пр. № 1-кп/759/346/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретарів: ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0001541 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Богуслав, Київської області, громадянина України, на момент вчинення кримінального правопорушення працюючого у Київському національному академічному Молодому театрі на посаді майстра, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

сторони кримінального провадження - прокурори ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , захисники ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , обвинувачений ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, яке визнане судом доведеним стосовно обвинуваченого ОСОБА_7

11.04.2023 приблизно об 11 год. 50 хв. інспектор взводу № 2 роти № 1 батальйону патрульної поліції в селі Чайки Управління патрульної поліції (далі - УПП) в Київській області Департаменту патрульної поліції (далі - ДПП) лейтенант поліції ОСОБА_14 , та поліцейський взводу № 2 роти № 1 батальйону патрульної поліції в селі Чайки УПП в Київській області ДПП рядовий поліції ОСОБА_15 , відповідно до розстановки сил та засобів батальйону патрульної поліції в селі Чайки УПП в Київській області ДПП на добову зміну 11.04.2023, затвердженої заступником командира батальйону патрульної поліції в селі Чайки УПП в Київській області ДПП капітаном поліції ОСОБА_16 , перебували на службі по нагляду за безпекою дорожнього руху в складі автопатруля «Комета-0305» на службовому автомобілі «Renault Duster», д.н.з. НОМЕР_2 по території оперативного обслуговування с. Чайки.

Відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції від 31.01.2020 №187 поліцейський:

- здійснює безперервно та цілодобово патрулювання території обслуговування з метою забезпечення публічної безпеки і порядку, контролю за дотриманням правил дорожнього руху, забезпечення його безпеки та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі;

- здійснює первинне реагування на повідомлення про правопорушення (в тому числі, що надходять на планшет), а також самостійне виявлення правопорушень під час патрулювання та в інших випадках, передбачених законодавством;

- здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення, застосовує заходи адміністративного впливу до правопорушників, у випадках та в спосіб, які передбачені законодавством;

- у разі отримання інформації про можливе вчинення корупційного чи дисциплінарного правопорушення негайно інформувати безпосереднього керівника та (або) служби моніторингу патрульної поліції і вживати заходів щодо його запобігання та припинення.

Згідно норм ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» працівниками правоохоронних органів є, у тому числі, працівники Національної поліції.

З урахуванням вимог ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію», інспектор взводу № 2 роти № 1 батальйону патрульної поліції в селі Чайки УПП в Київській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_14 , та поліцейський взводу № 2 роти № 1 батальйону патрульної поліції в селі Чайки УПП в Київській області ДПП рядовий поліції ОСОБА_15 , виконують функції офіційних представників органу виконавчої влади, які служать суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, тобто являються службовими особами правоохоронного органу - представниками влади, на яких ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» покладаються обов`язки: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати права і свободи людини.

Таким чином, ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , згідно з ч. 3 ст. 18 КК України та приміткою 1 до ст. 364 КК України, є службовими особами, оскільки постійно здійснюють функції представників влади.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію" та Наказу Міністерства внутрішніх справ України № 1026 від 18.12.2018 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису», інспектор взводу № 2 роти № 1 батальйону патрульної поліції в селі Чайки УПП в Київській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_14 , та поліцейський взводу № 2 роти № 1 батальйону патрульної поліції в селі Чайки УПП в Київській області ДПП рядовим поліції ОСОБА_15 , були оснащені нагрудними відеокамерами.

Так, 11.04.2023 приблизно об 11 год. 50 хв. під час несення служби на території оперативного обслуговування с. Чайки, рядовим поліції ОСОБА_15 було помічено транспортний засіб «BYD YUAN» р.н. НОМЕР_3 , якому згідно п.1 ч.1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» було завчасно подано вимогу про зупинку за порушення правил дорожнього руху.

Після зупинки транспортного засобу «BYD YUAN» р.н. НОМЕР_3 , керування яким здійснював ОСОБА_7 , поліцейським було встановлено причину порушення Правил дорожнього руху зазначеним громадянином, після чого ОСОБА_7 було повідомлено, що відносно нього буде складений протокол про адміністративне правопорушення, з метою притягнення його до адміністративної відповідальності.

В свою чергу ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, з метою уникнення настання негативних правових наслідків для нього, за скоєне ним адміністративне правопорушення та з метою уникнення адміністративної відповідальності, в останнього виник злочинний умисел, спрямований на пропозицію надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою дії в інтересах того хто пропонує таку вигоду, з використанням службового становища, а саме - не складання відносно останнього адміністративного протоколу.

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на пропозицію надати службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того хто пропонує таку вигоду, а саме - не складання відносно нього, адміністративного протоколу за порушення ним правил дорожнього руху, приблизно об 11 год. 55 хв. 11.04.2023 за адресою: 17-й км АД М-06 ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що інспектор взводу № 2 роти № 1 батальйону патрульної поліції в селі Чайки УПП в Київській області ДПП рядовий поліції ОСОБА_15 є службовою особою органів Національної поліції України, оскільки останній перебував в однострої, представився та в посадові обов`язки якого входить робота пов`язана із застосуванням до порушників заходів адміністративного впливу, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, діючи умисно, з метою уникнення адміністративної відповідальності для нього, ОСОБА_7 , розуміючи незаконність своїх дій та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, в ході розмови спочатку висловив словесну пропозицію надати працівнику поліції неправомірну вигоду, після чого передав службовій особі паперовий згорток рожевого кольору, всередині якого знаходились грошові кошти у розмірі 300 гривень, тим самим надав працівникам поліції неправомірну вигоду за не складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Правова позиція сторони обвинувачення

Прокурор підтримав висунуте за обвинувальним актом обвинувачення за ч. 1 ст. 369 КК України, у повному обсязі, вважаючи безспірно доведеним те, що ОСОБА_7 , діючи умисно, вчинив дії, що виразились у наданні неправомірної вигоди службовій особі за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії, з використанням наданого їй службового становища.

В обґрунтування винуватості ОСОБА_7 у вчиненні поставленого йому у провину кримінального правопорушення сторона обвинувачення посилалася на подані докази, які були безпосередньо досліджені під час судового розгляду, а також на показання допитаних судом свідків. Під час судових дебатів прокурор вважав подані докази допустимими та достатніми для того, щоб критично оцінити позицію сторони захисту та поза розумним сумнівом довести винуватість ОСОБА_7 у висунутому обвинуваченні в повному обсязі.

Правова позиція сторони захисту

Сторона захисту консолідовано вважала пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення за ч. 1 ст. 369 КК України таким, що не знайшло свого підтвердження у ході судового розгляду, всі докази, надані стороною обвинувачення є неналежними або недопустимими доказами.

Також сторона захисту вказувала на відсутність події злочину, а тому просила суд закрити кримінальне провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Оцінка поданих сторонами доказів судом, мотиви, з яких суд відкинув окремі докази обвинувачення та захисту

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України за наведених вище обставин не визнав та показав наступне. В той день він рухався по трасі Київ - Житомир в районі 16 км, де його зупинили патрульні поліцейські. На вимогу патрульного поліцейського ОСОБА_15 він надав документи. Останній тримав пакунок із документами тривалий час, при цьому він то звертав, то розгортав його, трусив його для чогось, м?яв, стукав декілька разів пакунком, тримаючи його у правій руці, по долоні лівої руки, у зв`язку із чим у нього склалося враження, що він хоче або щось дістати з нього, або покласти у нього. Він ще подумав у цей момент, хоч би поліцейський йому наркотичних речовин не поклав у пакунок з документами.

