10.12.2025 Справа № 756/8332/25
УХВАЛА

Іменем України

Справа № 756/8332/25

Провадження № 1-кп/756/1503/25

10 грудня 2025 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

прокурора: ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5

під час відкритого судового засідання по кримінальному провадженню № 0001541 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, офіційно непрацюючого, одруженого, має малолітню дитину на утриманні, зареєстрований і проживає: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

прокурор звернувся з клопотанням про продовження строку дії раніше застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний час доби, посилаючись на обґрунтованість висунутого особі обвинувачення, на існування ризиків переховування, та на неможливість запобігти існуючому ризику застосуванням до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_3 і його захисник заперечили проти продовження запобіжного заходу, пославшись на відсутність доказів його винуватості, захисник вважав достатнім визначити обвинуваченому особисте зобов`язання, оскільки і так в комендантську годину обвинувачений не може залишати місце проживання.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши наявні матеріали, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню на таких підставах.

Згідно зі статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, який кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 307 КК України.

Із клопотання прокурора та доданих до нього документів встановлено, що 21.05.2025 року ухвалою слідчого судді до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний період доби до 21.07.2025 р. При обранні такого запобіжного заходу слідчий суддя виходив із наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

В подальшому судом продовжувався такий запобіжний захід, востаннє до 23.12.2025 р.

Згідно з реєстром матеріалів досудового розслідування, у сторони обвинувачення наявні певні докази пред`явленого обвинувачення, які можуть бути досліджені та оцінені тільки під час судового розгляду. При цьому, на цій стадії суд не вирішує питання доведеності винуватості.

Аналізуючи дані про особу обвинуваченого, суд приймає до уваги, що він офіційно не працевлаштований, раніше не судимий, одружений, має дитину і постійне місце проживання.

Виходячи із тяжкості злочину, у якому обвинувачується ОСОБА_3 та інкримінованих обставин такого злочину, у сукупності із наведеними даними про його особистість, суд вважає наявним ризик, що обвинувачений перебуваючи на волі, усвідомлюючи невідворотність покарання у разі визнання його винуватим, може переховуватися від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Суд приходить до висновку про доведеність прокурором того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти названому вище ризику, оскільки на даному етапі особисте зобов`язання, порука, не є достатніми для гарантування поведінки обвинуваченого виходячи із встановлених судом ризиків, тяжкості кримінального правопорушення і особи обвинуваченого.

Суд відхиляє доводи захисника щодо тотожності особистого зобов`язання в умовах воєнного стану і домашнього арешту в нічний період доби, оскільки період воєнного стану та період комендантської години, в тому числі пов`язані із ними обмеження, застосовуються відповідними суб`єктами владних повноважень на їх розсуд, що може змінюватись.

Крім того, домашній арешт у нічний період доби передбачає перебування обвинуваченого саме за визначеним в ухвалі суду місцем його проживання, що дозволяє здійснювати контроль за поведінкою обвинуваченого і виконанням його процесуальних обов`язків. Водночас, особисте зобов`язання навіть у період комендантської години не зобов`язує обвинуваченого перебувати за місцем свого проживання у визначений період часу, і виключає можливість його контролю в цей період.

З огляду на встановлені ризики, які не перестали існувати, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання її винуватою, суд вважає що клопотання прокурора слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 176 - 178, 193, 194, 197, 369, 372, 392 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 23.00 год. до 05.00 год. наступного дня, крім випадків повітряної тривоги та надання екстреної медичної допомоги.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- не покидати у нічний час доби, а саме з 23 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв. наступного дня місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

- прибувати на першу вимогу суду;

- повідомляти суд про зміну місця проживання;

- не відлучатись із м. Києва без дозволу суду;

- залишити на зберіганні відповідного органу державної міграційної служби України свій паспорт, який дає право для виїзду за кордон (за наявності)

Строк дії ухвали в частині запобіжного заходу - до 10.02.2025 р. включно.

Ухвала в частині запобіжного заходу може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Суддя ОСОБА_1