. 3 Закону № 1777-XII державний кордон України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, встановлюється:

1)на суші - по характерних точках і лініях рельєфу або ясно видимих орієнтирах;

2) на морі - по зовнішній межі територіального моря України;

3) на судноплавних річках - по середині головного фарватеру або тальвегу річки; на несудноплавних річках (ручаях) - по їх середині або по середині головного рукава річки; на озерах та інших водоймах - по прямій лінії, що з`єднує виходи державного кордону України до берегів озера або іншої водойми. Державний кордон України, що проходить по річці (ручаю), озеру чи іншій водоймі, не переміщується як при зміні обрису їх берегів або рівня води, так і при відхиленні русла річки (ручаю) в той чи інший бік;

4) на водосховищах гідровузлів та інших штучних водоймах - відповідно до лінії державного кордону України, яка проходила на місцевості до їх заповнення;

5) на залізничних і автодорожніх мостах, греблях та інших спорудах, що проходять через прикордонні ділянки судноплавних і несудноплавних річок (ручаїв), - по середині цих споруд або по їх технологічній осі, незалежно від проходження державного кордону України на воді».

Відповідно до ст. 9 Закону № 1777-XII, перетинання державного кордону України здійснюється на шляхах сполучення через державний кордон з додержанням встановленого порядку.

Порушенням державного кордону України є також перетинання його будь-якими технічними або іншими засобами без відповідного на те дозволу чи з порушенням встановленого порядку.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, термін дії якого востаннє продовжено Указом Президента України № 26/2025 від 14.01.2025, 05 години 30 хвилин 8 лютого 2025 року строком на 90 діб, який затверджено Верховною Радою України, відповідним Законом України «Про затвердження Указу Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні».

Так, відповідно до п. 2 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Крім того, п. 3 вказаного Указу зазначено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені зокрема ст. 33 Конституції України, згідно з якою кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 на території України з 24.02.2024 введено режим воєнного стану, на період дії якого обмежено виїзд за кордон чоловікам віком від 18 до 60 років та жінкам-військовозобов`язаним. Разом з тим, не поширюються обмеження щодо виїзду за межі України на осіб, які відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року, не підлягають призову на військову службу під час мобілізації - усиновлювачі, на утриманні яких перебуває дитина (діти), яка (які) до моменту усиновлення була (були) дитиною-сиротою (дітьми-сиротами) або дитиною (дітьми), позбавленою (позбавленими) батьківського піклування, віком до 18 років, опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, на утриманні яких перебуває дитина-сирота (діти-сироти) або дитина (діти), позбавлена (позбавлені) батьківського піклування, віком до 18 років.

Враховуючи особливості законодавства України в період дії воєнного стану, ОСОБА_4 та інші невстановлені особи вступили в попередню змову з метою особистого збагачення шляхом вчинення злочинів у вигляді організації незаконного переправлення осіб чоловічої статті, які підлягають мобілізації на території України, через державний кордон, усвідомлюючи при цьому протиправний характер своїх дій.

У зв`язку з цим, ОСОБА_4 та інші невстановлені особи розробили план протиправної діяльності, який полягав в наступному. ОСОБА_4 підшукувала осіб чоловічої статі, які підлягають мобілізації на території України, виявили бажання уникнути мобілізації та безперешкодно виїхати за межі країни. Після підбору відповідного кандидата ОСОБА_4 пропонувала йому стати опікуном малолітньої чи неповнолітньої дитини, позбавленої батьківського піклування, що забезпечить відстрочку від мобілізації та право безперешкодно виїхати за межі територію України (відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року).

Отримавши згоду від таких осіб, ОСОБА_4 та інші невстановлені особи, діючи за попередньою змовою на виконання відомого співучасникам спільного злочинного плану, надавали інструкції щодо подальших дій останніх, забезпечували їх завідомо підробленими офіційними та іншими документами, що містять недостовірні відомості, які підлягають наданню до органів і служб у справах дітей, контролювали процес збирання та подання таких документів до органів опіки та піклування з метою встановлення такими особами опіки (піклування) над дітьми, позбавленими батьківського піклування, а також, використовуючи знайомства із посадовими особами служб у справах дітей, лобіювали та прискорювали прийняття рішення щодо призначення підібраних ними осіб опікунами чи піклувальниками дітей, позбавлених батьківського піклування.

Разом з тим, під час дії на території України надзвичайного або воєнного стану особа, яка перебуває у сімейних, родинних відносинах (у тому числі хрещені батьки) з дитиною-сиротою або дитиною, позбавленою батьківського піклування, виявила бажання взяти її під опіку, піклування, подає службі у справах дітей за місцем свого проживання або за місцем виявлення дитини такі документи: 1) заяву; 2) копію паспорта громадянина України; 3) документи, що підтверджують сімейні, родинні зв`язки особи з дитиною; 4) довідку від нарколога та психіатра про відсутність перебування на обліку; 5) довідку про наявність чи відсутність судимості, видану територіальним центром з надання сервісних послуг МВС за місцем проживання заявника або через Портал «Дія» (п. 79 Постанови Кабінету Міністрів України №866 від 24.09.2008 року «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини»).