Далі патрульні поліцейські ОСОБА_15 та ОСОБА_14 сіли у патрульний автомобіль і він звернув увагу, що останній тримає у руках рожевий згорток, у якому він тримав документи і який він передав ОСОБА_15 . Для чого він узяв цей рожевий згорток він спочатку не зрозумів, але потім він побачив, що в руках поліцейського опинилися грошові кошти, які останній для чогось поклав у цей пакунок.

Після приїзду слідчо-оперативної групи всі когось чекали, кого саме, йому не повідомили працівники поліції. Слідча стояла на узбіччі дороги та він помітив, що по крайній правій смузі траси їде повільно автомобіль, який зупинився біля патрульної поліції. З автомобіля вийшли чоловік і жінка, які приязно привіталися зі слідчою, а вона із ними, з чого було зрозуміло, що вони знають один одного. Слідчий повідомила йому, що це поняті, які будуть брати участь у проведенні огляду місця події. Працівник поліції включив відеокамеру та почався відеозапис. У присутності співробітників поліції та понятих слідча повідомила йому, що в порядку статті 63 Конституції України він має право не давати показів щодо себе. Більше слідчий ні про які процесуальні права, у тому числі мати захисника, його не повідомляла. Понятим слідча також не роз`яснила їх права.

Під час огляду місця події патрульний поліцейський ОСОБА_14 передав патрульному поліцейському ОСОБА_15 рожевий пакунок, з якого вже були вилучені його посвідчення водія та технічний паспорт на транспортний засіб, який у останнього вилучила слідча.

Суд повно, всебічно та неупереджено дослідивши всі обставини даного провадження, об`єктивно та за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на такому дослідженні, оцінивши кожний поданий сторонами доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов наступних висновків.

Так, допитаний у ході судового розгляду свідок ОСОБА_15 показав, що він працював на посаді інспектора УПП БПП в Київській області та 13.04.2023 разом з інспектором ОСОБА_14 за адресою: а/д М06 близько шістнадцятого кілометра, яка відноситься до території м. Києва, знаходячись на чергуванні, прямуючи з вул. Лобановського, 21 в с. Чайки до місця несення служби вони помітили транспортний засіб, який порушив вимоги дорожнього знаку 3.21, у зв`язку з чим вони його зупинили, запитали причини недотримання вимог вказаного дорожнього знаку, на що водій повідомив, що поспішає в театр. Вони роз`яснили водію права та обов`язки та повідомили про те, що його буде притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог вказаного дорожнього знаку та запропоновано пред`явити посвідчення водія, на що водій надав документи з якимось файлом, в якому були грошові кошти в сумі 300 гривень за не притягнення його до адміністративної відповідальності, після чого водію було повідомлено, що на місце події буде викликана слідчо-оперативна група для документування даної події, по приїзду якої грошові кошти, які знаходились в паперовому файлі, були вилучені за участі понятих зі службового автомобіля, куди їх самостійно поклав водій під час слідчої дії. Водієм вказаного автомобіля був обвинувачений ОСОБА_7 , якого він упізнає в залі судового засідання. Всі дії фіксувались на боді-камеру.

Допитаний у ході судового розгляду свідок ОСОБА_14 показав, що він працював інспектором патрульної поліції в Київській області та весною або літом 2023 року, точну дату події він не пам`ятає, однак пам`ятає, що перебуваючи в складі екіпажу «Комета 305» спільно з інспектором ОСОБА_15 , який був за кермом службового автомобіля, та рухаючись на а/д М06, шістнадцятий кілометр, прямуючи до місця несення служби, маршрут якого пролягає саме через зазначену ділянку дороги, зупинили транспортний засіб за порушення водієм правил дорожнього руху, а саме - проїзд на забороняючий дорожній знак 3.21. В ході спілкування з водієм, яким є ОСОБА_7 , якого свідок упізнав в залі судового засідання, останньому були роз`яснені причини зупинки, після чого ОСОБА_7 поклав до паперу рожевого кольору грошові кошти в розмірі 300 гривень та передав їх ОСОБА_15 за не притягнення до адміністративної відповідальності. В подальшому файл був поміщений до службового автомобіля, який одразу був закритий до приїзду слідчо-оперативної групи для фіксації даної події, працівники якої за участі понятих вилучили зазначені грошові кошти. Всі дії фіксувались на боді-камеру.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 11.04.2023, з фототаблицями та диском з відеозаписом, оглянутим в судовому засіданні, вбачається, що об`єктом огляду є асфальтована ділянка місцевості, що розташована за адресою: 14-й км. Житомирського шосе в м. Києві. Під час даної слідчої дії виявлено чоловіка, який представився ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та надав відповідні документи для підтвердження особи. Також, під час даної слідчої дії був присутній поліцейський БПП в с. Чайки УПП у Київській області, молодший лейтенант поліції ОСОБА_15 (т. 1 а.п. 120-127).

З протоколу огляду місця події від 11.04.2023, фототаблиці та відеозапису цієї слідчої дії вбачається, що ОСОБА_7 , керуючи автомобілем «BYD YUAN» д.н.з. НОМЕР_3 та рухаючись в сторону м. Києва, порушив правила дорожнього руху та був зупинений працівниками патрульної поліції, які повідомили йому причину зупинки автомобіля під його керуванням та те, що на нього буде складено відповідну постанову на накладено штраф. Після чого, ОСОБА_7 дістав грошові кошти в сумі 300 гривень, склав їх до конверту та передав працівникам поліції. Останні повідомили ОСОБА_7 , що вчинено неправомірні дії та вони будуть викликати слідчо-оперативну групу.

Прибувши на місце події, слідчо-оперативна група заслухала повідомлення поліцейського БПП в с. Чайки УПП у Київській області ОСОБА_15 , що в складі патруля Комета 305, було зупинено через порушення правил дорожнього руху автомобіль «BYD YUAN» д.н.з. НОМЕР_3 , за кермом якого перебував ОСОБА_7 , якому повідомлено про порушення ПДР, однак останній повідомив, що поспішає та протягнув конверт, в середині якого знаходилися грошові кошти. Працівниками УПП було попереджено ОСОБА_7 про протиправність його дій та у подальшому слідчим у присутності всіх учасників було оглянуто та вилучено вказані грошові кошти у сумі 300 гривень, номіналом 200 (двісті) гривень в кількості 1 (одна) шт., з наступним серійним номером: № УР1041397, номіналом 50 (п`ятдесят) гривень в кількості 2 (дві) шт. з наступними серійними номерами: №АА8013975, №ЕГ4377455 та поліетиленовий конверт з надписом «PEPMLS DE LONDUIKE» (т. 1 а.п. 120-127).

У судовому засіданні оглянуто речові докази, а саме - грошові кошти у сумі 300 гривень, номіналом 200 (двісті) гривень в кількості 1 (одна) шт., з серійним номером № УР1041397, номіналом 50 (п`ятдесят) гривень в кількості 2 (дві) шт. з наступними серійними номерами: №АА8013975, №ЕГ4377455.

