Провадження № 1-кс/714/409/25
У Х В А Л А

"21" жовтня 2025 р. м. Герца

Слідчий суддя Герцаївського районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 ,-

за участю: секретаря судового засіданняОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, посилаючись на те, що в провадженні слідчого відділення № 2 (м. Герца) знаходяться матеріали кримінального провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003289 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 309 КК України.

Підставою для внесення відомостей до ЄРДР стало те, що 29 вересня 2025 року близько 06 год. 44 хв. в зону митного контролю МАПП «Порубне-Сірет», на в`їзд в Україну прибув автомобіль марки «Мерседес», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , де під час митного контролю транспортного засобу у доступному для візуального огляду місці, серед особистих речей виявлено лікарські засоби іноземного виробництва марки «TRAMADOL BIOGARAN/TRAMADOL VIATRIS/ TRAMADOL/ PARACETAMOL BGR», які в своєму складі мали діючу наркотичну речовину у великих розмірах. Вказаний транспортний засіб в ході огляду місця події був вилучений та визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженню.

Окрім того, під час проведення санкціонованого обшук вищевказаного автомобіля також виявлено лікарські засоби та спритні напої, а саме ймовірно вино у кількості 16 пляшок різного найменування.

З посиланням на те, що вказані речі визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, з метою уникнення їх знищення, втрати або пошкодження, слідчий просила накласти на них арешт.

Прокурор ОСОБА_3 будучі належним чином повідомлений про дату та місце розгляду клопотання, в судовому засіданні не з`явився. Втім, суду надав заяву про розгляду клопотання у його відсутності.

ОСОБА_4 , як особа щодо майна якого вирішується питання про арешт майна, яке перебувало у його володінні надав суду клопотання, за яким заперечував проти накладення арешту на вилучене майно оскільки вважає, що вилученні ліки не є такими що заборонені законом. Щодо спритних напоїв, то їх кількість не перевищує дозволеного для ввозу на митну територію.

Дослідивши додані до клопотання письмові докази, слід зазначити про наступне.

Відповідно до ч.1 та п.7 ч.2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, метою якого є досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою : 1) забезпечення збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди та можу бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям речових доказів зазначених у статті 98 цього Кодексу.

За правилами вказаної норми кримінального процесуального закону, а саме частин 3, 5, та 6, арешт на майно може бути накладено в разі відповідності такого майна критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, в разі наявності підстав вважати, що суд може застосувати до підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної особи, юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна, в разі, якщо фізична чи юридична особа в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову або неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою щодо якої здійснюється провадження.

В свою чергу, п.п. 1 та 3 ч. 2 ст. 171 КПК України встановлено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, а також документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Звертаючись до суду з клопотанням про арешт майна, прокурор як на правову підставу свого клопотання послалася саме на необхідність накладення арешту на майно за для забезпечення збереження речових доказів. Також зазначає, що автомобіль марки «Мерседес», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , є предметом кримінального правопорушення який зберіг на собі сліди його вчинення, так як у вказаному транспортному засобі виявлено наркотичні засоби, психотропні речовини, їх аналоги та спритні напої, які перевозилися ОСОБА_4 .

Нормою ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з наданих до клопотання матеріалів, 29 вересня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені повідомлення про кримінальні правопорушення за №0003289 й розпочате досудове розслідування за ч.2 ст. 309 КК України, за фактом незаконного перевезення ОСОБА_4 в автомобілі марки «Мерседес», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів у великих розмірах.

Під час огляду місця події від 29 вересня 2025 року було оглянуто автомобіль марки «Мерседес», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_4 , в якому було виявлено лікарські засоби, а саме : «Tramadol Biogaran» - 50 mg, у кількості 4 упаковки із загальною кількістю таблеток 110 шт., «Tramadol Viatris» - 50 mg, у кількості 3 упаковки із загальною кількістю таблеток 90 шт., «Tramadol Paracetamol» - 37,5 mg/325 mg, у кількості 5 упаковок із загальною кількістю таблеток 100 шт., «Tramadol Paracetamol Viatris» - 37,5 mg/325 mg, у кількості 5 упаковок із загальною кількістю таблеток 100 шт., які разом із автомобілем були вилучені.