Крім того, під час дії на території України надзвичайного стану проходження особами, які перебувають у сімейних, родинних відносинах (у тому числі хрещеними батьками), в сім`ї яких влаштовуються діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, під опіку, піклування, курсу навчання з виховання таких дітей у центрі соціальних служб не вимагається

(п. 80 Постанови Кабінету Міністрів України №866 від 24.09.2008 року «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини»).

Використовуючи норми чинного законодавства України, які дозволяють призначення особи, яка перебуває у родинних відносинах з дитиною, позбавленою батьківського піклування, опікуном чи піклувальником у спрощеному порядку, ОСОБА_4 та інші невстановлені особи, з метою забезпечення швидкого та спрощеного порядку призначення підібраної особи чоловічої статі опікуном чи піклувальником, в невстановлений наразі спосіб, місці та час забезпечували виготовлення несправжнього свідоцтва про хрещення, в якому зазначали чоловіка, який виявив бажання уникнути мобілізації, хрещеним батьком дитини, позбавленої батьківського піклування, що свідчить, за задумом співучасників, про наявність родинних відносин між майбутнім опікуном (піклувальником) та дітьми, над якими планується встановити опіку (піклування).

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 та інші невстановлені особи, за невстановлених обставин, приблизно в червні 2023 року, підшукали ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який виявив бажання уникнути мобілізації в Україні та безперешкодно виїхати за її межі.

Поряд з цим, ОСОБА_4 та інші невстановлені особи були достеменно обізнані про те, що в КЗ «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного та шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області», (з 10.01.2022 КЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Крила Надії» Маріупольської міської ради») з 02.11.2016 постійно перебували малолітні (а в подальшому - неповнолітні) діти ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19.02.2018 відібрано без позбавлення батьківських прав у матері ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та батька ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , їх спільну малолітню дитину - ОСОБА_9 , а також у матері - її малолітніх дітей ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Рішеннями виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 16.05.2018 № 254 «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування», ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 надано статуси дітей, позбавлених батьківського піклування.

Рішеннями виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 18.07.2018 № 344 «Про влаштування дітей до державного закладу на повне державне забезпечення», вказані діти влаштовані до державного закладу на постійне повне державне забезпечення.

Заочним рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 01.08.2019, справа № 264/2461/19, задоволено позов органу опіки та піклування Маріупольської міської ради, треті особи - КЗ «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного і шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області», Кальміуський районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Маріупольської міської ради, в інтересах дітей, яким мати ОСОБА_12 позбавлено батьківських прав щодо дітей ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , батька ОСОБА_13 позбавлено батьківських прав щодо дитини ОСОБА_9 .

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на організацію незаконного перетину ОСОБА_8 державного кордону України, ОСОБА_4 та інші невстановлені особи обрали як спосіб усунення відповідних перешкод для безперешкодного виїзду за межі України призначення останнього опікуном та піклувальником, відповідно, над ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , організувавши процес набуття ним такого статусу шляхом надання засобів, вказівок, порад, орієнтування щодо переліку необхідних документів, порядку взаємодії з органами опіки та піклування, а також безпосередньо з дітьми.

Надалі, ОСОБА_4 та інші невстановлені особи, діючи за попередньою змовою, для швидкого досягнення своєї злочинної мети, забезпечили ОСОБА_8 підробленими свідоцтвами про хрещення, в яких зазначили останнього хрещеним батьком ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , які повністю не відповідають дійсності.

Діючи за вказівками ОСОБА_4 та інших невстановлених осіб, ОСОБА_8 , не маючи дійсних намірів виконувати обов`язки опікуна, керуючись бажанням уникнення мобілізації шляхом отримання у спрощеному порядку опіки (піклування) над дітьми, позбавленими батьківського піклування, заздалегідь отримав у невстановлений час та місці, від невстановленої наразі особи завідомо підроблені документи у вигляді свідоцтв про хрещення ОСОБА_11 та ОСОБА_10 від 15.10.2012.

Достеменно розуміючи, що відомості у вказаних документах повністю не відповідають дійсності, ОСОБА_8 звернувся 14.08.2023 до служби у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради Бучанського району Київської області із заявою про призначення його піклувальником неповнолітньої ОСОБА_10 та опікуном малолітнього ОСОБА_11 , до якої долучив вищезазначені підроблені та інші необхідні документи.

Надалі, рішенням Виконавчого комітету Вишневої міської ради Бучанського району Київської області №83/4 від 12.10.2023 ОСОБА_8 призначено опікуном малолітнього ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та піклувальником неповнолітньої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В подальшому ОСОБА_8 , використовуючи наданий йому статус опікуна та піклувальника, рішення Виконавчого комітету Вишневої міської ради Бучанського району Київської області №83/4 від 12.10.2023, отримане на підставі заздалегідь підроблених документів, зібравши інші необхідні документи для виїзду за кордон, в тому числі відстрочку від мобілізації на підставі п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та відповідний дозвіл від ІНФОРМАЦІЯ_15, під керівництвом ОСОБА_4 та інших невстановлених осіб, разом з дітьми ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , 14.03.2024 безпідставно, використовуючи офіційні документи, здобуті на підставі завідомо підроблених документів, перетнув на виїзд державний кордон України через міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Грушів-Будомєж», виїхавши до Республіки Польща.