У ході огляду вказаних грошових купюр встановлено, що серія та номер грошових купюр відповідають тим, які зазначені у протоколі огляду місця події від 11.04.2023.

Згідно протоколу зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 13.04.2023, проведено зняття показань з нагрудних камер поліцейських № 470557 та №470996 (т. 1 а.п. 146-147).

Протоколом огляду речей та документів від 14.04.2023, з фототаблицями, проведено огляд відеозаписів з нагрудних камер поліцейських №470557 та №470996, які містять фрагменти відеозапису з нагрудних камер поліцейських, які здійснили зупинку транспортного засобу червоного кольору «BYD YUAN» д.н.з. НОМЕР_3 за порушення правил дорожнього руху (т. 1 а.п. 148-149).

Даним протоколом огляду встановлено, що за кермом автомобіля червоного кольору «BYD YUAN» д.н.з. НОМЕР_4 перебував водій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході розмови поліцейський запитує у ОСОБА_7 про причини порушення ним ПДР, на що останній зазначає, що він запізнювався, через що порушив правила дорожнього руху та усвідомлює свою вину. В подальшому поліцейський зазначає, що буде складено постанову за порушення ПДР згідно КУпАП, проте ОСОБА_7 запитує про доцільність її складання та пропонує заплатити на місці, після чого надає поліцейському предмет схожий на обкладинку рожевого кольору, в середині якої знаходяться грошові кошти у розмірі 300 гривень (т. 1 а.п. 148-149).

Відповідно до протоколу огляду від 25.04.2023, слідчим у присутності обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_10 здійснено перегляд фрагментів відеозапису з нагрудних камер поліцейських, які здійснювали зупинку транспортного засобу червоного кольору «BYD YUAN» д.н.з. НОМЕР_4 за порушення правил дорожнього руху. На вказаному протоколі огляду наявні підписи обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_10 без жодних зауважень та коментарів (т. 1 а.п. 151).

06.05.2023 слідчим повторно здійснено перегляд фрагментів відеозапису з нагрудних камер поліцейських, які здійснювали зупинку транспортного засобу червоного кольору «BYD YUAN» д.н.з. НОМЕР_4 за порушення правил дорожнього руху, та складено повторний протокол огляду речей та документів від 06.05.2023.

З даного відеозапису та складеної слідчим стенограми дослівного запису усної мови вбачається, що за кермом автомобіля «BYD YUAN» д.н.з. НОМЕР_4 перебував водій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та між поліцейським ОСОБА_15 і водієм ОСОБА_7 відбувається розмова наступного змісту:

Працівник поліції ОСОБА_15 запитує: «Куди поспішаєте? Доброго дня. Патрульна поліція, Київська область. А де працюєте? (незрозуміло, що каже громадянин ОСОБА_7) І що , так надо спішить?»

Громадянин ОСОБА_7 відповідає: «Та дуже запізнювався. Я винуватий. Та я хотів сюдою повернуть і через це і пішов на обгон».

Працівник поліції ОСОБА_15 : «Складем постанову вам. Складем вам постанову»

Громадянин ОСОБА_7 : «Та нашо її складать»

Працівник поліції ОСОБА_15 «340 грн заплатите на користь держави»

Громадянин ОСОБА_7 : «Та давайте без всякого чуда і цей»

Працівник поліції ОСОБА_15 : «Мені щось зробите? Мені абсолютно чесно»

ПЕРЕДАВ ПОЛІЦЕЙСЬКОМУ ДОКУМЕНТИ В ЗАКРИТОМУ ВИГЛЯДІ

Працівник поліції ОСОБА_15 «Знаєте що це?»

Громадянин ОСОБА_7 : «Що це?»

Працівник поліції ОСОБА_15 : «Як це виглядає?»

Громадянин ОСОБА_7 : «Нє, не знаю»

Працівник поліції ОСОБА_15 «Зараз, одну секунду. ОСОБА_14, ОСОБА_14, йди сюда, йди сюда, йди сюда, йди сюда»

Громадянин ОСОБА_7 : «Чесно, хлопці, так поспішаю, я вас прошу»

Працівник поліції ОСОБА_15 «Щас, подождіть. Трішки ви зробили глупость, оплошность. Людина зробила, ОСОБА_14, оплошность»

Працівник поліції ОСОБА_14 : «Вас попереджали про відповідальність?»

Громадянин ОСОБА_7 : «Більше не буду»

Працівник поліції: «Не, то що більше не буду, є за це кримінальна відповідальність. І ви це знаєте, правда?»

Громадянин ОСОБА_7 : «Да»

Працівник поліції: «Вот. Свідомо прийняли рішення зробити таку річ. Відносно цього буде зараз викликаться слідчий і даний факт буде документуваться. Можете перезвонить і сказати, що ви нікуда не поспішаєте. Ваші документи, які посвідчують вашу особу, діставайте».

Як вбачається з копій наказів, посадових інструкцій, дорожнього листа, переліку працівників за якими закріпляються службові транспортні засоби та розстановки сил та засобів батальйону патрульної поліції в селі Чайки УПП в Київській області ДПП на добову зміну 11.04.2023, інспектор взводу № 2 роти № 1 батальйону патрульної поліції в селі Чайки Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції ОСОБА_14 , та поліцейський взводу № 2 роти № 1 батальйону патрульної поліції в селі Чайки УПП в Київській області ДПП рядовий поліції ОСОБА_15 , відповідно до розстановки сил та засобів батальйону патрульної поліції в селі Чайки УПП в Київській області ДПП на добову зміну 11.04.2023, затвердженої заступником командира батальйону патрульної поліції в селі Чайки УПП в Київській області ДПП капітаном поліції ОСОБА_16 , перебували на службі по нагляду за безпекою дорожнього руху в складі автопатруля «Комета-0305» на службовому автомобілі «Renault Duster», д.н.з. НОМЕР_2 по території оперативного обслуговування с. Чайки, який за ними закріплено (т. 1 а.п. 130-144).

В ході дослідження в судовому засіданні вищевказаних доказів судом встановлено, що вони отримані у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством. Вищевказані докази суд визнає належними, допустимими та достовірними, відтак, кладе їх в основу обвинувального вироку.

Як вбачається з копії постанови поліцейського від 11.04.2023 серії ЕАС № 6816498, водій ОСОБА_7 11.04.2023, керуючи автомобілем «BYD YUAN», д.н.з. НОМЕР_3 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено» та здійснив рух в зоні дії знаку, чим порушив п. 8.4 «в» ПДР України, його дії поліцейським кваліфіковано за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень (т. 1 а.п. 143).

Даних про те, що вказана постанова поліцейського була оскаржена ОСОБА_7 або його захисником до суду та дії співробітників поліції визнавалися б неправомірними - матеріали справи не містять та у ході судового розгляду таких даних не надано стороною захисту.

Досліджена вказана копія постанови поліцейського підтверджує обставини, які передували події інкримінованого ОСОБА_7 злочину, однак безпосередньо не вказує про його винуватість у наданні поліцейському неправомірної вигоди.

Доводи обвинуваченого, що він передавав поліцейському документи на право водіння транспортним засобом, ніяких грошових коштів він не передавав, а також те, що обвинуваченому не роз`яснювали його прав не ґрунтуються на вимогах закону, є захисною версією обвинуваченого та спростовуються вище дослідженими доказами.

