У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника власника майна ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у рамках кримінального провадження №00000507, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна у рамках кримінального провадження №00000507, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України.

В обґрунтування клопотання представник власника майна посилається на те, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 від 04.08.2025 у справі № 308/10214/25 задоволено клопотання прокурора Закарпатської обласної прокуратури та застосовано захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту низки майна, вилученого під час огляду, проведеного 25.07.2025 в с. Вишково, Хустського району, Закарпатської області. Серед іншого майна було також накладено арешт екскаватор «ATLAS D-27751» номер 141М41259 1994 року виготовлення, який належний ОСОБА_4 , тобто останній є законним його володільцем. Ознайомившись з вищевказаним рішенням слідчого судді встановлено, що таке було ухвалено без участі власників вищевказаного майна. Враховуючи обставини кримінального провадження вважає, що на даний час відсутні підстави для застосування найбільш обтяжливого способу арешту майна у виді арешту всіх правомочностей права власності, а також наявні підстави для скасування арешту в частині заборони користування і розпорядження таким майно і передача такого володільцю в порядку ст. 100 КПК України для зберігання та використання в підприємницькій діяльності з метою забезпечення належного рівня проживання останнього. Частиною 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб. Як вбачається із вищевказаних приписів КПК України при застосування арешту майна слід визначати спосіб арешту, який не призведе до надмірного обмеження підприємницької діяльності особи або інших наслідків, які можуть суттєво позначитись на інтересах особи. У даному випадку ОСОБА_4 використовує вищевказаний транспортний засіб для здійснення підприємницької діяльності як фізична-особа підприємець як наслідок, для забезпечення життєдіяльності своєї родини. Позбавлення можливості користування зазначеним транспортним засобом значно погіршує матеріальний стан підзахисного та членів його родини, оскільки не може бути використаний для заробітку грошових коштів, перевезення різного типу товарів тощо. На переконання сторони захисту, у даному випадку для забезпечення потреб кримінального провадження, достатньо було б залишення лише заборони на розпорядження таким майном, при цьому необхідним є скасування заборони на володіння і користування таким. Більш того, враховуючи, що підзахисний визнав вину і щиро покаявся інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, то він не має на меті вчиняти будь-які дії, спрямовані на знищення спотворення чи іншим чино впливати на арештоване майно. Слід додати, що таке майно, а саме екскаватор «ATLAS D-27751» номер 141М41259 1994 року виготовлення і використовуватиме його виключно з метою законного заробітку грошові коштів для себе та членів своєї сім`ї. Зазначений вище екскаватор «ATLAS D-27751» номер 141М41259 1994 року виготовлення не містить на собі слідів кримінального правопорушення, а також є громіздким та його зберігання на штрафмайданчику органів Національної поліції може погіршити стан такого майна через несприятливі погодні умови та неналежні умови зберігання, що може призвести до псування такого майна. З урахуванням наведених мотивів, на даний час відпали підстави для застосування арешту майна в частині таких заборон, як користування і володіння екскаватором «ATLAS D-27751» номер 141М41259 1994 року виготовлення, належного ОСОБА_4 та наявні підстави для його передачі у порядку ст. 100 КПК України на відповідальне зберігання законному володільцю майна. На підставі наведеного просить, скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.08.2025 у справі № 308/10214/25 провадження №1-кс/308/4558/25 в частині заборони користуватись та розпоряджатись екскаватором «ATLAS D-27751» номер 141М41259 1994 року виготовлення, належним ОСОБА_4 . В порядку п. 1 ч. 6 ст. 100 КПК України передати зазначене майно на відповідальне зберігання законному володільцю, а саме ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 .

Представник власника майна адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд без його участі, клопотання підтримує.

Прокурор в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена, подала письмову заяву про розгляд без її участі, просить відмовити у задоволенні клопотання.