Таким чином, ОСОБА_4 та інші невстановлені особи, з корисливих мотивів, організували незаконне переправлення ОСОБА_8 , неповнолітньої ОСОБА_10 та малолітнього ОСОБА_11 через державний кордон України, керували діями ОСОБА_14 на всіх етапах вчинення кримінального правопорушення та сприяли цьому порадами, вказівками, наданням засобів, усуненням перешкод.

Надалі ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_15 та іншими невстановленими особами на виконання відомого співучасникам спільного злочинного плану, продовжили реалізацію свого злочинного умислу, направленого на особисте збагачення, шляхом організації незаконного переправлення осіб чоловічої статті, які підлягають мобілізації на території України, через державний кордон, усвідомлюючи при цьому протиправний характер своїх дій.

Не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_4 , ОСОБА_15 та інші невстановлені особи на виконання плану протиправної діяльності, який полягав у пошуку осіб чоловічої статі, які підлягають мобілізації на території України, виявили бажання уникнути мобілізації та безперешкодно виїхати за межі країни, пропонували такій особі стати опікуном малолітньої чи неповнолітньої дитини, позбавленої батьківського піклування, що забезпечить відстрочку від мобілізації та право безперешкодно виїхати за територію України (відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року).

Отримавши згоду від такої особи, ОСОБА_4 , ОСОБА_15 та інші невстановлені особи надавали інструкції щодо подальших дій останньої, забезпечували її завідомо підробленими офіційними та іншими документами, що містили недостовірні відомості, які підлягають наданню до органів і служб у справах дітей, контролювали процес збирання та подання таких документів до органів опіки та піклування з метою встановлення такою особою опіки (піклування) над дітьми, позбавленими батьківського піклування, а також, використовуючи знайомства із посадовими особами служб у справах дітей, лобіювали та прискорювали прийняття рішення щодо призначення підібраної ними особи опікуном чи піклувальником дітей, позбавлених батьківського піклування.

Разом з тим, під час дії на території України надзвичайного або воєнного стану особа, яка перебуває у сімейних, родинних відносинах (у тому числі хрещені батьки) з дитиною-сиротою або дитиною, позбавленою батьківського піклування, виявила бажання взяти її під опіку, піклування, подає службі у справах дітей за місцем свого проживання або за місцем виявлення дитини такі документи: 1) заяву; 2) копію паспорта громадянина України; 3) документи, що підтверджують сімейні, родинні зв`язки особи з дитиною; 4) довідку від нарколога та психіатра про відсутність перебування на обліку; 5) довідку про наявність чи відсутність судимості, видану територіальним центром з надання сервісних послуг МВС за місцем проживання заявника або через Портал «Дія» (п. 79 Постанови Кабінету Міністрів України №866 від 24.09.2008 року «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини»).

Крім того, під час дії на території України надзвичайного стану проходження особами, які перебувають у сімейних, родинних відносинах (у тому числі хрещеними батьками), в сім`ї яких влаштовуються діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, під опіку, піклування, курсу навчання з виховання таких дітей у центрі соціальних служб не вимагається

(п. 80 Постанови Кабінету Міністрів України №866 від 24.09.2008 року «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини»).

Використовуючи норми чинного законодавства України, які дозволяють призначення особи, яка перебуває у родинних відносинах з дитиною, позбавленою батьківського піклування, опікуном чи піклувальником у спрощеному порядку, ОСОБА_4 , ОСОБА_15 , та інші невстановлені особи, з метою забезпечення швидкого призначення підібраної особи чоловічої статі опікуном чи піклувальником, в невстановлений наразі спосіб, місці та час забезпечували виготовлення несправжнього свідоцтва про хрещення, в якому зазначали чоловіка, який виявив бажання уникнути мобілізації, хрещеним батьком дитини, позбавленої батьківського піклування, що свідчить, за задумом співучасників, про наявність родинних відносин між майбутнім опікуном (піклувальником) та дітьми, над якими планується встановити опіку (піклування).

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , ОСОБА_15 та інші невстановлені особи, за невстановлених обставин, приблизно в березні 2024 року, підшукали ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який виявив бажання уникнути мобілізації в Україні та безперешкодно виїхати за її межі.

Поряд з цим, ОСОБА_4 , ОСОБА_15 та інші невстановлені особи були достеменно обізнані про те, що приблизно з червня 2020 року в КЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Крила Надії» Маріупольської міської ради», (до 10.01.2022 КЗ «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного та шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області») перебували малолітні діти ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , та ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23.02.2021 у справі №264/7071/20 позбавлено ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , та ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , батьківських прав відносно цих малолітніх дітей.

Рішенням виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області від 21.04.2021 № 173 «Про надання статусу дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , надано статуси дітей, позбавлених батьківського піклування.

Рішенням виконавчого комітету Маріупольської міської ради Донецької області від 25.05.2021 № 226 «Про надання статусу дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на організацію незаконного перетину ОСОБА_16 державного кордону України, ОСОБА_4 , ОСОБА_15 та інші невстановлені особи обрали як спосіб усунення відповідних перешкод для безперешкодного виїзду за межі України призначення останнього опікуном над малолітніми ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , організувавши процес набуття ним такого статусу шляхом надання засобів, вказівок, порад, орієнтування щодо переліку необхідних документів, порядку взаємодії з органами опіки та піклування, а також безпосередньо з дітьми.

Надалі, ОСОБА_4 , ОСОБА_15 та інші невстановлені особи, діючи за попередньою змовою, для швидкого досягнення своєї злочинної мети, забезпечили ОСОБА_16 підробленими свідоцтвами про хрещення, в яких зазначили останнього хрещеним батьком ОСОБА_17 , ОСОБА_19 та ОСОБА_18 , а також «Довідкою» про доходи за останні 6 місяців, які повністю не відповідають дійсності.

Діючи за вказівками ОСОБА_4 , ОСОБА_15 та інших невстановлених осіб, ОСОБА_16 , не маючи дійсних намірів виконувати обов`язки опікуна, керуючись бажанням уникнення мобілізації шляхом отримання у спрощеному порядку опіки над дітьми, позбавленими батьківського піклування, заздалегідь отримав у невстановлений час та місці, від невстановленої наразі особи завідомо підроблений офіційний документ у вигляді «Довідки» про доходи за останні 6 місяців (вересень 2023 - лютий 2024 років), виданої начебто 05.03.2024 за № 5 ФОП « ОСОБА_22 » (РНОКПП НОМЕР_1 ) на ім`я ОСОБА_16 , який підтверджує його належний матеріальний стан та доходи, а також інші завідомо підроблені документи у вигляді свідоцтв про хрещення ОСОБА_17 від 28.07.2016, ОСОБА_19 та ОСОБА_18 від 28.05.2022.

Достеменно розуміючи, що відомості у вказаних документах повністю не відповідають дійсності, ОСОБА_16 , у невстановлений наразі час та місці, однак не пізніше березня 2024 року, звернувся до органу опіки та піклування Глухівської міської ради Сумської області із заявою про призначення його опікуном трьох малолітніх дітей ОСОБА_42, до якої долучив вищезазначені підроблені та інші необхідні документи.

Надалі, рішенням Виконавчого комітету Глухівської міської ради Сумської області №67 від 21.03.2024 ОСОБА_16 призначено опікуном малолітніх ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , та ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_11 .

В подальшому ОСОБА_16 , використовуючи наданий йому статус опікуна, рішення Виконавчого комітету Глухівської міської ради Сумської області №67 від 21.03.2024, отримане на підставі заздалегідь підроблених офіційних та інших документів, зібравши інші необхідні документи для виїзду за кордон, в тому числі відстрочку від мобілізації на підставі п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та відповідний дозвіл від ІНФОРМАЦІЯ_15, під керівництвом ОСОБА_4 , ОСОБА_15 та інших невстановлених осіб, разом з дітьми ОСОБА_17 , ОСОБА_19 та ОСОБА_18 , 14.07.2024 безпідставно, використовуючи офіційні документи, здобуті на підставі завідомо підроблених офіційних документів, перетнув на виїзд державний кордон України через міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Угринів-Долгобичув», виїхавши до Республіки Польща.

Таким чином, ОСОБА_4 , ОСОБА_15 та інші невстановлені особи, з корисливих мотивів, організували незаконне переправлення ОСОБА_16 , малолітніх ОСОБА_17 , ОСОБА_19 і ОСОБА_18 через державний кордон України, керували діями ОСОБА_16 на всіх етапах вчинення кримінального правопорушення та сприяли цьому порадами, вказівками, наданням засобів, усуненням перешкод.

Щодо обґрунтованості підозри

Оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 , кримінальних правопорушень за наведених у повідомленні про підозру обставин, слідчий суддя керується стандартом доказування «обґрунтована підозра». Цей стандарт є менш суворим у порівнянні зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується під час розгляду висунутого особі обвинувачення по суті, та не передбачає оцінку доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину.

Як зазначав Європейський Суд з прав людини у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» під обґрунтованою підозрою Європейський суд розуміє існуючі факти або інформацію, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення. Отже, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення особі, але вони мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

На підставі оцінки сукупності отриманих фактів та обставин суд лише визначає, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Обґрунтованість повідомленого ОСОБА_4 , підозри підтверджується наданими слідчим матеріалами, зокрема:

Протоколами за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії, передбаченої ст. 263 КПК України, відносно та за участі ОСОБА_15 від 11.04.2024, з яких вбачається наступне:

- розмова від 04.03.2024 між ОСОБА_15 та ОСОБА_23 з приводу виїзду з України та подорожі до США, під час розмови згадується громадянка США на ім`я ОСОБА_24 та ОСОБА_4 ;

- розмова від 04.03.2024 між ОСОБА_15 та ОСОБА_23 , під час якої останній запитує, як саме вони будуть виїжджати з України та як потраплять до США, додаючи, що він говорив з ОСОБА_24 (громадянка США), яка каже, що краще, щоб вони їхали самостійно, і запитує ОСОБА_15 хто оплатить проїзд, на що ОСОБА_15 каже, що ОСОБА_24 оплатить проїзд та перебронює готель в Кракові, а також спеціально прилетить забрати їх. Також ОСОБА_23 запитує, чи треба буде їхати в Черкаси або можна буде «по звонку решить», на що ОСОБА_15 говорить, що то питання до ОСОБА_4 ( ОСОБА_4 );