Частина 1 стаття 369 КК України передбачає покарання за пропозицію чи обіцянку службовій особі надати їй або третій особі неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за вчинення чи не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Об`єктивна сторона даного злочину характеризується трьома альтернативними діями: пропозицією надати неправомірну вигоду, обіцянкою надати неправомірну вигоду, надання такої вигоди за вчинення чи не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує чи надає неправомірну вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Під пропозицією у статтях 354, 368, 368-3-370 слід розуміти висловлення працівнику підприємства, установи чи організації, особі, яка надає публічні послуги, або службовій особі наміру про надання неправомірної вигоди, а під обіцянкою - висловлення такого наміру з повідомленням про час, місце, спосіб надання неправомірної вигоди.

В обох випадках фактично йдеться про криміналізацію злочинного наміру винної особи.

Надання неправомірної вигоди - це її передавання службовій особі (способи можуть бути різними) і на кваліфікацію не впливають.

За суттю об`єктивна сторона даного злочину вичерпується лише фактом пропозиції, обіцянки надати неправомірну вигоду або надання такої вигоди.

Передбачений ст. 369 КК України злочин є закінченим з моменту, коли винний лише запропонував чи пообіцяв надати неправомірну вигоду службовій особі, а остання усвідомила цю інформацію або коли службова особа прийняла хоча б частину наданої неправомірної вигоди (формальний склад).

Так, з протоколу огляду місця події від 11.04.2023, а також з досліджених фототаблиць та диску з відеозаписом вбачається, що ОСОБА_7 , керуючи автомобілем ««BYD YUAN» д.н.з. НОМЕР_3 та рухаючись в сторону м. Києва, порушив правила дорожнього руху та був зупинений працівниками патрульної поліції, які повідомили йому причину зупинки автомобіля під його керуванням та те, що на нього буде складено відповідну постанову на накладено штраф. Після чого, ОСОБА_7 дістав грошові кошти в сумі 300 гривень, склав їх до конверту та передав працівникам поліції. Після чого слідчим у присутності всіх учасників було оглянуто та вилучено вказані грошові кошти у сумі 300 гривень, номіналом 200 (двісті) гривень в кількості 1 (одна) шт., з наступним серійним номером: № УР1041397, номіналом 50 (п`ятдесят) гривень в кількості 2 (дві) шт. з наступними серійними номерами: №АА8013975, №ЕГ4377455 та поліетиленовий конверт з надписом «PEPMLS DE LONDUIKE» (т. 1 а.п. 120-127).

Перед початком проведення слідчої дії, а саме - огляду автомобіля «BYD YUAN» д.н.з. НОМЕР_3 , усім учасникам цієї слідчої дії, у тому числі й ОСОБА_7 , були роз`яснені їхні права та обов`язки, що зафіксовано у протоколі огляду місця події від 11.04.2023. При цьому ОСОБА_7 не заявляв жодних клопотань.

Дані, які зазначені у протоколі огляду місця події від 11.04.2023, а саме - дані щодо вилучених грошових коштів купюрами номіналом 200 (двісті) гривень в кількості 1 (одна) шт. та 50 (п`ятдесят) гривень в кількості 2 (дві) шт. з чітко зазначеними серійними номерами, відповідають оглянутим у судовому засіданні речовим доказам, а саме - грошовим коштам з чітко зазначеними: номіналом купюр та їх серійними номерами.

Як вбачається з постанови слідчого від 12.04.2023 грошові кошти в сумі 300 гривень визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні та визначено місце їх зберігання - в металевій сейф-скриньці Святошинського УП ГУ НП у м. Києві, яка знаходиться в АБ «Укргазбанк» за адресою: м. Київ, вул. Єреванська, 1.

За таких обставин доводи сторони захисту про те, що постанова про визнання речового доказу від 12.04.2023 не містить даних, які саме грошові купюри вилучені, оскільки вказані лише номінал купюр, а відтак відсутня будь-яка інформація, яка могла б ідентифікувати грошові кошти, а також доводи сторони захисту щодо неналежного зберігання неуповноваженими особами вказаних грошових коштів, які визнані речовими доказами, є такими, що не підтверджені матеріалами справи.

Також не відповідають матеріалам справи доводи сторони захисту щодо незаконного вилучення слідчим у співробітника патрульної поліції ОСОБА_15 грошових коштів, оскільки, на думку сторони захисту, поліцейський ОСОБА_15 не надавав добровільної згоди на вилучення грошових коштів та слідчим не складався протокол вилучення. Такі доводи сторони захисту є лише версією обвинуваченого та домислом сторони захисту, а не встановленими під час судового розгляду обставинами.

Що стосується доводів обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_12 про те, що вище вказаний протокол огляду місця події від 11.04.2023 ОСОБА_7 не підписував, поняті є взаємопов`язаними особами, слідча не роз`яснювала понятим їх права та обов`язки, оскільки пам`ятку не долучено до матеріалів кримінального провадження, а тому сторона захисту просила: допитати у судовому засіданні понятих, визнати цей протокол огляду недопустимим доказом та призначити почеркознавчу експертизу, то такі доводи не ґрунтуються на матеріалах справи.

Згідно з частинами 1, 4 статті 237 КПК з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Особи, у присутності яких здійснюється огляд, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу огляду.

Дана слідча дія, як зазначено у вказаному протоколі огляду місця події від 11.04.2023, фіксувалася за допомогою технічних засобів - відео- та фотокамери «Canon» за участю спеціаліста ОСОБА_18 .

Гарантією забезпечення прав особи під час проведення слідчої дії є участь понятих, які були присутні в ході слідчої дії - огляду місця події, протокол від 11.04.2023, підписаний понятими, обвинуваченим ОСОБА_7 , без зауважень та доповнень, які б могли призвести до порушення її особистих чи процесуальних прав.

З відеозапису даної слідчої дії чітко вбачається, що під час цієї слідчої дії присутні поняті, яким попередньо було вручено пам`ятку про права та обов`язки та які повідомили слідчій, що їм зрозумілі права та обов`язки, роз`яснювати їх не потрібно. У ході даної слідчої дії відбувається вилучення грошових коштів. ОСОБА_7 було роз`яснено ст. 63 Конституції України, однак ОСОБА_7 на 00:01:54 хв. відеозапису стверджує «недумаючи дав хабар». На 00:04:56 хв. відеозапису слідча повідомляє, що відеозапис зупиняється для подальшого складання протоколу, учасники, зокрема поняті та ОСОБА_7 зауважень не мають.

Більше того, з протоколу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 25.05.2023 вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 у присутності свого захисника ОСОБА_10 з матеріалами кримінального провадження ознайомився у повному обсязі без обмежень в часі, про що засвідчив своїм підписом (т. 3 а.п. 126-127). При цьому будь-яких зауважень, заперечень у вказаному протоколі як підозрюваний ОСОБА_7 , так і його захисник ОСОБА_10 не зазначали.

Вказане свідчить про обізнаність як самого обвинуваченого ОСОБА_7 , так і його захисників щодо обсягу пред`явленого обвинувачення та доказів сторони обвинувачення.