Розглянувши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що відділом Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №00000507, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.10.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.08.2025 клопотання задоволено. Постановлено накласти арешт на майно, а саме на вилучені у ході огляду місця події від 25.07.2025 року, в період з 08 год. 29 хв. по 12 год. 08 хв., на території Вишківської об`єднаної територіальної громади біля русла річки Тиса за GPS координатами: 48.082300, 23.404259, 48.079696, 23.400687, 48.077117, 23.406460, 48.080155, 23.408770, зокрема: екскаватор «ATLAS D-27751», номер 141М41259, 1994 р.в., та належний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк. АДРЕСА_2 , ІМЕІ: НОМЕР_1 , з сім-карткою НОМЕР_2 ; вантажний автомобіль КРАЗ 6510 днз НОМЕР_3 , 1993 р.в. завантажений піщано-гравійною сировиною з свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_4 та належний ОСОБА_5 , мешк. АДРЕСА_3 , смартфон «Самсунг GALAXY A059», серійний номер НОМЕР_5 , ІМЕІ 1: НОМЕР_6 , ІМЕІ 2: НОМЕР_7 , з сім-карткою НОМЕР_8 ; вантажний автомобіль КРАЗ 256, днз НОМЕР_9 , 1975 р.в., з свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_10 та належний ОСОБА_6 , мешк. АДРЕСА_4 , смартфон IPHONE 7, серійний номер НОМЕР_11 , ІМЕІ: НОМЕР_12 , з сім-карткою НОМЕР_13 ; вантажний автомобіль КАМАЗ 4310 днз НОМЕР_14 , з свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_15 та належний ОСОБА_7 , мешк. АДРЕСА_5 , смартфон IPHONE 6S, серійний номер DNPRXOJPHFLP, ІМЕІ: НОМЕР_16 , з сім-карткою НОМЕР_17 та блокнот чорного кольору; трактор МТЗ-80, днз НОМЕР_18 , заводський номер НОМЕР_19 , з свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_20 та з причіпом марки «1ПТС-2» днз НОМЕР_21 , заводський номер НОМЕР_22 з свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_23 та належний ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешк. АДРЕСА_6 , та ОСОБА_9 , смартфон «REDMY», серійний номер НОМЕР_24 , з сім-карткою НОМЕР_25 .

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 41 Конституції України зазначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч. 3 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Згідно ч.1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», а саме частиною 3 пункту 1 зазначено, що за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявляти клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини, в справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 р., для з`ясування наявності порушення цього положення ЄСПЛ має встановити, чи було забезпечено справедливу рівновагу між вимогами загальних інтересів суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Забезпечення такої рівноваги є невід`ємним принципом всієї Конвенції, що відбито в структурі ст. 1 Протоколу №1 Європейської конвенції з прав людини.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях в тому числі щодо України констатував, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (п. 46 рішення у справі "Устименко проти України", п.п. 51,52 рішення у справі "Рябих проти Росії", п. 61 рішення у справі "Брумареску проти Румунії").

Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції є запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому ЄСПЛ постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (рішення у справах Sperrong and Lonnroth v Sweden» від 23.09.82, «Новоселецький проти України» від 11.03.2003, «Федоренко проти України» від 1.06.2006).

Слідчим суддею встановлено, що на даний час необхідність в арешті саме в частині користування екскаватором «ATLAS D-27751» номер 141М41259 1994 року виготовлення відпала. Доказів необхідності вчинення з таким слідчих дій слідчому судді не надано. Виходячи із вищезазначеного, враховуючи зміст клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає клопотання про скасування арешту майна обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в частині скасування арешту у частині заборони користування вказаним транспортним засобом.

Між тим наведений транспортний засіб залишається речовим доказом у рамках даного кримінального провадження, а отже арешт має бути залишений без змін в частині заборони відчуження, розпорядження.

Відповідно до ч.1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: зокрема, у разі скасування арешту.

Керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у рамках кримінального провадження №00000507, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України задовольнити частково.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.08.2025 року на екскаватор «ATLAS D-27751», номер 141М41259, 1994 року виготовлення, належний ОСОБА_4 , в частині заборони користування.

Екскаватор «ATLAS D-27751», номер 141М41259, 1994 року виготовлення - повернути власнику або уповноваженому представнику.

В задоволені решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1