- розмова від 04.03.2024 між ОСОБА_15 та ОСОБА_23 , під час якої останній розповідає, що мав розмову з Черкасами (за годину до цієї розмови у ОСОБА_23 зафіксовано зв`язок із ОСОБА_26 , яка є заступником начальника ССД Черкаської міської ради), поряд з цим ОСОБА_23 говорить про те, що «вони» (Черкаси) думали, що його вже перевели «як ОСОБА_27 » ( ОСОБА_27 ). Надалі ОСОБА_15 запитує, чи переживає він і говорить про те, що зараз « ОСОБА_4 » ( ОСОБА_4 ) буде думати куди їх перевести;

- розмова від 04.03.2024 між ОСОБА_15 та ОСОБА_23 , під час якої ОСОБА_15 запитує чи «вона» ( ОСОБА_26 ) не телефонувала, у відповідь ОСОБА_23 відповідає, що ще ні. В свою чергу ОСОБА_15 говорить, що якщо «вона» ( ОСОБА_26 ) не дасть погодження, то « ОСОБА_4 » ( ОСОБА_4 ) переведе вас в іншу службу. ОСОБА_15 говорить про те, що потрібно її «додавити, добивати», адже «вона» ( ОСОБА_26 ) більше брати не буде, через те, що закрили всі програми, по яким вони працювали. В кінці розмови ОСОБА_23 запитує, чи не розмовляла ОСОБА_15 з ОСОБА_24 (громадянка США);

- розмова від 05.03.2024 між ОСОБА_15 та ОСОБА_23 , під час якої останній говорить ОСОБА_15 , що «вона» ( ОСОБА_26 , оскільки за 2 хвилини до цієї розмови у ОСОБА_23 зафіксовано телефонне з`єднання з ОСОБА_26 ) не дасть погодження. Після ОСОБА_15 говорить ОСОБА_23 дзвонити до «ОСОБА_4» ( ОСОБА_4 ), яка має зайнятися питання переводу його до іншої служби, сама ОСОБА_15 пропонує Київо-Святошинський район, де у «неї» ( ОСОБА_4 ) є подруга;

- розмова від 05.03.2024 між ОСОБА_15 та ОСОБА_4 про проблеми з отримання погодження для ОСОБА_23 у м. Черкаси, обговорюються варіанти куди його можна перевести, звучать наступні особи « ОСОБА_30 » ( ОСОБА_30 ), « ОСОБА_32 » ( ОСОБА_32 ), « ОСОБА_34 » та « ОСОБА_35 » (не встановлені особи);

- розмова від 11.03.2024 між ОСОБА_15 та ОСОБА_4 , під час якої ОСОБА_15 починає розмову про « ОСОБА_36 » (ймовірно ОСОБА_36 - директор КЗ «Гуляйпільська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат» Запорізької обласної державної адміністрації), який задавав питання стосовно « ОСОБА_38 » і запитував «Шо полтора часа їздила хрещення робити?», на що ОСОБА_4 відповідає «Какая разница, полтора-два часа», що додатково свідчить про неправдивість інформації про хрещення, яка використовується при встановленні опіки (піклування) на дітьми;

- розмова від 12.03.2024 між ОСОБА_15 та ОСОБА_23 , обговорюють навчання дітей ОСОБА_39 та ОСОБА_40 , в свою чергу ОСОБА_15 говорить «посоветуйся с ОСОБА_24 (громадянка США);

- розмова від 14.03.2024 між ОСОБА_15 та ОСОБА_4 про «свідоцтва» (ймовірно про хрещення), які ОСОБА_4 має скинути «ОСОБА_36» (ймовірно ОСОБА_36 ), також ОСОБА_4 коментує це «Оно как бы прошло и я все утилизирую», що вказує на вжиття конспіративних заходів та знищення доказів протиправної діяльності з боку співучасників;

- розмова від 17.03.2024 між ОСОБА_15 та ОСОБА_4 , під час якої ОСОБА_4 говорить «денежку выслала американка», також ОСОБА_4 згадує Глухів та говорить, що має забрати розпорядження «по опеке»; та від 19.03.2024 про поїздку ОСОБА_4 до м. Глухів, під час якої ОСОБА_15 говорить, щоб ОСОБА_4 не їхала, а просто «їй» перекинула, на що ОСОБА_4 заперечує, що «вона» так не захоче і минулого разу ОСОБА_4 «її» так само запитувала (при цьому, рішенням Виконавчого комітету Глухівської міської ради Сумської області №67 від 21.03.2024 ОСОБА_16 призначено опікуном 3х малолітніх ОСОБА_42 );

- розмова від 25.03.2024 між ОСОБА_15 та ОСОБА_4 , які обговорюють процес того, як забрати дітей зі Швейцарії (це малолітні діти ОСОБА_42, опікуном яких 21.03.2024 призначено ОСОБА_16 );

- розмова від 26.03.2024 між ОСОБА_15 та ОСОБА_4 , у якій обговорюють розмову з ОСОБА_43 ( ОСОБА_43 ), яка «не має виходу на ОСОБА_45 » ( ОСОБА_45 ) та ображає останню. ОСОБА_15 запитує, що сказала « ОСОБА_47 », на це ОСОБА_4 відповідає «шоб причесала справу до завтрашнього дня, в неї є можливість», планують швидко зробити документи яких не вистачає. ОСОБА_4 говорить « ОСОБА_48 ( ОСОБА_48 ) говорит ОСОБА_50 ( ОСОБА_50 ) мне тоже сегодня звонила», ОСОБА_15 запитує, що ОСОБА_48 сказала, на що ОСОБА_4 відповідає «Ниче, щас ОСОБА_48 расчешет тоже как положено», що вказує на введення в оману начальника ССД Донецької ОВА ОСОБА_52 відносно встановленої опіки ОСОБА_16 над дітьми ОСОБА_42;