Судом також враховується, що раніше обвинувачений не повідомляв про те, що в тих чи інших документах містяться підписи від його імені, які йому не належні, а тому такі заяви сторони захисту викликають обґрунтовані сумніви щодо їх достовірності.

Варте уваги також те, що сторона захисту не зверталася до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення щодо підроблення підпису обвинуваченого у процесуальних документах.

Заява обвинуваченого ОСОБА_7 у судових дебатах про те, що заяв та скарг на дії слідчого щодо підробки його підпису в протоколі огляду місця події від 11.04.2023 він не подавав, оскільки боявся тиску з боку слідчого та звернення сторони обвинувачення до слідчого судді щодо обрання відносно нього більш суворого запобіжного заходу є надуманою, не підтвердженою жодним доказом. Більш того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, відносно обвинуваченого ОСОБА_7 не було обрано жодного запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_7 у ході судового розгляду вказував, що поняті, у присутності яких відбувався огляд місця події, є взаємопов`язаними особами, оскільки він бачив як з автомобіля вийшли чоловік і жінка, які приязно привіталися зі слідчою, а вона із ними, з чого було зрозуміло, що вони знають один одного. Вказані обставини, на думку обвинуваченого ОСОБА_7 , свідчать про залежність від правоохоронних органів.

Положеннями ст. 223 КПК України визначено: не можуть бути понятими потерпілий, родичі підозрюваного, обвинуваченого і потерпілого, працівники правоохоронних органів, а також особи, заінтересовані в результатах кримінального провадження.

У ході судового розгляду свідок ОСОБА_14 повідомив, що у ході слідчої дії - огляду місця події виникла необхідність у залученні понятих. Він з ОСОБА_15 зупинили автомобіль, який рухався проїзною частино для участі осіб, які там перебували, у вказаній слідчій дії.

Отже, вказані свідки не належать до категорії осіб, виключених законом із ряду осіб, які можуть бути понятими. Отже, на переконання суду, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про протилежне є неспроможними.

В даному кримінальному провадженні дотримано встановлену кримінальним процесуальним законом правову процедуру (порядок) проведення слідчої дії - огляду місця події за участю понятих та обвинуваченого ОСОБА_7 , застосовано належні процесуальні гарантії, дотримання яких органом досудового розслідування виключає обґрунтовані сумніви сторони захисту.

Матеріали кримінального провадження не дають суду підстав ставити під сумнів детальне і ґрунтовне роз`яснення процесуальних прав, а також стверджувати про не забезпечення права на захист і правову допомогу, не справедливість кримінального провадження в цілому.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_7 , що слідчий не роз`яснив останньому право користуватися правовою допомогою адвоката, під час слідчої дії - огляду місця події, що є порушенням права обвинуваченого на захист, не ґрунтуються на вимогах закону.

Так, ст. 236 КПК України не містить обов`язку слідчого, прокурора чи іншої службової особи для забезпечення присутності під час проведення огляду захисника чи адвоката. Натомість закон передбачає лише те, що «слідчий, прокурор не має права заборонити учасникам огляду користуватися правовою допомогою адвоката або представника. Слідчий, прокурор зобов`язаний допустити такого адвоката або представника до огляду на будь-якому етапі його проведення».

Хоча законодавець створює умови для участі осіб, чиї права та законні інтереси можуть бути обмежені або порушені, а також захисника чи адвоката під час проведення огляду, він не передбачає, що така участь є суворо обов`язковою з огляду на специфіку цієї слідчої дії.

Більше того, з протоколу огляду місця події та відеозапису цієї слідчої дії вбачається, що всім учасникам даної слідчої дії роз`яснені їх права та обов`язки.

У зв`язку з чим, судом було відмовлено у допиті в якості свідків осіб, які були понятими у ході цієї слідчої дії - ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , а також відмовлено у призначенні та проведенні почеркознавчої експертизи, оскільки доводи сторони захисту не вказують на наявність обставин, передбачених у ч. 2 ст. 332, ч. 2 ст. 242 КПК України, які б зобов`язували суд призначити експертизу. Твердження про не підписання ОСОБА_7 процесуальних документів спрямоване на зловживання своїми правами.

Також, призначення експертизи без достатніх на те підстав призведе до затягування розгляду провадження та порушення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження, а відповідно до ч. 1 ст. 318 КПК України, судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку.

Голослівними є доводи сторони захисту щодо невідомих обставин долучення до даного протоколу огляду місця події від 11.04.2023 фототаблиці, складеної спеціалістом ОСОБА_18 , адже, на думку сторони захисту, відсутні відповідна постанова слідчого про визнання фототаблиці додатком до протоколу або ж супровідний лист чи рапорт, а також відсутня інформація щодо спеціаліста ОСОБА_18 , зокрема не зазначену посаду, яку він обіймав.

Так, відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 104 КПК України хід і результати проведення процесуальної дії фіксуються у протоколі. У випадку фіксування процесуальної дії під час досудового розслідування за допомогою технічних засобів про це зазначається у протоколі.

Згідно із ст. 105 КПК України особою, яка проводила процесуальну дію, до протоколу долучаються додатки. Додатками до протоколу можуть бути, зокрема, стенограма, аудіо-, відеозапис процесуальної дії; фототаблиці, схеми.

Відповідно до ч.3 та ч. 7 ст. 237 КПК України з метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор для участі в огляді може запросити спеціалістів. При огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження.

Як вже зазначалося вище, дана слідча дія - огляд місця події від 11.04.2023 фіксувалася за допомогою технічних засобів - відео- та фотокамери «Canon» за участю спеціаліста ОСОБА_18 , про що зазначено у протоколі огляду місця події від 11.04.2023. Фототаблиця та відеозапис цієї слідчої дії є невід`ємною частиною вказаного протоколу огляду, а тому окремого документу про їх долучення складати не потрібно.

Отже, за результатами вказаного огляду місця події складено протокол із додатком у вигляді фототаблиці та з відеозаписом цієї слідчої дії, який відповідає вимогам статей 104, 105 КПК. Цей протокол підписаний усіма учасниками слідчої дії, у тому числі й ОСОБА_7 , без будь-яких зауважень та заперечень. Підстав вважати, що при вказаних слідчих діях були порушенні норми кримінального процесуального закону, у суду немає, а тому протокол огляду місця події з додатками - фототаблицею та відеозаписом суд визнає належним та допустимим доказом.

Посилання сторони захисту на те, що протокол зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 13.04.2023, протоколи огляду речей та документів від 14.04.2023, від 25.04.2023 та від 06.05.2023 з додатками є недопустимими доказами з огляду на порушення слідчим процедури отримання відеозаписів, які були предметом огляду, та порушення процедури проведення цієї слідчої дії, суд відхиляє, оскільки такі доводи є неспроможними з огляду на наступне.

В ході дослідження вказаних протоколів та додатків до них, а саме оптичних дисків із відеозаписом від 11.04.2023 було встановлено, що оглянуті слідчим відеозаписи з нагрудних камер співробітників патрульної поліції були надані співробітниками УПП в Київські області ДПП на підставі постанови слідчого, що не суперечить правилам та порядку збирання доказів, визначеному у ст. 93 КПК.

