Справа № 134/140/26
Провадження №11-сс/801/110/2026
Головуючий у суді 1-ї інстанції: Зарічанський
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

із секретарем ОСОБА_4

за участю:

прокурора ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)

захисника-адвоката ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за клопотанням старшого слідчого СВ відділення поліції № 1 Тульчинського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Вапнярка Томашпільського району Вінницької області та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 29.01.2026, якою клопотання старшого слідчого задоволено, застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком протягом 60 (шістдесят) днів з моменту затримання - з 27 січня 2026 року по 27 березня 2026 року включно, з одночасним визначенням застави в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 133120 (сто тридцять три тисячі сто двадцять) гривень та покладенням обов`язків відповідно до п.п. 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України

встановив:

В ході розгляду, з матеріалів клопотання за апеляційною скаргою встановлено, що 27.01.2026 близько 03:30 години ОСОБА_7 разом із невстановленою на даний час особою, перебували в АДРЕСА_2 , де у них виник умисел на вчинення крадіжки із торгівельних приміщень.

Після цього ОСОБА_7 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, керуючись корисливим мотивом, з метою наживи та звернення чужого майна на свою користь, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, введеного на території України Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом президента України від 20.10.2025 № 793/2025, затвердженим Законом України № 4643-IX від 21.10.2025, діючи умисно, за попередньою змовою із невстановленою на даний час особою, через не замкнені двері пройшли до приміщення будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 у якій на другому поверсі розміщені офісні приміщення. Піднявшись на другий поверх будівлі вони підійшли до вхідних дверей кімнати АДРЕСА_3 , що орендується ФОП ОСОБА_9 , де ОСОБА_7 , завдавши удару ногою по вхідних дверях, пошкодив їх, а саме вибив середню частину дверей, утворивши таким чином отвір. В подальшому вони обоє через отвір у дверях проникли в середину кімнати, де із шухляди столу таємно викрали гроші в сумі 11 100 гривень, що належать ФОП « ОСОБА_9 » , чим завдали йому матеріальної шкоди на вказану суму.

Заволодівши викраденим грошима з місця події зникли тим же шляхом що й проникли у приміщення. У подальшому викрадені кошти витратили для власних потреб.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, 27.01.2026 близько 03:40 години ОСОБА_7 разом із невстановленою на даний час невідомою особою, перебуваючи на другому поверсі офісної будівлі за адресою: АДРЕСА_2 у них виник умисел на вчинення крадіжки із торгівельного приміщення, а саме магазину «ВЕЙП ШОП».

Після цього ОСОБА_7 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, керуючись корисливим мотивом, з метою наживи та звернення чужого майна на свою користь, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, введеного на території України Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом президента України від 20.10.2025 № 793/2025 , затвердженим Законом України № 4643-IX від 21.10.2025, діючи умисно, за попередньою змовою із невстановленою на даний час особою, підійшли до вхідних дверей приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », у якому здійснює підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_10 , де ОСОБА_7 , завдавши удару ногою по вхідних дверях, пошкодив їх, а саме вибив середню частину дверей, таким чином утворивши отвір. В подальшому обоє та через утворений отвір проникли в середину приміщення магазину, де із шухляди столу таємно викрали гроші в сумі 19 700 гривень та із поличок прилавка викрали 29 (двадцять дев`ять) електронних сигарет, вартість яких встановлюється.

Заволодівши викраденим грошима та електронними сигаретами, з місця події зникли тим же шляхом що й проникли у приміщення. У подальшому викрадені кошти витратили для власних потреб.

Тим самим, своїми умисними діями ОСОБА_7 та не встановлена на даний час особа, завдали майнової шкоди ОСОБА_10 на загальну суму 19 700 грн.

Тобто, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт Вапнярка Томашпільського району Вінницької області, житель АДРЕСА_1 , громадянин України, непрацюючий, раніше не судимий підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжки), вчиненої за попередньою змовою групою осіб, поєднана із проникненням у інше приміщення та вчинена в умовах воєнного стану.

ОСОБА_7 , 27.01.2026 о 21 год. 30 хв. у порядку ст. 208 КПК України затримано за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Повідомлення про підозру про вчинення ОСОБА_7 , кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, складено та вручено підозрюваному 28.01.2026 о 18 год. 40 хв., старшим слідчим слідчого відділення Відділення поліції № 1 Тульчинського РВП Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_8 .

Старший слідчий СВ Відділення поліції № 1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 звернувся до Крижопільського районного суду Вінницької області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 .