- розмови від 26.03.2024 між ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , під час якої ОСОБА_15 інструктує ОСОБА_16 , що треба відповідати якщо йому подзвонять з метою перевірки, нагадує де і яких дітей він похрестив, а також наказує ОСОБА_16 нікому не говорити, що він спілкується з « ОСОБА_4 » ( ОСОБА_4 ), тільки зі «мною» ( ОСОБА_15 ) та ОСОБА_56 ( ОСОБА_56 ), що вказує на вжиття конспіративних заходів з боку співучасників;

- розмова від 02.04.2024 між ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , в ході якої ОСОБА_15 контролює процес отримання документів дітьми, над якими ОСОБА_16 встановив опіку;

- розмова від 02.04.2024 між ОСОБА_15 та ОСОБА_58 (директор БО БФ «Соціально-реабілітаційний центр опіки дітей «ДИТЯЧІ СТЕЖИНКИ», звідки діти ОСОБА_80, над якими ОСОБА_23 встановив опіку), під час якої обговорюється процес зустрічі з ОСОБА_24 (громадянка США) у аеропорту перед приїздом до України, а також згадують та обговорюють ОСОБА_23 .

Протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії, передбаченої ст. 260 КПК України, в автомобілі «Audi Q7» д/н НОМЕР_2 , що знаходиться в користуванні ОСОБА_4 відносно та за участі ОСОБА_4 від 01.07.2024, з якого вбачається наступне:

- розмова від 28.05.2024, в ході якої ОСОБА_4 в присутності ОСОБА_15 , перебуваючи в автомобілі, здійснює виклик до громадянки США на ім`я « ОСОБА_4 » ( ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_14 ), у якої вже знаходяться діти ОСОБА_60 та ОСОБА_61 , опікуном, піклувальником яких є ОСОБА_62 . Під час розмови ОСОБА_4 в присутності ОСОБА_15 інструктує громадянку США, що треба відповідати правоохоронним органам, триматись на тому, що ОСОБА_63 хрестив дітей, бо якщо він скаже, що не є хрещеним батьком, у всіх будуть проблеми.

Грошові перекази за допомогою платіжної системи «Western Union», згідно аналізу яких встановлено, що громадяни США ОСОБА_64 надіслала 02.06.2022 на ім?я ОСОБА_15 2990 доларів США; ОСОБА_81 надіслала 20.09.2023 на ім?я ОСОБА_15 3500 доларів США ( ОСОБА_65 намагався встановити опіку на над дитиною ОСОБА_66 , однак завдяки правоохоронним органам йому відмовлено).

Банківські перекази, відомості про які отримано в ході проведених тимчасових доступів 06.06.2024, 19.06.2024, 21.06.2024, 20.09.2024, 01.10.2024, згідно аналізу яких встановлено, що у період з 28.08.2023 по 08.04.2024 зафіксовані грошові перекази від ОСОБА_15 на ім?я ОСОБА_23 (опікун малолітніх ОСОБА_80) в сумі 83420 гривень, та 12832 гривні на ім?я ОСОБА_67 (дружина ОСОБА_23 ).

За результатами аналізу стільникового зв`язку абонентського номеру мобільного телефону НОМЕР_3 , що належать ОСОБА_15 , відомості про які отримано в ході проведених тимчасових доступів 18.03.2024, 19.06.2024, 01.10.2024, 02.10.2024, встановлено, що остання контактує майже з усіма фігурантами кримінального провадження, в тому числі з ОСОБА_23 та ОСОБА_16 в часові періоди до, під час та після встановлення опіки, піклування.

Протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії, передбаченої ст. 263 КПК України, відносно та за участі ОСОБА_68 від 02.03.2024, з яких вбачається наступне:

- розмова від 25.01.2024 між ОСОБА_69 (мати ОСОБА_70 , який намагався встановити опіку на над дитиною ОСОБА_66 , однак завдяки правоохоронним органам йому відмовлено) та ОСОБА_71 (теща ОСОБА_70 ), в ході якої ОСОБА_71 говорить, що ОСОБА_56 ( ОСОБА_56 який обманом для здійснення тиску на посадовців різних рівнів представляється заступником керівника Офісу Президента ОСОБА_73 ) повідомив їй, що він займається документами української сторони, а ОСОБА_15 ( ОСОБА_15 ) займається американськими;

Протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії, передбаченої ст. 263 КПК України, відносно та за участі ОСОБА_15 від 11.04.2024, з яких вбачається наступне:

- розмова від 05.03.2024 між ОСОБА_15 та ОСОБА_4 про проблеми з отриманням погодження для ОСОБА_23 у м. Черкаси, обговорюються варіанти куди його можна перевести, звучать наступні особи «ОСОБА_30» (ймовірно ОСОБА_30 - начальник ССД Білогородської селищної ради Київської області), «ОСОБА_32» (ймовірно ОСОБА_32 - директор Сокальського районного центру соціальної служби для сім?ї, дітей та молоді), «ОСОБА_34» та «ОСОБА_35» (наразі невстановлені особи);