Суд наголошує, що КПК не вимагає від слідчого здійснювати збирання доказів виключно шляхом отримання тимчасового доступу до них. У разі, коли особа, у розпорядженні якої знаходяться речі, документи та інші матеріали, які мають доказове значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, висловлюючи своє волевиявлення, добровільно надає їх слідчому, це не свідчить про здобуття таких доказів органом досудового розслідування у позапроцесуальний спосіб та не є підставою для визнання їх недопустимими.

Більше того, огляд відеозапису з нагрудних камер співробітників патрульної поліції проводився слідчим у присутності обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_10 . Після перегляду вказаного відеозапису ОСОБА_7 у присутності захисника відмовився надавати пояснення стосовно вказаних обставин, поскаржившись на сильний головний біль та необхідність консультації з адвокатом (т. 1 а.п. 151).

Твердження сторони захисту про те, що відеозаписи із нагрудних камер співробітників патрульної поліції не є оригіналом у розумінні вимог ст. 99 КПК, а містяться на оптичному диску, тому, на їх думку, вони є копіями, які не можуть використовуватися як докази, не заслуговують на увагу.

ККС ВС у своїх постановах неодноразово наголошував, що ототожнення електронного документа як засобу доказування та матеріального носія такого документа є безпідставним, оскільки характерною рисою електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія.

У ході судового розгляду встановлено, що електронні документи - відеозаписи обставин події злочину з нагрудних камер співробітників патрульної поліції містяться на оптичному диску, який долучено до протоколу зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 13.04.2023. У протоколах огляду слідчий зафіксував дані про огляд цього оптичного диску та постановою приєднав їх до матеріалів кримінального провадження як речовий доказ.

Оскільки вказаний відеозапис, як зазначено вище, було отримано органом досудового розслідування з дотриманням вимог ст. 93 КПК, тому відсутні підстави стверджувати, що оптичний диск містить електронні документи, створені не нагрудними камерами співробітників патрульної поліції, а в інший час, за інших обставин, чи у інший спосіб.

Таким чином, достовірність дослідженого у ході судового розгляду відеозапису не викликає жодних сумнівів щодо допустимості цих доказу у цьому кримінальному провадженні.

Такі висновки узгоджуються із правовими висновками, сформульованими ОП ККС ВС у постанові від 29.03.2021 у справі № 554/5090/16-к.

Доводи сторони захисту, що обвинувачений ОСОБА_7 був затриманою особою у розумінні вимог КПК - не підтверджені матеріалами справи, оскільки протоколу затримання в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України відносно нього не складалося, у ході слідчих дій він вільно пересувався, без будь-яких перешкод.

Що стосується перебування ОСОБА_7 на місці події в ході слідчої дії - огляду місця події, то відповідно до вимог ч. 6 ст. 237 КПК України слідчий, прокурор має право заборонити будь-якій особі залишити місце огляду до його закінчення та вчинювати будь-які дії, що заважають проведенню огляду. Невиконання цих вимог тягне за собою передбачену законом відповідальність.

За таких обставин обвинувачений ОСОБА_7 , не будучи затриманою особою в порядку ст. 208 КПК України, зобов`язанаий був перебувати на місці події до закінчення слідчої дії.

Оцінюючи показання свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , суд визнає їх достовірними, оскільки вони відповідають наведеним вище і встановленим судом фактичним обставинам вчинення кримінального правопорушення, є логічними, послідовними, узгоджуються з письмовими доказами, дослідженими в ході судового розгляду, не суперечать один одному. Порушень процесуального порядку збирання органом досудового розслідування доказів не встановлено, органом досудового розслідування дотримано вимог статей 85-87, 89, 94, 95, 237 КПК. Тому вказані докази є належними, допустимими та достовірними, у зв`язку з чим суд кладе їх в основу вироку.

За наведених вище обставин судом критично оцінюються та не приймаються до уваги доводи обвинуваченого ОСОБА_7 , що він не передавав поліцейським за не складання постанови про порушення правил дорожнього руху грошових коштів. На підставі наведеного посилання сторони захисту на відсутність в діях ОСОБА_7 мети та мотиву вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК, є безпідставними.

Суд вважає, що невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_7 є способом його захисту і наміром ухилення від кримінальної відповідальності, але така позиція обвинуваченого повністю спростовується доказами, зібраними по справі.

Інші доводи сторони захисту не містять вказівки на порушення органом досудового розслідування норм кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів належність та допустимість вищевказаних доказів.

Щодо заперечень сторони захисту щодо постанов керівника органу прокуратури про призначення групи прокурорів

Сторона захисту у ході судового розгляду стверджувала, що постанова про призначення групи прокурорів та постанова про зміну групи прокурорів винесена з грубим порушенням закону, без належних на те підстав.

Порядок призначення та заміни прокурора у кримінальному провадженні врегульовано статтею 37 КПК України, частинами 1-3 якої визначено, що прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами четвертою та п`ятою статті 36,частиною третьою статті 313,частиною другою статті 341 цього Кодексу та частиною третьою цієї статті.

Якщо прокурор, який у відповідному кримінальному провадженні здійснює повноваження прокурора, не може їх здійснювати через задоволення заяви про його відвід, тяжку хворобу, звільнення з органу прокуратури або з іншої поважної причини, що унеможливлює його участь у кримінальному провадженні, повноваження прокурора покладаються на іншого прокурора керівником відповідного органу прокуратури. У виняткових випадках повноваження прокурора можуть бути покладені керівником органу прокуратури на іншого прокурора цього органу прокуратури через неефективне здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування.

Постановою першого заступника керівника Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_24 від 11.04.2023 призначено групу прокурорів у кримінальному провадженні №0001541 та до складу групи включено, зокрема прокурора Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 (т. 2 а.п. 49).

Відповідно до постанови заступника керівника Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_25 від 04.11.2025 внесено зміни до групи прокурорів у кримінальному провадженні №0001541 та до складу групи включено, зокрема прокурора Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_9 (т. 2 а.п.47-48).

Вказані постанови винесені керівником органу досудового розслідування та відповідають вимогам ст. 37 КПК України.

Тобто, у судовому засіданні не встановлено жодних сумнівів щодо постанов керівника органу прокуратури про призначення та внесення змін до групи прокурорів. Тому у прокурорів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 наявні повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні відповідно до вимог КПК України.

Щодо доводів сторони захисту про порушення права на захист обвинуваченого

У судовому засіданні сторона захисту вказувала на порушення права обвинуваченого ОСОБА_7 на захист як у ході досудового розслідування, так і у ході судового розгляду. Однак вказані доводи сторони захисту є надуманими та не підтвердженими жодним доказом.

Як вбачається з протоколу про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 25.05.2023 інтереси обвинуваченого ОСОБА_7 у ході досудового розслідування представляв адвокат ОСОБА_10 . Саме в його присутності обвинувачений ОСОБА_7 ознайомився з матеріалами кримінального провадження у повному обсязі та без обмежень в часі, про що засвідчив своїм підписом (т. 3 а.п. 126-127). При цьому будь-яких зауважень, заперечень у вказаному протоколі як підозрюваний ОСОБА_7 , так і його захисник ОСОБА_10 не зазначали, а відтак і не вказували про можливе порушення обвинуваченого ОСОБА_7 права на захист.

У ході судового розгляду інтереси обвинуваченого ОСОБА_7 захищали адвокати ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які почергово вступали у справу та заявляли клопотання про відкладення судових засідань для ознайомлення. При цьому суд констатує, що у ході судового розгляду жодна процесуальна дія не відбувалася у відсутність захисника, що затягувало судовий розгляд.

