Провадження №11-сс/801/837/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_6 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 05 вересня 2025 року,

якою задоволено клопотання прокурора та продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів до 03.11.2025 включно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 296 КК України, ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст.122 КК України,

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини

ОСОБА_9 обвинувачується у тому, що він 07.07.2025 близько о 00:10 год. перебуваючи разом із ОСОБА_10 по вул. Корольова в с. Сосонка Стрижавської територіальної громади Вінницького району Вінницької області, побачили біля зупинки громадського транспорту, раніше не знайомого їм ОСОБА_11 .

Після цього, ОСОБА_9 звернувся до ОСОБА_11 з проханням дати запалити цигарку, на що останній відповів, що не палить. Дана відповідь стала малозначним приводом для виникнення у ОСОБА_10 та ОСОБА_9 спільного злочинного умислу на безпричинне спричинення тілесних ушкоджень потерпілому з хуліганських спонукань.

У подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , усвідомлюючи, що перебувають у громадському місці, діючи умисно, узгоджено, з мотивів явної неповаги до суспільства, грубо порушуючи громадський порядок, ігноруючи загальноприйняті норми поведінки та моральні принципи у суспільстві, використовуючи малозначний привід, прагнучи показати зневагу до оточуючих, виявити свою грубу силу та самоствердитися за рахунок приниження інших осіб, вчинили груповий напад на ОСОБА_11 за наступних обставин.

Так, ОСОБА_10 , який перебував із велосипедом, реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на порушення громадського порядку, вчинення хуліганських дій та спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , не пояснюючи причин кинув велосипедом у потерпілого ОСОБА_11 , внаслідок чого останній впав на землю. Одразу після цього ОСОБА_9 усвідомлюючи своє перебування у громадському місці та відкритість своїх дій, демонструючи свою зневагу до оточуючих та ігноруючи їх, наніс один удар кулаком в обличчя потерпілому, після чого до нього підбіг ОСОБА_10 , і обидва почали спільно наносити удари руками і ногами по обличчю лежачому на землі ОСОБА_11 , спричиняючи численні тілесні ушкодження.

У цей момент до місця події підійшов ОСОБА_12 , який працює охоронником у розташованому поруч комунального закладу «Сосонський ліцей Вінницького району Вінницької області», шляхом умовляння нападників припинити хуліганські дії відносно потерпілого ОСОБА_11 .

Однак, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , продовжуючи спільний злочинний умисел, діючи умисно, узгоджено, опираючись на дії один одного, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, відійшли від ОСОБА_11 , після чого знову повернулися до останнього, тримаючи в руках дерев`яні палиці, спеціально пристосовані для нанесення тілесних ушкоджень, і продовжили напад, завдаючи лежачому на землі ОСОБА_11 численних ударів дерев`яними палицями по голові, спричинивши йому тілесні ушкодження. Повторне побиття потерпілого ОСОБА_11 було припинене втручанням ОСОБА_12 , який розборонив учасників події.

Після вчинення хуліганських дій, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 залишили місце вчинення злочину.

Згідно висновку судово-медичної експертизи у ОСОБА_11 виявлено тілесні ушкодження: черепно-мозкова травма забій головного мозку (геморагічно просякнення за ходом намету мозочка справа), травматичний субарахноїдальний крововилив; перелок кісток носа без зміщення; перелом передньої та верхньої стінки лівої верхньощелепної пазухи, перелом верхньої стінки правої верхньощелепної пазухи; забій м`яких тканин обличчя, пара орбітальні гематоми обох очей. Закрита травма грудної клітки забій грудної клітки. Забій правого плечового суглобу. Множинні садна верхніх та нижніх кінцівок.

Дані тілесні ушкодження виникли від травматичної дії тупого твердого предмета (предметів), за давністю утворення можуть відповідати терміну, вказаному в постанові про призначення експертизи - 07.07.2025 та за ступенем тяжкості, вказані тілесні ушкодження, належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки не являлись небезпечними для життя в момент спричинення та не супроводжувалася загрозливими для життя явищами, а спричинили тривалий (понад 21 день) розлад здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296 КК України хуліганство та ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 122 КК України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

09.07.2025 Вінницьким міським судом Вінницької області ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 05 вересня 2025 року.

Обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні направлений для розгляду до Вінницького районного суду, однак, підготовче судове засідання у справі призначене поза межами строку тримання особи під вартою.

У вказаному кримінальному провадженні існують ризики передбачені ч. 1 ст.177 КПК України, зокрема:

- переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки підозрюваний усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні, а саме позбавлення волі від 3 до 7 років;

- незаконного впливу обвинуваченого на свідків, оскільки згідно ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Перебуваючи на волі, ОСОБА_9 , матиме можливість незаконного впливу на свідків з метою створення сприятливих для себе умов або ж їх залякування;

- вчиняти нові кримінальні правопорушення, з огляду на те, що він неодноразово судимий за вчинення злочинів та на шлях виправлення не став.