- розмова від 11.03.2024 між ОСОБА_15 та ОСОБА_4 , під час якої ОСОБА_15 починає розмову про « ОСОБА_36 » (ймовірно ОСОБА_36 - директор КЗ «Гуляйпільська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат» Запорізької обласної державної адміністрації), який задавав питання стосовно «ОСОБА_38» і запитував «Шо полтора часа їздила хрещення робити?», на що ОСОБА_4 відповідає «Какая разница, полтора-два часа», що додатково свідчить про неправдивість інформації про хрещення, яка використовується при встановленні опіки (піклування) на дітьми;

- розмова від 14.03.2024 між ОСОБА_15 та ОСОБА_4 про «свідоцтва» (про хрещення), які ОСОБА_4 має скинути «ОСОБА_36» (імовірно ОСОБА_36 ), також ОСОБА_4 коментує це « Оно как бы прошло и я все утилизирую», що вказує на знищення оригіналів підроблених свідоцтв про хрещення, які використано для незаконного встановлення опіки (піклування) над дітьми;

- розмова від 17.03.2024 між ОСОБА_15 та ОСОБА_4 , під час якої ОСОБА_4 говорить «денежку выслала американка», також ОСОБА_4 згадує Глухів та говорить, що має забрати розпорядження «по опеке»; та від 19.03.2024 про поїздку ОСОБА_4 до м. Глухів, під час якої ОСОБА_15 говорить, щоб ОСОБА_4 не їхала, а просто «їй» перекинула, на що ОСОБА_4 заперечує, що «вона» так не захоче і минулого разу ОСОБА_4 «її» так само запитувала (при цьому, рішенням Виконавчого комітету Глухівської міської ради Сумської області №67 від 21.03.2024 ОСОБА_16 призначено опікуном 3х малолітніх ОСОБА_42 );

- розмова від 25.03.2024 між ОСОБА_15 та ОСОБА_4 , які обговорюють процес того, як забрати дітей зі Швейцарії (це малолітні діти ОСОБА_42, опікуном яких 21.03.2024 призначено ОСОБА_16 );

- розмова від 26.03.2024 між ОСОБА_15 та ОСОБА_4 під час якої остання повідомляє, що дзвонила « ОСОБА_16 » ( ОСОБА_16 ), на це ОСОБА_15 говорить, що розмовляла з ОСОБА_56 ( ОСОБА_56 - постійно перебуває в Державі Ізраїль, ймовірний співучасник, який обманом видає себе за заступника керівника Офісу Президента ОСОБА_76 з метою тиску на посадовців усіх рівнів), який сказав їй, що ОСОБА_50 (начальник ССД Донецької ОВА) цікавиться, як опікун ( ОСОБА_16 ) дізнався, що діти (ОСОБА_42) знаходяться в Швейцарії, та говорить попередити « ОСОБА_48 » ( ОСОБА_48 - директор КЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Крила Надії» Маріупольської міської ради»), що старший хлопець постійно спілкується з опікуном;

- розмова від 26.03.2024 між ОСОБА_15 та ОСОБА_4 , у якій обговорюють розмову з ОСОБА_43 ( ОСОБА_43 ), яка «не має виходу на ОСОБА_45 » ( ОСОБА_45 ) та ображає останню. ОСОБА_15 запитує, що сказала « ОСОБА_47 » (ймовірно ОСОБА_47 ), на це ОСОБА_4 відповідає «шоб причесала справу до завтрашнього дня, в неї є можливість», планують швидко зробити документи яких не вистачає. ОСОБА_4 говорить « ОСОБА_48 ( ОСОБА_48 ) говорит ОСОБА_50 ( ОСОБА_50 ) мне тоже сегодня звонила», ОСОБА_15 запитує, що ОСОБА_48 сказала, на що ОСОБА_4 відповідає « Ниче, щас ОСОБА_48 расчешет тоже как положено», що вказує на введення в оману начальника ССД Донецької ОВА ОСОБА_52 відносно встановленої опіки ОСОБА_16 над дітьми ОСОБА_42;

Відомості, які містяться у наведених матеріалах, узгоджуються з обставинами, зазначеними у повідомленні про підозру, підтверджують їх та у своїй сукупності дають вагомі підстави для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.149, ч. 3 ст. 332КК України.

Слід наголосити, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» обмежує міру, до якої слідчий суддя може оцінювати обставини, відомості про які надані сторонами. В межах оцінки питань, обумовлених розглядом клопотання, слідчий суддя не констатує та не має права констатувати винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення.

3.4. Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий послався на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, отже слідчий суддя має оцінити їх наявність, зокрема ризиків:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних по вказаному кримінальному провадженню;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

3.5. Щодо ризику переховуватись від органів досудового розслідування та суду

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора про те, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, які згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, належать до тяжкого, а саме ч. 3 ст. 332 КК України.

На переконання слідчого судді, очікування можливого суворого покарання саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Разом з тим, сама лише тяжкість кримінального правопорушення та суворість можливого покарання без врахування інших факторів не є достатньою підставою для висновку про наявність такого ризику.

Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого про те, що з огляду на військову агресію проти України в уповноважених органів ускладнене здійснення належного контролю за перетином особами державного кордону України. Зазначена обставина свідчить про можливість його перетину, у тому числі поза офіційними пунктами пропуску. А тому існуючі законодавчі обмеження для виїзду громадян України за кордон, на що звертала увагу сторона захисту, не виключають такої можливості.

Крім того, підозрювана не має офіційних обмежень щодо перетину кордону під час воєнного стану, чим неодноразово користувалася 106 разів.

На думку сторони обвинувачення підозрювана систематично незаконно та безпідставно переміщувала через державний кордон осіб призовного віку та дітей. Зазначена обставина суттєво збільшує вказаний процесуальний ризик.

Наведені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, та маючи значні матеріальні ресурси для тривалого перебування за кордоном, чому буде надано оцінку далі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Викладене переконує слідчого суддю в обґрунтованості доводів слідчого щодо наявності цього ризику.

3.6. Щодо ризику незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів у кримінальному провадженні

Під час оцінки цього ризику слідчий суддя виходить з того, що:

- по-перше, показання свідків, як тих, що вже допитані в ході досудового розслідування, так і тих, які можуть бути допитані у подальшому, є процесуальними джерелами доказів (ч. 2 ст. 84 КПК України) та можуть мати важливе значення в контексті предмету доказування у цьому кримінальному провадженні;

- по-друге, встановлена кримінальним процесуальним законом процедура отримання показань свідків передбачає безпосереднє сприйняття їх судом у судовому засіданні (ст. 23, 224 КПК України). Отже, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Відповідно до матеріалів досудового розслідування підозрювана особисто знає свідків у цьому кримінальному провадженні, покази яких є надважливими.

Наведені обставини свідчать про обґрунтованість доводів прокурора в частині наявності ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою підбурення їх до зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні, надання неправдивих показань чи відмови від дачі показань на користь підозрюваної.

3.7. Щодо наявності підстав для продовження запобіжного заходу

З урахуванням обґрунтованої підозри та встановлених ризиків кримінального провадження, на цьому етапі кримінального провадження продовження запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою досягнення дієвості відповідного кримінального провадження і забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Також ч. 2 ст. 183 КПК України визначає виключний перелік осіб, до яких може бути застосований цей запобіжний захід. ОСОБА_4 , належить до цього переліку як особа, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 цієї статті).

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є: домашній арешт, застава, особиста порука, особисте зобов`язання. Втім, на переконання слідчого судді, жоден з цих запобіжних заходів не здатний запобігти встановленим ризикам.

Окрім обґрунтованості підозри та встановлених ризиків, слідчий суддя враховує також інші обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я підозрюваного, майновий стан, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються ці обставини.

Оцінивши наведені обставини у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є пропорційним для запобігання ризикам, наведеним у клопотанні слідчого, а застосування підозрюваному іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить досягнення мети запобіжного заходу та належне виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого щодо необхідності продовження до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який відповідає верхній межі, визначеній ч. 1 ст. 197 КПК України для цього запобіжного заходу. Необхідність визначення саме такого строку обумовлена тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершене, а підстави вважати, що наведені ризики можуть зникнути чи зменшитися раніше цього строку, відсутні. Водночас, строк дії запобіжного заходу не може перевищувати строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

3.8. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

На теперішній час органом досудового розслідування не встановлено всіх осіб, причетних до вчинення зазначених кримінальних правопорушень, а отже, ОСОБА_4 , перебуваючи не під вартою, матиме можливість підтримувати зв`язок із такими особами, тим самим сприяти їх переховуванню від органів досудового розслідування та, як наслідок, ухилення від кримінальної відповідальності за можливі кримінальні правопорушення. Окрім того, підозрювана ОСОБА_4 , може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на неї, як на підозрювану в кримінальному провадженні в разі обрання їй більш м`якого виду запобіжного заходу, а також невиконання обов`язків шляхом неявки, у разі необхідності, до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

3.9. Щодо інших ризиків

На переконання слідчого судді, стороною обвинувачення не доведена наявність інших зазначених у клопотанні ризиків.

3.8. Щодо неможливості завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали

Зазначені обставини визначені ухвалою слідчого судді Київського районного суду від 21.10.2025 року щодо продовження строків досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

3.9. Щодо визначення розміру застави

Слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України (ч. 3 ст. 183 КПК України).

Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та встановлених ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» (п. 78, 820) ЄСПЛ зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, прибуття обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути врахована наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Отже, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати стримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки.

Наразі ОСОБА_4 збільшено об`єм підозри, а тому процесуальні ризики не зменшилися та підстав для зменшення застави не має.

Зазначений розмір застави є здатним забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а ризик її втрати буде фактором, який стримуватиме підозрювану від реалізації наявних ризиків.

3.10. Висновки слідчого судді

За таких обставин клопотання слідчого слід задовольнити.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст.176-178, 182-184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 погодженого з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001520 від 13.12.2023 року відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк тримання під вартою до 19 грудня 2025 року включно.

Визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 - 1000 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 3 028 000 грн.

Роз`яснити підозрюваній, що вона або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок №UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача - ДКСУ м.Київ, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 процесуальні обов`язки на строк до 19 грудня 2025 року включно, що визначені ухвалою Одеського апеляційного суду від 08.09.2025 року.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1