Ухвалою слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 29.01.2026 року клопотання старшого слідчого задоволено, застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком протягом 60 (шістдесят) днів з моменту затримання - з 27 січня 2026 року по 27 березня 2026 року включно, з одночасним визначенням застави в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 133120 (сто тридцять три тисячі сто двадцять) гривень та покладенням обов`язків відповідно до п.п. 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Прийняте рішення слідчий суддя мотивував тим, що при обранні найсуворішого запобіжного заходу суд враховує думку прокурора про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також те, що підозрюваний ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання до восьми років позбавлення волі, вчинив злочин в умовах воєнного стану. Крім того суд враховує дані про особу підозрюваного, його вік та добрий стан здоров`я, а також те, що останній не одружений, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв?язків, ніде не працює, не має постійного джерела доходу, а також те, що останній може незаконно впливати на свідків та потерпілих, може вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому суд вважає, що застосування щодо нього інших видів запобіжних заходів є неможливим.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 29.01.2026 року та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання старшого слідчого відмовити та обрати ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт. У випадку якщо суд апеляційної інстанції не погодиться з доводами апеляційної скарги сторони захисту щодо застосування більш м`якого запобіжного заходу, просить зменшити розмір застави до 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 66560,00 грн., тобто розміру застави в межах, встановлених положеннями п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що дана ухвала суду є незаконною, необґрунтованою та такою що не відповідає вимогам КПК України. Зазначає, що матеріали клопотання слідчого не містять достатніх доказів, які б вказували на безумовну необхідність обрання запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, а прокурором та слідчим належно не вмотивовано, чому більш м`який запобіжний захід домашній арешт не може запобігати ризикам зазначеним у клопотанні. Висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи викладеним у судовому рішенні, а саме суд не взяв до уваги обставини, які могли істотно вплинути на його висновки, зокрема суд не в повній мірі врахував наявність стримуючих факторів наявність міцних соціальних зв?язків підозрюваного, а також те що ОСОБА_7 вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Заслухавши доповідь головуючого судді, думку прокурора ОСОБА_5 , яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги захисника, думку захисника-адвоката ОСОБА_6 , яка підтримала вимоги, викладені в своїй апеляційній скарзі та просила її задовольнити, думку підозрюваного ОСОБА_7 , який підтримав вимоги апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_6 , перевіривши судові матеріали та матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з огляду на таке.

З матеріалів провадження вбачається, що слідчим слідчого Відділення поліції № 1 Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000024 внесеного до ЄРДР 27.01.2026, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Слідчий звернувся до місцевого суду з клопотанням про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке було задоволено оскаржуваною ухвалою.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При розгляді в суді першої інстанції клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор довів обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 , кримінальних правопорушень та про існування ризиків, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а застосований до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Застосовуючи щодо ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді взяття під варту, слідчий суддя дійшов висновку, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України. Дана підозра на думку слідчого ґрунтується на зібраних по кримінальному провадженню доказах, які містяться у протоколі обшуку від 27.01.2026, протоколах допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , протоколу затримання підозрюваного ОСОБА_7 , протоколом огляду предметів.

Також слідчий суддя встановив що існують ризики передбачені ст. 177 КПК України тому з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків слід до нього застосувати запобіжний захід - тримання під вартою, а також суд вважає, що більш м`які запобіжні заходи можуть не запобігти ризику переховування підозрюваного від слідства та суду, незаконного впливу на свідків, та перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, а тому застосування іншого запобіжного заходу є неможливим.

При цьому суд першої інстанції врахував, що підозрюваний ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання до восьми років позбавлення волі, вчинив злочин в умовах воєнного стану. Крім того суд врахував дані про особу підозрюваного, його вік та добрий стан здоров`я, а також те, що останній не одружений, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв?язків, ніде не працює, не має постійного джерела доходу.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначив альтернативний запобіжний захід у виді застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених кримінально-процесуальним законом, підстав для зменшення якого колегія суддів не вбачає.

Виходячи зі змісту ч. 4 ст.182 КК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Так, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, які відповідно до вимог ст. 12 КК України є тяжкими злочинами відповідно.

Пункт 2 ч. 5 ст.182 КПК України передбачає, що розмір застави, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно. (абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК).

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При цьому, виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб виключити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

На думку суду апеляційної інстанції, з урахуванням обставин кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 , характеру кримінальних правопорушень, суд першої інстанції при визначенні розміру застави прийшов до вірного висновку, визначивши ОСОБА_7 заставу в розмірі 40 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 133120 (сто тридцять три тисячі сто двадцять) гривень.

Підстав вважати вказаний розмір застави непомірним, колегія суддів не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим степенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Отже, розмір застави повинен бути помірним та пропорційним щодо конкретної людини та обставин, вчиненого ним кримінального правопорушення, тому суддя дійшов правильного висновку щодо розміру застави.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422-1 КПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 29.01.2026,якою клопотання старшого слідчого задоволено, застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком протягом 60 (шістдесят) днів з моменту затримання - з 27 січня 2026 року по 27 березня 2026 року включно, з одночасним визначенням застави в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 133120 (сто тридцять три тисячі сто двадцять) гривень та покладенням обов`язків відповідно до п.п. 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3