Застосування до обвинуваченого ОСОБА_9 іншого більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, тому прокурор просив клопотання задовольнити.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 05 вересня 2025 року задоволено клопотання прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_7 . Продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, тобто до 03.11.2025 включно.

В обґрунтування постановленого рішення слідчий суддя зазначив, що в судовому засіданні прокурором доведено продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а тому застосування менш суворих запобіжних заходів не забезпечить виконання обвинуваченим ОСОБА_9 процесуальних обов`язків.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора та звільнити його з під варти негайно.

Основні доводи апеляційної скарги :

слідчий суддя не уповноважений розглядати клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, оскільки вказане питання належить до компетенції суду першої інстанції за правилами ст. 315 КПК України;

перше клопотання про застосування запобіжного заходу подала слідча ОСОБА_13 , а не прокурор, що суперечить ч.1 ст.183 КПК України.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 та захисник ОСОБА_14 підтримали доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, та просили її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_7 заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, вважав, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, заявлені ризики доведені.

Мотиви і висновки апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників, перевіривши матеріали судового провадження та апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Положеннями ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

За змістом ст.199 КПК України, слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого, прокурора про продовження строку тримання особи під вартою, має дослідити надані йому матеріали на предмет законності й обґрунтованості застосування цього запобіжного заходу та з`ясувати конкретні причини тривалого строку досудового розслідування і тримання особи під вартою.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався зазначених вимог закону при розгляді клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296 КК України хуліганство та ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 122 КК України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження. Так, санкцією ч. 1 ст. 121 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років.

Вказана обставина може спонукати обвинуваченого ОСОБА_9 переховуватися від суду з метою уникнення покарання. Крім того, не будучи обмеженим у спілкуванні зі свідками та потерпілими, ОСОБА_9 може здійснювати незаконний вплив на них з метою формування певної позиції шляхом викривлення чи надання цими особами неправдивих показань. Наявність такого впливу зберігається до моменту дослідження їх показань безпосередньо судом під час судового розгляду. Крім того, насильницький характер злочину, який інкримінується ОСОБА_9 , характеризуючі дані обвинуваченого, з яких встановлено, що останній раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не працює, свідчать про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення.

З огляду на значимі для даного провадження обставини, на переконання колегії суддів, слідчий суддя ухвалив рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

За таких обставин, колегія суддів вбачає, що застосування інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_9 його процесуальних обов`язків, що безпосередньо впливає на дотримання розумних строків судового розгляду.

Керуючись вимогами п.5 ч. 4 ст. 183 КПК України, колегія суддів не може визначити розмір застави обвинуваченому, з огляду на фактичні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення із застосуванням насильства (або погрозою його застосування), що ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону.

Тож ураховуючи наведене, підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, принаймні на цій стадії судового розгляду, колегія суддів не вбачає.

Що стосується доводів обвинуваченого про те, що слідчий суддя не має права розглядати клопотання про продовження строку тримання під вартою, то колегія суддів зауважує наступне.

Відповідно до вимог ч.6 ст.199 КПК України у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Відповідно до ч.4. ст.176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 09 липня 2025 року до підозрюваного ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 05 вересня 2025 року.

Як убачається з Єдиного Держаного реєстру судових рішень, 05.09.2025 в провадження судді Вінницького районного суду Вінницької області ОСОБА_15 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 122 КК України.

На період 05 вересня 2025 року підготовче судове засідання у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_9 проведено не було.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 10 вересня 2025 року призначено підготовче судове засідання в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000427 від 07.07.2025 стосовно ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 122 КК України, на 29 жовтня 2025 року на 14 год. 30 хв.

Таким чином, колегія суддів не вбачає порушень кримінального процесуального закону при розгляді клопотання прокурора про продовженні строку тримання під вартою саме слідчим суддею Вінницького міського суду Вінницької області, а не Вінницьким районним судом Вінницької області.

Також безпідставними є доводи обвинуваченого про те, що перше клопотання про застосування запобіжного заходу подала слідча ОСОБА_13 , а не прокурор, що суперечить ч.1 ст.183 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.184 КПК України клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, і повинно містити:

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 40 КПК України слідчий уповноважений: звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій

Відповідно до п.9 ч.2 ст.132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, та обставина, що слідча за погодженням із прокурором звернулася із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_9 не є порушенням вимог ст. 183 КПК України.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 , та відсутності жодних підстав для зміни чи скасування рішення за доводами апеляційної скарги, порушень відповідної процедури при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою, не встановлено.

Колегія суддів вважає, що наразі тримання обвинуваченого під вартою є обґрунтованими та виправданими, оскільки виключно в такому виді можливо забезпечити досягнення мети, визначеної у ст. 177 КПК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування або зміни ухвали суду, колегією суддів не встановлено, а тому апеляційні вимоги сторони обвинуваченого задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 05 вересня 2025 року залишити без змін.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає чинності з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_5