Справа № 308/8217/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.09.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_4 ,

учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/966/20 за апеляційними скаргами, які подали прокурор Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 , на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 серпня 2020 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ужгород, Закарпатської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, раніше судимого, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ,

-у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 серпня 2020 року, ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, та призначено йому покарання у виді арешту строком на два місяці.

Речові докази: психотропна речовина, обіг якої обмежено - амфетамін, масою 0,1516 г., відсотковий вміст амфетаміну становить 71,95 ваг. %, передано на відповідальне зберігання в кімнату зберігання речових доказів Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області знищено.

Стягнуто з ОСОБА_7 в дохід держави процесуальні витрати у розмірі 653 грн. 80 коп. за проведення експертизи дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів і прекурсорів №6/552 від 22.07.2020, Закарпатським НДЕКЦ при МВС України (одержувач: УК у місті Ужгороді, 24060300, код одержувача 38015610, р/рахунок: 0002 в ГУДКСУ в Закарпатській області, МФО: 899998;).

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання в порядку виконання вироку

Згідно з вироком, ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність свої дій їх караність та настання наслідків, у невстановленому досудовим розслідуванням місці та у невстановлений досудовим розслідуванням час, за невстановлених обставин, придбав безбарвний полімерний пакет із вмістом кристалічної речовини білого кольору, який у подальшому усвідомлюючи, що така є психотропною речовиною, обіг якої обмежено, умисно, незаконно, з метою власного вживання помістив у пачку з під цигарок «Parliament» й поклав у ліву кишеню своєї куртки та незаконно без передбаченого законом дозволу, без мети збуту переносив на території міста Ужгорода, Закарпатської області, до моменту виявлення та вилучення у нього працівниками поліції в ході проведення огляду місця події, який проводився 18 липня 2020 року у період з 06 год 00 хв по 06 год 51 хв, неподалік будівлі за адресою: м. Ужгород, вул. Собранецька, 212, Закарпатської області. Згідно з висновком експерта дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів №6/552 від 22.07.2020 надана на експертизу кристалічна речовина білого кольору, яка була вилучена в ході огляду місця події від 18.07.2020, у своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін. Маса метамфетаміну (у перерахунку на метамфетамін основу) становить 0,1516 г. Відсотковий вміст метамфетаміну у наданій на дослідження кристалічній речовині білого кольору становить 71,95 ваг. %. Таким чином ОСОБА_7 вчинив кримінальний проступок передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання та перевезення психотропних речовин без мети збуту.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_8 не погоджується з вироком суду у частині призначеного покарання, вважає його незаконним та необґрунтованим, таким, що підлягає скасуванню. Стверджує, що згідно зі ст. 12 КК України, кримінальним проступком слід вважати діяння (дію чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу у розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не позбавлене із позбавленням волі. Зазначає, що суд повинен був врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, відсутність обтяжуючих та наявність пом`якшуючих обставин, зокрема щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також взяти до уваги позицію ВСУ, викладену у постанові Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 та призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення, доведеність вини та правову кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 309 КК України, зазначає, що вирок підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосування закону про кримінальну відповідальність. Апелянт стверджує, що вироком Ужгородського міськрайонного суду від 10.04.2017 обвинуваченого ОСОБА_7 визнано винуватим за ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 2 (два) місяці. На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання, якщо він упродовж іспитового строку не вчинить нового злочину. Однак, обвинувачений на шлях виправлення на став, відтак вчинив інші кримінальні правопорушення, обвинувальні акти у яких станом на тепер перебувають на розгляді в Ужгородському міськрайонному суді. Прокурор вважає, що вищевказані обставини свідчать виключно про необхідність призначити кінцеве покарання обвинуваченому ОСОБА_7 на підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків. При цьому, зазначає, що іспитовий строк у обвинуваченого не закінчився, тому ОСОБА_7 не може вважатися таким, що немає судимості. Просить вирок суду скасувати, ухвалити новий, яким ОСОБА_7 визнати винуватим за ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік, на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 10.04.2017, визначити остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки і 6 (шість) місяців.

У запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 звертає увагу на те, що підстав для задоволення апеляційних вимог прокурора немає. Так, на думку адвоката ОСОБА_8 , твердження прокурора про приєднання невідбутої частини покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 10.04.2017 є безпідставними, тому не заслуговують на увагу. Зазначає, що оскільки вчинення обвинуваченим кримінального проступку за ч. 1 ст. 309 КК України мало місце 18 липня 2020 року, тобто після закінчення іспитового строку, встановленого вироком Ужгородського міськрайонного суду від 10.04.2017, отже, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 89 КК України ОСОБА_7 є таким, що не має судимості. При цьому, вказує, що упродовж іспитового строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не було скасовано і у цей період ОСОБА_7 не визнаний судом таким, що скоїв будь-який інший злочин, тому підстави для застосування ст. 71 КК України відсутні.

До початку апеляційного розгляду ОСОБА_9 подав клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Просив справу розглядати у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 309 КК України є правильним, встановлені фактичні обставини вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення та кваліфікація їх дій за ч. 1 ст. 309 КК України доказах, відображених у мотивувальній частині оскаржуваного у цій справі вироку щодо ОСОБА_7 також є правильними, яким судом першої інстанції надано правильну оцінку.

Жодного істотного порушення кримінального процесуального закону та прав обвинуваченого на захист місцевим судом під час розгляду даної справи в цій частині обвинувачення ОСОБА_7 не допущено.

Клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності заслуговує на увагу з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, - з часу вчинення ОСОБА_7 вищевказаного діяння минуло більше п`яти років і в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про те, що ОСОБА_7 перебував у розшуку, або строки давності переривалися чи зупинялися.

Враховуючи дані обставини, апеляційний суд визнає про наявність підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309 КК

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги прокурор Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 серпня 2020 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,- скасувати.

На підставі ст. 284, ст. 417 КПК України, ст. 49 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді