ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
Ухвала

про вирішення питання про арешт майна

15 жовтня 2025 року слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , власників майна ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , розглянувши клопотання про арешт майна, подане прокурором Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 в кримінальному провадженні № 0001210, внесеному до ЄРДР від 08.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,-

встановив:

На розгляд слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна.

Клопотання обґрунтовано тим, що 07.10.2025, до Фастівського РУП ГУ НП в Київській області звернувся ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та повідомив, що 07.10.2025 близько 18 години 30 хвилин залишив власний автомобіль марки «Renault Kangoo» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , 2006 року випуску біля свого будинку за адресою: АДРЕСА_1 незамкненим, з ключами у замку запалювання, а близько 20 години 50 хвилин виявив його відсутність.

Відомості за зазначеним фактом були внесеними до ЄРДР та розпочато проведення слідчих дій.

У період часу з 16 год. 12 хв. по 16 год. 59 хв. 10.10.2025 проведено огляд місцевості, а саме земельної ділянки, за адресою: Київська область, Фастівський р-н, с. Кожанка, вул. Комісарова, поблизу кладовища, під час проведення якого було виявлено та вилучено автомобіль марки «Renault Kangoo» білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2006 року випуску VIN НОМЕР_2 , який поміщено до майданчику тимчасового утримання транспортних засобів, за адресою: Київська область, Фастівський район, с. Борисів, пров. Боженка, 23.

Окрім цього, 10.10.2025 у період часу з 17 год. 29 хв. по 18 год. 03 хв. було проведено огляд місцевості, за адресою: Київська область, Фастівський район, с. Кожанка, вул. Комісарова, поблизу входу до кладовища, під час проведення якого було виявлено та вилучено: лазерний рівень марки «Macita», шуруповерт марки «Dnipro M», перфоратор марки «Dnipro M», болгарку марки «Dnipro M», ручний міксер марки «Euro Kraft», металевий ящик чорного кольору з інструментами, металевий ящик зеленого кольору з інструментами, які опечатані биркою з відповідними підписами учасників огляду в присутності понятих.

В подальшому вилучене під час проведення огляду майно було визнано речовими доказами.

Ініціатор клопотання стверджує, що існує потреба збереження зазначених вище матеріальних об`єктів, які в подальшому будуть об`єктами проведення слідчих дій, в тому числі і експертиз.

З урахуванням викладеного, прокурор просить суд:

-накласти арешт на автомобіль марки «Renault Kangoo» білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2006 року випуску VIN НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , м.т. НОМЕР_3 , лазерний рівень марки «Macita», шуруповерт марки «Dnipro M», перфоратор марки «Dnipro M», болгарку марки «Dnipro M», ручний міксер марки «Euro Kraft», металевий ящик чорного кольору з інструментами, металевий ящик зеленого кольору з інструментами, які опечатані биркою з відповідними підписами учасників огляду в присутності понятих, які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлені та вилучені 10.10.2025 під час огляду місцевості.

-заборонити відчужувати, розпоряджатися та користуватися рухомим майном, а саме: автомобілем марки «Renault Kangoo» білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2006 року випуску VIN НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , м.т. НОМЕР_3 , лазерним рівнем марки «Macita», шуруповертом марки «Dnipro M», перфоратором марки «Dnipro M», болгаркою марки «Dnipro M», ручним міксером марки «Euro Kraft», металевим ящиком чорного кольору з інструментами, металевим ящиком зеленого кольору з інструментами, які опечатані биркою з відповідними підписами учасників огляду в присутності понятих та належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мобільний телефон НОМЕР_4 .

З точки зору ініціатора клопотання, незастосування заборони розпорядження та користування якими може призвести до зникнення, пошкодження майна або настання інших наслідків, що може перешкодити кримінальному провадженню.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити. Зазначив, що існує потреба у проведенні слідчих (розшукових) дій з використанням зазначеного вище майно, зокрема, оглядів, слідчих експериментів, процесуальних дій пов`язаних з відібранням зразків. Без застосування обмежень щодо володіння та користування зазначеним майном існуватимуть ризики його втрати чи втрати слідової інформації, що міститься на вилученому майні.