Захисник ОСОБА_13 у судових дебатах вказував на порушення права на захист обвинуваченого, оскільки судом не забезпечено присутність захисника ОСОБА_13 у судовому засіданні 09.12.2025, оскільки, на його думку, судом не було надіслано до Дніпровського районного суду міста Запоріжжя відповідної ухвали про проведення судового засідання з ним в режимі відеоконференції та він був позбавлений права взяти участь у допиті обвинуваченого ОСОБА_7 .

Такі доводи захисника ОСОБА_13 є надуманими та неправдивими з огляду на наступне.

Як вбачається з клопотання захисника ОСОБА_13 від 13.11.2025, він звернувся до суду про залучення його до участі у даній кримінальній справі у якості захисника ОСОБА_7 та просив проводити судові засідання в режимі відеоконференцзв`язку з Дніпровським районним судом міста Запоріжжя, оскільки не має можливості брати участь у судових засіданнях в приміщенні Святошинського районного суду міста Києва (т.2 а.п. 83-84).

Дане клопотання було винесено на розгляд на найближче судове засідання - 18.11.2025, за результатами якого постановлено ухвалу, якою клопотання захисника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_13 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено, призначено розгляд даної справи в режимі відеоконференції та доручено Дніпровському районному суду міста Запоріжжя (м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 2, ) забезпечити проведення судового засідання у режимі відеоконференції за участю захисника - адвоката ОСОБА_13 . Вказана ухвала була направлена до вказаного суду для виконання.

Проте, 21.11.2025 до суду надійшло клопотання від захисника - адвоката ОСОБА_13 про відкладення судового засідання, яке призначено на 24.11.2025, у зв`язку з його хворобою. Однак у судові засідання, призначені на 24.11.2025 та на 02.12.2025 не з`явився обвинувачений ОСОБА_7 через хворобу.

У зв`язку з чим, наступне судове засідання було призначено на 09.12.2025 на 10 год. 00 хв. та судом постановлено відповідну ухвалу про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Вказану ухвалу суду засобами електронного зв`язку - електронним листом 04.12.2025 о 09 год. 47 хв. 12 сек. направлено до Дніпровського районного суду міста Запоріжжя (м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 2, ). Вказаним судом отримано ухвалу Святошинського районного суду міста Києві про проведення відеоконференції 04.12.2025 о 09 год. 56 хв. 02 сек. (т.3 а.п. 130)

Як вбачається з журналу судового засідання від 09.12.2025, у списку запрошених учасників конференції був Дніпровський районний суд міста Запоріжжя та був заброньований зал для відеоконференції - №5 (т. 3 а.п. 131-142), вказаний зал було підключено до відеоконференції. Однак співробітник вказаного суду повідомив, що адвокат ОСОБА_13 у дане судове засідання станом на 10 год. не прибув. В стані очікування (запрошення) на відеоконференцію Дніпровський районний суд міста Запоріжжя перебував з 10 год. та вийшов з конференції - о 12 год. 09 хв. 02 сек. (т. 3 а.п. 139).

Більше того, у судовому засіданні 09.12.2025, згідно журналу судового засідання, о 10 год. 28 хв. 54 сек. головуючий ставив на обговорення питання щодо причин неявки у судове засідання захисника ОСОБА_13 .

У даному судовому засіданні 09.12.2025 о 10 год. 28 хв. 55 сек. адвокат ОСОБА_12 пояснив, що в адвоката ОСОБА_13 накладка, він спізнюється у дане судове засідання, підключиться тоді, коли прибуде. Просив продовжити розгляд справи у відсутність захисника ОСОБА_13 .

Однак, захисник ОСОБА_13 09.12.2025 так і не з`явився до залу № 5 Дніпровського районного суду міста Запоріжжя, даний суд вийшов з конференції - о 12 год. 09 хв. 02 сек. (т.3 а.п. 131-142)

Тому доводи захисника ОСОБА_13 про порушення права обвинуваченого ОСОБА_7 на захист, оскільки він, як його адвокат, був позбавлений взяти участь у допиті обвинуваченого є надуманими та не відповідають матеріалам справи. Суд бере до уваги, що у судовому засіданні 09.12.2025 інтереси обвинуваченого захищав адвокат ОСОБА_12 .

Щодо інших клопотань сторони захисту, поданих у ході судового розгляду

У ході судового розгляду сторона захисту заявляла низку клопотань щодо проведення різного роду експертиз, закриття кримінального провадження з підстав, передбачених ч. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, витребування доказів тощо.

Так, захисником ОСОБА_12 було заявлено клопотання про призначення експертизи щодо справжності грошових коштів. В обґрунтування клопотання адвокат ОСОБА_12 послався на те, що згідно обвинувального акту, обвинуваченому ОСОБА_7 ставиться в провину те, що надав неправомірну вигоду службовій особі в розмірі 300 грн., однак, експертиза даних коштів не проводилась, у зв`язку з чим в адвоката виникають сумніви, що зазначені грошові кошти є національною валютою України.

Ухвалою суду від 09.12.2025 у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_12 про призначення вказаної експертизи щодо справжності грошових коштів відмовлено, оскільки такі обставини не підлягають доведенню у межах кримінального провадження № 0001541 з огляду на правову кваліфікацію дій обвинуваченого, яка зазначена в обвинувальному акті, а саме - за ч. 1 ст. 369 КК України.

Більше того, законодавцем не визначено, що гроші, як неправомірна вигода, обов`язково мають бути справжніми/відповідати всім ознаками грошових коштів.

Крім того, обвинуваченим ОСОБА_7 було заявлено клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, а саме у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст.219 КПК України. Дане клопотання обґрунтовує тим, що у кримінальному провадженні № 0001541 ОСОБА_7 01.05.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України. Строк досудового розслідування в даному кримінальному провадженні не продовжувався. 30.05.2023 прокурором надано доручення про відкриття матеріалів кримінального провадження 0001541 та надання доступу до них слідчому, однак таке доручення не містить дати, вхідної відмітки про його надходження до слідчого відділу, резолюції керівника вказаного органу на виконання слідчим вказаного доручення. Таким чином, доручення прокурора отримано слідчим неналежним чином та, відповідно, слідчий не мав підстав для його виконання, у зв`язку з чим, як вважає обвинувачений ОСОБА_7 відкриття матеріалів не відбулося та досудове розслідування не зупинялось, а тому, двомісячний строк досудового розслідування закінчився 01.07.2023.

У задоволенні вказаного клопотання судом було відмовлено з наступних підстав.

Пунктом 10 ч. 2 ст. 284 КПК України встановлено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України - з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців.

Як видно з матеріалів справи та не заперечують учасники справи, ОСОБА_7 01.05.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

22.05.2023 ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

22.05.2023 прокурором оголошено про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів кримінального провадження.

13.06.2023 сторона захисту ознайомлена з матеріалами кримінального провадження, про що свідчать підписи обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_10 без жодних зауважень.

15.06.2023 обвинувальний акт надійшов до Святошинського районного суду м. Києва.

