№ 207/8303/25
№ 1-кп/207/421/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2025 року м. Кам`янське .

Південний районний суд міста Кам`янського у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні кримінальне провадження № 0000177 за звинуваченням :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області , громадянина України , освіта професійно-технічна , військовослужбовця , одруженого , маючого на утриманні 2 неповнолітніх дітей , який зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , проживає за адресою : АДРЕСА_2 , раніше судимого :

1. 6 квітня 2016 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190 КК України 2001 року до 1 року обмеження волі ;

2. 3 червня 2016 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190 , ч. 4 ст. 70 КК України 2001 року до 1 року 1 дня позбавлення волі ;

3. 30 жовтня 2017 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 304 , ч. 2 ст. 185 , ч. 2 ст. 190 , ч. 4 ст. 70 КК України 2001 року до 3 років 1 місяця позбавлення волі . Звільнений 20 лютого 2018 року за відбуттям строку покарання ;

4. 18 січня 2021 року Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185 , ч. 1 ст. 357 КК України 2001 року до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки ;

5. 9 січня 2024 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 , ч. 1 ст. 361 КК України 2001 року до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік ,

за ч. 1 ст. 125 КК України 2001 року ,

В С Т А Н О В И В

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 123 від 14 травня 2025 року ОСОБА_3 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду такелажника евакуаційного відділення евакуаційного взводу евакуаційної роти евакуаційного батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Згідно зі ст.ст. 9 , 11 , 16 , 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України , затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем , зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України , Військової присяги , віддано служити Українському народові , сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок , додержуватися правил поведінки військовослужбовців , беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою , знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння , берегти державне майно , завжди пам`ятати , що за його поведінкою судять про Збройні Сили України в цілому .

Відповідно до ст.ст. 1 , 4 , 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України , затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» , військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця бездоганно та неухильно додержуватися Конституції та законів України , Військової присяги , неухильно виконувати вимоги військових статутів , накази командирів , поводитися з гідністю та честю , не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків , застосовувати зброю лише в бойовій обстановці , а в мирний час у виняткових випадках , відповідно до вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України .

Відповідно ст. 3 Конституції України Людина , її життя і здоров`я , честь і гідність , недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю . Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави . Держава відповідає перед людиною за свою діяльність . Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави .

Проте солдат ОСОБА_3 , являючись військовослужбовцем , всупереч зазначених вимог законодавства , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння , передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання , тобто діючи з прямим умислом , вчинив кримінальний проступок проти життя та здоров`я особи .

Так , 1 грудня 2025 року ОСОБА_3 близько 2 години 30 хвилин , знаходився за місцем мешкання за адресою : АДРЕСА_3 , де у нього виник словесний конфлікт із дружиною ОСОБА_4 , в ході якого у ОСОБА_3 раптово виник прямий умисел , направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Реалізовуючи свій прямий умисел , ОСОБА_3 , знаходячись в зазначений час та у зазначеному місці , діючи умисно , з метою реалізації свого прямого умислу направленого на спричинення легкого тілесного ушкодження , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння , передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання , стоячи в повний зріст, обличчям до ОСОБА_4 , зробив замах кулаком правої руки та наніс удар в потиличну ділянку голови з лівої сторони , далі не відходячи від неї зробив замах кулаком лівої руки та наніс удар в потиличну ділянку голови з правої сторони . Після чого , ОСОБА_3 своєю правою рукою схопив порожню пляшку зі столу та наніс нею ОСОБА_4 два удари в область голови , в наслідок чого зазначена пляшка розбилася . Далі , ОСОБА_4 долонею правої руки намагалася відштовхнути ОСОБА_3 від себе , на що останній уламком від вищевказаної пляшки , яку тримав в правій руці , наніс їй удар в область правої долоні . Після чого , ОСОБА_3 , продовжуючи свій прямий умисел , направлений на спричинення легкого тілесного ушкодження , зробив замах кулаком лівої руки та наніс ОСОБА_4 удар в праву область обличчя , від даного удару потерпіла вдарилася правим передпліччям об стіну , в результаті протиправних дій ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді синця , саден та ран на голові , рани на слизовій нижньої губи ; синця , садна та 2-х ран на правій верхній кінцівці , які відносяться до легких тілесних ушкоджень .

Відповідно до вимог статей 291 , 302 КПК України обвинувальний акт відносно обвинуваченого надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні .

До обвинувального акту з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні прокурором додані :

1) письмова заява ОСОБА_3 , складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості , згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами , ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні ;

2) письмова заява ОСОБА_4 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами , ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні ;

3) матеріали досудового розслідування , у тому числі документи , які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості .

Згідно ч. 2 , 3 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження , якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта . Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження , передбаченими цим Кодексом , з урахуванням положень ст. ст. 381-382 КПК України .

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку , визначеному цим Кодексом , та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду . У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження .

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали , суд вважає , що клопотання прокурора про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні відповідає вимогам ст. 302 КПК України .

Обвинуваченому ОСОБА_3 в присутності захисника було роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин , а також те , що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження , не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини . Прокурор впевнився у добровільності згоди підозрюваного , потерпілої на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні .

Суд вважає доведеним , що ОСОБА_3 скоїв вказане кримінальне правопорушення (проступок) за встановленими органом досудового розслідування обставинами , які не оспорюються учасниками судового провадження .

Таким чином , ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення , передбачене ч. 1 ст. 125 КК України 2001 року , тобто умисне легке тілесне ушкодження .

Вирішуючи питання про вид та міру покарання , суд враховує обставини скоєння кримінального проступку , особу обвинуваченого ОСОБА_3 та обставини , що пом`якшують та обтяжують його покарання .

Суд вважає , що обставинами , що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України 2001 року , є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення . Обставин , які обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України 2001 року , не встановлено .

При цьому суд враховує позицію Європейського суду з прав людини , яка викладена у справах «Бакланов проти Росії» ( рішення від 9 червня 2005 року ) , і в справі «Фрізен проти Росії» ( рішення від 24 березня 2005 року ) , згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим , якщо встановлено , що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним . У справі «Ізмайлов проти Росії» ( п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року ) ЄСПЛ вказав , що для того , щоб втручання вважалося пропорційним , воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи .

Суд враховує , що ОСОБА_3 раніше судимий , є військовослужбовцем , щиро кається у вчиненні кримінального правопорушення , має на утриманні двох неповнолітніх дітей , по справі не наступило тяжких наслідків , тому вважає що покаранням , необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим , так і іншими особами , є покарання у вигляді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що складає 850 гривень .

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався .

Керуючись ст. 369 371 , 373 376 , 382 КПК України , суд

У Х В А Л И В

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України 2001 року та призначити йому покарання у вигляді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що складає 850 гривень .

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався .

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду з урахуванням особливостей , передбачених статтею 394 КПК України , шляхом подачі апеляційної скарги через Південний районний суд міста Кам`янського на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги , якщо таку скаргу не було подано . У разі подання апеляційної скарги вирок , якщо його не скасовано , набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції .

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня , наступного за днем його ухвалення , надсилається учасникам судового провадження .

Суддя ОСОБА_1