За наслідками обшуку автомобіля марки «Мерседес», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , проведеного на підставі ухвали слідчого судді Герцаївського суду Чернівецької області від 02.10.2025 року, органом досудового розслідування виявлено та вилучено алкогольні напої у кількості 16 пляшок : а саме «Le petit Chaban 2023» - 1 пляшка, «Chimtenence 2021», у кількості 6 пляшок; «Rebbelle» у кількості 3 пляшки; «Vinsorbres» у кількості 6 пляшок.

Згідно постанови старшого слідчого відділення №2 (м. Герца) СВ ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 від 06 жовтня 2025 року вищевказані лікарські засоби, алкогольні напої, а також автомобіль «Мерседес», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженню.

У відповідності свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 вбачається, що власником «Mercedes-Benz Sprinter», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , являється ОСОБА_5 , мешканець АДРЕСА_1 .

Зважаючи на відомості які були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо наведених вище обставин, ураховуючи правову кваліфікацію правопорушення - ч. 2 ст. 309 КК України, предмети які виявлені під час огляду місця події, то саме наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги є предметом кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 309 КК України.

Ураховуючи наведене, суд приходить до висновку, що зазначене в клопотанні прокурора майно автомобіль марки «Мерседес», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтво про його реєстрацію НОМЕР_2 , не можуть бути предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, а тому визнання його слідчим згідно постанови від 29 вересня 2025 року як речовим доказом в означеному кримінальному провадженні є сумнівним.

Слід також зазначити, що кримінальна відповідальність за ч.2 ст. 309 КК України, тобто за тією нормою за якою здійснюється досудове розслідування встановлена за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту у великих розмірах.

Вищевказана стаття не міститься у переліку кримінальних правопорушень зазначених у ч. 1 ст. 96-1 КК України, а тому за вчинення даного кримінального правопорушення спеціальна конфіскація не застосовується. Окрім того, згідно санкції ч. 2 ст. 309 КК України конфіскація майна як додаткове покарання також не передбачена.

Окрім того, у відповідності до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Варто наголосити, що при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана не обгрунтованому процесуальному обмеженню.

Статтями 7, 16 КПК України визначено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканність права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим кодексом.

Відповідно до положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифіковано Верховною Радою України 17.07.97 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У рішеннях по справах «Фокм, Кемпбел і Гарлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України» судом вказано на те, що доцільність та вмотивованість застосування заходів забезпечення кримінального провадження передбачає існування фактів або інформації, які повинні задовольнити об`єктивного спостерігача в тому, що особа, щодо якої розглядається питання, вчинила злочин; такі факти не можуть спиратися на голе припущення і повинні бути чимось більшим, ніж нечітка здогадка або непідтверджена підозра.

Отже, враховуючи вищевикладене, позбавлення добросовісного власника майна, можливості розпоряджатися власністю, як захід забезпечення кримінального провадження, порушує право власності та суперечить ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у тому випадку, коли у кримінальному провадженні відсутні підстави, які б виправдовували втручання держави у право на мирне володіння майном у контексті забезпечення «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи фізичної чи юридичної особи.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини другої статті 170 цього Кодексу (ст. 173 КПК).

За наведених вище обставин, накладення арешту на майно у даному випадку може призвести до незаконного позбавлення власника права володіти, користуватися та розпоряджатися майном, що є неприпустимим, а відтак у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на спірний автомобіль слід відмовити.

Слід також зазначити, що за ухвалою слідчого судді Герцаївського районного суду Чернівецької області від 06 жовтня 2025 року в межах кримінального провадження № 0003289, за клопотанням прокурора було розглянуто питання накладення арешту на автомобіль марки «Мерседес», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в задоволенні якого було відмовлено. Ухвала слідчого судді набрала законний сили.

Повторне звернення прокурора до суду з аналогічним клопотанням, суд розцінює як ніщо інше ніж намагання позбавлення власника майна, що є неприпустимим для правової держави.

Щодо виявлених та вилучених під час обшуку спритних напоїв, то останні також не є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, а відтак клопотання протокока в означеній частині, суд також знаходить безпідставним.

Керуючись ст.ст. 110, 131, 170, 171, 173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання прокурора Герцаївського відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно - відмовити.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Чернівецького апеляційного суду протягом 5-ти днів.

Повний текст ухвали складений «22» жовтня 2025 року.

Слідчий суддя :