Отже, у даному кримінальному провадженні досудове розслідування завершено до моменту спливу строку, передбаченого п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України, тобто до закінчення двомісячного строку досудового розслідування, а тому, підстави для закриття кримінального провадження передбачені ч. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, відсутні.

Крім того, судом відмовлено у задоволенні клопотань сторони захисту щодо: виклику та допиту у с/з у якості свідків понятих, спеціаліста, який був присутній у ході огляду місця події, осіб, які входили до складу слідчо-оперативної групи, про повторний допит свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , повторного дослідження речових доказів, дослідження спец.пакету, щодо повторного дослідження письмових доказів, оскільки очевидців події - свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 допитано у ході судового розгляду, суттєвих розбіжностей у їх показаннях не виявлено, слідча дія - огляд місця події фіксувалася за допомогою тех. засобів. Особи, які входили до слідчо-оперативної групи, не були очевидцями вказаної події. Доводи про повторне дослідження письмових доказів і повторний допит свідків є необґрунтованими.

Також у ході судового розгляду відмовлено у задоволенні клопотань сторони захисту щодо витребування доказів - оригіналів докуметів: отриманих від Батальйону патрульної поліції в селі Чайки УПП в Київській області ДПП, витягу з ЄРДР, щодо зони оперативного реагування екіпажу патрульної поліції, до якого входили ОСОБА_14 та ОСОБА_15 11.04.2023 року, процесуальних документів щодо початку досудового розслідування, оскільки прокурором у ході судового розгляду надано всі процесуальні документи, а також письмові докази, які прокурор вважає необхідними.

Крім того, судом відмовлено у задоволенні клопотання сторони захисту про долучення до матеріалів справи опису документів, що містяться в матеріалах справи, оскільки в протоколі про надання доступу до матеріалів досудового розслідування наявна розписка підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_10 , що з матеріалами к/п вони ознайомленні без обмеження в часі.

Також у ході підготовчого судового засідання захисником ОСОБА_10 в порядку п. 4 ч. 2 ст. 315 КПК України заявлено ряд клопотань: про призначення дактилоскопічної та фоноскопічної експертиз, про витребування документів - від Офісу Генерального прокурора України розширеного витягу про рух даного кримінального провадження та від Управління патрульної поліції у Київській області - документально підтверджених меж/зон оперативного реагування наряду поліції станом на 11.04.2023, які ухвалою суду від 16.10.2023 залишено без розгляду та роз`яснено стороні захисту право заявити вказані клопотання на стадії судового розгляду, оскільки встановлення обставин даного кримінального правопорушення є предметом судового розгляду. У подальшому стороною захисту клопотань про проведення вказаних експертиз не заявлялося.

Суд також зазначає, що обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні 16.12.2025 після промови прокурора у судових дебатах, коли головуючий надав йому можливість виступити з промовою зазначив, що має низку клопотань щодо витребування інформації, про призначення почеркознавчої експертизи (повторно), заперечення з приводу дослідження документів, заперечення на ухвалу суду про відмову у задоволенні клопотання про проведення почеркознавчої експертизи, долучення медичної документації.

Судом було констатовано, що триває стадія судових дебатів, стадія доповнень вже закінчилася і надано обвинуваченому слово для промови у судових дебатах.

В той же час, ОСОБА_7 вказані клопотання були передані до канцелярії суду, зареєстровані та долучені до матеріалів справи 17.12.2025.

За таких обставин, вказані клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 не були розглянуті у судовому засіданні, оскільки суд за клопотанням обвинуваченого відкладав судове засідання для підготовки обвинуваченого до останнього слова.

Вказані клопотання не містили нових обставин відповідно до ч. 4 ст. 365 КПК України та у суду не було підстав відновлювати з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірку їх доказами.

Кримінально-правова кваліфікація

Отже, за наслідками всебічного повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що висунуте ОСОБА_7 обвинувачення знайшло своє підтвердження у ході судового розгляду.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 1 ст. 369 КК України вірно, оскільки ОСОБА_7 вчинив дії, що виразились у наданні неправомірної вигоди службовій особі за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії, з використанням наданого їй службового становища.

Призначення покарання та вирішення інших питань під час ухвалення вироку

Відповідно до вимог ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобіганню вчинення нових злочинів. Значення заходу примусу для досягнення такої цілі визначається не лише його суворістю, а й неминучістю, своєчасністю, справедливістю і невідворотністю застосування за кожний злочин. Реалізація мети покарання є одним із аспектів виконання визначених у ст. 2 КПК України завдань кримінального провадження, якими, зокрема, є: захист особи, суспільства і держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Вирішуючи питання про міру та вид покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно ст. 12 КК України є не тяжким злочином, характер суспільної небезпечності вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, обставини його вчинення та дані про особу обвинуваченого, який на момент вчинення кримінального правопорушення - 11.04.2023 працевлаштований у Київському національному академічному Молодому театрі на посаді майстра, де характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності притягається вперше, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

При цьому, зазначені в обвинувальному акті дані обвинуваченого щодо освіти та сімейного стану, не підтверджені у ході судового розгляду ні стороною обвинувачення ні стороною захисту.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом не встановлено.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про необхідність призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 369 КК України, оскільки вважає, що саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами, сприятиме досягненню основної мети - виховання обвинуваченого у дусі додержання законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством, а також не буде становити «особистий надмірний тягар», а, отже, і відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами щодо захисту основоположних прав особи.

Обставин, які б унеможливлювали призначення судом покарання ОСОБА_7 у виді обмеження волі, передбачених ст. 61 КК України, у ході судового розгляду не встановлено.

Відповідно до примітки ст. 45 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ст. 369 КК України, є корупційним кримінальним правопорушенням, а відтак, застосування ст. 75 КК України та звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням виключається.

При цьому суд зазначає, що на момент постановлення даного вироку стороною захисту не надано суду жодного документу щодо працевлаштування обвинуваченого ОСОБА_7 на даний час та його фінансову спроможність щодо сплати штрафу, що унеможливлює призначення такого виду покарання, оскільки його призначення може призвести до невиконання вироку в цій частині.

Суд також вважає, що передбачене санкцією ч. 1 ст. 369 КК України у виді позбавлення волі, надто сурове стосовно особи обвинуваченого ОСОБА_7 та встановлених судом обставин даної справи, тому не призначає даний вид покарання.

До грошових коштів у сумі 300 грн. на підставі ст. 96-1, 96-2 КК України, застосувати спеціальну конфіскацію, щодо інших речових доказів необхідно вирішити у порядку ст. 100 КК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 368, 369-371, 373-376 КПК України, ч. 15 ст. 615 КПК України, ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, за яким призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

Речові докази: диски із відеозаписами, зберігати при матеріалах кримінального провадження.

До грошових коштів в сумі 300 гривень, номіналом 200 (двісті) гривень в кількості 1 (одна) шт., з наступним серійним номером: № УР1041397, номіналом 50 (п`ятдесят) гривень в кількості 2 (дві) шт. з наступними серійними номерами: №АА8013975, №ЕГ4377455, які зберігаються в металевій сейф-скриньці Святошинського УП ГУ НП у м. Києві, яка знаходиться в АБ «Укргазбанк» за адресою: м. Київ, вул. Єреванська, 1 - на підставі ст. 96-1, 96-2 КК України, застосувати спеціальну конфіскацію.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1