Отже, доцільним є застосування не тільки заборони розпорядження, але й володіння і користування цим майном.

Володільці майна ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні клопотання підтримали частково та просили суд віддати майно на відповідальне зберігання та дозволити користуватись, щодо застосування заборони відчужувати та розпоряджатись майном не заперечували.

Вивчивши доводи клопотання та зміст долучених до нього документів, вважаю, що вказане клопотання підлягає задоволенню.

Зокрема, згідно приписів частини 1 статті 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно приписів п. 5 частини 2 статті 40 КПК України, слідчий уповноважений звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій.

Згідно приписів частини 1 статті 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно приписів частини 2 цієї статті, процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно приписів частини 1 статті 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

- подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

- винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

- вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

- обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

- обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;

- обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;

- обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Згідно приписів частини 2 цієї статті, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно приписів частини 1, 2 статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Згідно абзацу 1 частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно абзацу 2 частини 1 цієї статті, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно приписів частини 2 цієї статті, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Як слідує зі змісту частини 3 цієї статті, у випадку, коли арешт накладається з метою забезпечення збереження речових доказів, він може бути накладеним на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно приписів частини 5 статті 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно частини 1 статті 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Згідно приписів частини 2 цієї статті, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

правову підставу для арешту майна;

можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні;

наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність ;

можливість спеціальної конфіскації майна;

розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою;

розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно приписів частини 4 цієї статті, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Згідно приписів частини 5 цієї статті, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

З урахуванням вказаних вище правових норм, арешт майна, як захід забезпечення кримінального провадження, може бути застосованим, в тому числі й у випадку, якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом вчинення кримінального правопорушення і метою його застосування є запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження доказів.

Зі змісту клопотання про застосування арешту майна та доданих документів слідує, що 07.10.2025 близько 18 години 30 хвилин, ОСОБА_5 залишив незамкненим автомобіль марки «Renault Kangoo» білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2006 року випуску біля свого будинку за адресою: АДРЕСА_1 , з ключами у замку запалювання, а близько 20 години 50 хвилин виявив його відсутність.

У період часу з 16 год. 12 хв. по 16 год. 59 хв. 10.10.2025 проведено огляд місцевості, а саме земельної ділянки, за адресою: Київська область, Фастівський р-н, с. Кожанка, вул. Комісарова, поблизу кладовища, в ході якого виявлено та вилучено автомобіль марки «Renault Kangoo» білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2006 року випуску VIN НОМЕР_2 , який поміщено до майданчику тимчасового утримання транспортних засобів, за адресою: Київська область, Фастівський район, с. Борисів, пров. Боженка, 23.

Окрім цього, 10.10.2025 у період часу з 17 год. 29 хв. по 18 год. 03 хв. було проведено огляд місцевості, за адресою: Київська область, Фастівський район, с. Кожанка, вул. Комісарова, поблизу входу до кладовища в ході якого було виявлено та вилучено: лазерний рівень марки «Macita», шуруповерт марки «Dnipro M», перфоратор марки «Dnipro M», болгарку марки «Dnipro M», ручний міксер марки «Euro Kraft», металевий ящик чорного кольору з інструментами, металевий ящик зеленого кольору з інструментами, які опечатані биркою з відповідними підписами учасників огляду в присутності понятих.

08.10.2025 відомості за вказаним фактом, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001210, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Постановою слідчого відділення розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості СВ Фастівського РУП ГУНП в Київській області від 11.10.2025 року автомобіль марки «Renault Kangoo», державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_6 , визнано речовим доказом в порядку ст. 98 КПК України та передано на відповідальне зберігання на територію штраф-майданчика, що знаходиться за адресою: Київська область, Фастівський р-н, с. Борисів, пров. Боженка, 23.

Постановою слідчого відділення розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості СВ Фастівського РУП ГУ НП в Київській області від 11.10.2025 року лазерний рівень марки «Macita», шуруповерт марки «Dnipro M», перфоратор марки «Dnipro M», болгарку марки «Dnipro M», ручний міксер марки «Euro Kraft», металевий ящик чорного кольору з інструментами, металевий ящик зеленого кольору з інструментами визнано речовими доказами та передано на відповідальне зберігання до Фастівського РУП ГУ НП в Київській області.

