Справа № 524/44/26
Провадження № 1-кс/524/69/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.01.2026 рслідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженні № 000004 від 03.01.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 000004.

На обґрунтування клопотання зазначає, що здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, яке внесене 03.01.2026 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за фактом незаконного зберігання наркотичних засобів без мети збуту..

У ході проведення досудового розслідування встановлено, що 02.01.2026 о 11:40 по пр. Лесі Українки поблизу будинку 37а у м Кременчуці працівниками патрульної поліції зупинено транспортний засіб за керуванням ОСОБА_4 та в ході поверхневої перевірки ОСОБА_4 виявлено та вилучено паперовий згорток із рослинною речовиною схожою на наркотичну.

Транспортний засіб «HYUNDAI Accent» номерне позначення кузова НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2 вилучений протоколом огляду від 03.01.2026 року та постановою визнано речовим доказом

Відповідно до інформації з Реєстраційної картки власником транспортного засобу«HYUNDAI Accent» номерне позначення кузова НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2 є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У своєму клопотанні прокурор просить накласти арешт на транспортний засіб «HYUNDAI Accent» номерне позначення кузова НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2 з метою збереження речового доказу, обґрунтовуючи тим, що вилучене майно має значення речового доказу, та у зв`язку з відмовою ОСОБА_4 надати транспортний засіб для огляду та необхідністю провести ряд необхідних слідчих дій.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання матеріали, які обґрунтовують його доводи, приходить до наступного.

Як вбачається з наданих матеріалів, СД Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000004 за ч. 1 ст. 309 КК України, відомості про яке внесені до ЄРДР 03.01.2026 за фактом незаконного зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Транспортний засіб «HYUNDAI Accent» номерне позначення кузова НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2 вилучений протоколом огляду від 03.01.2026 року та постановою визнано речовим доказом, опечатано та поміщено на майданчик тимчасово затриманих транспортних засобів Кременчуцького РУП за адресою: м. Кременчук, вул. Київська, 7

Пунктом 7 частини 2 ст. 131 КПК України арешт майна віднесено до заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

За ч. 2 цієї ж статті, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Із змісту клопотання вбачається , що як підставу для накладення арешту на майно, вилучене протоколом огляду від 02.01.2026року, дізнавача визначив те, що вилучений транспортний засіб є речовим доказом у кримінальному провадженні і відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України.

Слідчий суддя, розглядаючи клопотання, не може погодитись із вказаними доводами та вважає щодо відсутності підстав для накладення арешту на майно.

При розгляді даного клопотання слідчий суддя звертає увагу, по-перше, на таке:

За змістом ст.132 КПК України посадова особа, яка звертається із клопотанням про накладення арешту на майно має довести, що вчинено злочин. В даній ситуації не йдеться про обґрунтованість підозри конкретної особи, у вказаному кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру за фактом незаконного зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Вирішуючи питання про накладення арешту на вилучений транспортний засіб протоколом огляду від 02.01.2026 року, який на праві власності належить ОСОБА_4 слідчий суддя звертає увагу на те, що додані до клопотання матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна в рамках розслідуваного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, прокурором не вказано яка сама обставина буде доводитись в рамках вказаного кримінального провадження за допомогою вищевказаного транспортного засобу, якщо він не є знаряддям та предметом вчинення кримінального правопорушення, а тому слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За таких обставин, зважаючи на те, що потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора , доводи клопотання не ґрунтуються на законі та не підтверджені необхідними доказами, та з огляду на наведене приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 16, 131, 132, 167, 170-175, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженні № 000004 від 03.01.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України - відмовити.

Роз`яснити прокурору, що відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі всього тимчасово вилученого майна.

Повернути транспортний засіб «HYUNDAI Accent» номерне позначення кузова НОМЕР_1 д.н.з. НОМЕР_2 власнику ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Негайне виконання даної ухвали покласти на прокурора.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_5