Перевіряючи наявність правових підстав для застосування арешту майна, суд враховує, що є обґрунтовані підстави стверджувати, що було вчиненим кримінальне правопорушення, а майно, для забезпечення збереження якого було поданим це клопотання, є речовим доказом у розумінні статті 98 КПК України та містить на собі слідову інформацію, є предметом кримінального правопорушення, а отже, існує необхідність запобіганню можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження цього майна, а збереження тимчасово вилученого майна є необхідним для подальшого використання у кримінальному провадженні, як процесуальних джерел доказів, в тому числі для подальшого проведення експертиз.

Оскільки вказане майно, зазначене у клопотанні, містить слідову інформацію та може бути об`єктом дослідження в судових експертизах, доцільно застосувати заборону користування, володіння і розпорядження цим майном у відповідності до положень пункту 4 частини 5 статті 173 КПК України.

Далі, згідно приписів статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно приписів частини 1 статті 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно приписів частини 1 статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно приписів частини 1, 2 статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно приписів статті 1 Протоколу 1 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична і юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Вказані правові норми встановлюють гарантії непорушності права власності, однак при цьому передбачають можливість його обмеження у випадках та в порядку, встановленому законом.

Згідно позиції, висловленої в Рішенні ЄСПЛ по справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», ступінь втручання у право на володіння майном фізичної або юридичної особи, має бути як відповідним поставленій меті, так і пропорційним їй.

Вирішуючи питання про можливість накладення арешту на майно, зазначене в клопотанні, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження є можливим та необхідним, вказаний захід має тимчасовий характер та не призводить до невиправданих і не пропорційних обмежень прав особа, яка є власником майна, при цьому, варто зауважити, що у слідчого судді відсутні відомості про існування обставин щодо нагальної потреби у використанні власником автомобіля, в тому числі враховуючи стан здоров`я та робочу необхідність. Також не надано доказів того, що використання тимчасово вилученого приладдя та інструментів має нагальну потребу, яка переважає суспільний інтерес, пов`язаний із забезпеченням збереження цього майна під час проведення кримінального провадження.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу на тому, що згідно приписів абзацу 2 частини 1 статті 174 КПК України власнику майна, на яке накладено арешт, забезпечується право на подання клопотання про скасування арешту майна, у випадку, якщо в застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпаде потреба.

Отже, для власника майна забезпечується можливість індивідуального періодичного перегляду застосованого заходу забезпечення кримінального провадження, що не свідчить про непропорційність вручання у право мирного володіння майном.

Враховуючи вище викладене, керуючись приписами статті 170-174 КПК України, -

Постановив:

Клопотання прокурора Фастівської окружної прокуратури Київської області Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 в кримінальному провадженні № 0001210, внесеному до ЄРДР від 08.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було тимчасово вилучене 10.10.2025 року під час проведення огляду місця події, а саме: автомобіль марки «Renault Kangoo» білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2006 року випуску, VIN НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , лазерний рівень марки «Macita», шуруповерт марки «Dnipro M», перфоратор марки «Dnipro M», болгарку марки «Dnipro M», ручний міксер марки «Euro Kraft», металевий ящик чорного кольору з інструментами, металевий ящик зеленого кольору з інструментами, які опечатані биркою з відповідними підписами учасників огляду в присутності понятих, які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заборонити відчужувати, розпоряджатись та користуватись рухомим майном, а саме: автомобілем марки «Renault Kangoo» білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2006 року випуску VIN НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , лазерний рівень марки «Macita», шуруповерт марки «Dnipro M», перфоратор марки «Dnipro M», болгарку марки «Dnipro M», ручний міксер марки «Euro Kraft», металевий ящик чорного кольору з інструментами, металевий ящик зеленого кольору з інструментами, які опечатані биркою з відповідними підписами учасників огляду в присутності понятих, які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня від дати її постановлення направити прокурору Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Клопотання про скасування арешту майна може бути поданим в порядку, передбаченому частиною 1 статті 174 КПК України.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Повний тест ухвали складено та проголошено 16 жовтня 2025 року о 09 год. 50 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1