Справа № 352/24/26
Провадження № 1-кп/352/146/26
У Х В А Л А

08 січня 2026 рокум. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

провівши підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0001880 від 11 листопада 2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч.1 ст.122, ч.4 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:

05 січня 2026 року до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001880 від 11 листопада 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч.1 ст.122, ч.4 ст. 186 КК України. Під час досудового розслідування до обвинуваченого ОСОБА_6 13 листопада 2025 року був застосований запобіжний захід у виді утримання під вартою.

Ухвалою судді від 05 січня 2026 року обвинувальний акт був призначений до підготовчого судового засідання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор не заперечував проти призначення кримінального провадження до судового розгляду, зазначив про можливість проведення судового розгляду у відкритому судовому засіданні та просив викликати в судове засідання учасників судового провадження. Також прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що під час досудового розслідування до обвинуваченого був застосований такий запобіжний захід, строк якого спливає, тому вважає, що необхідно застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, оскільки підстави для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відсутні, ризики, які виправдовують утримання обвинуваченого під вартою нікуди не зникли, є реальними та дійсними.

Обвинувачений і його захисник не заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду по суті. Щодо заявленого прокурором клопотання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечували, просили обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Потерпілий не заперечував проти призначення кримінального провадження до судового розгляду, клопотання прокурора просив задовольнити.

Щодо клопотання прокурора про обрання запобіжних заходів, суд відмічає таке:

Згідно з ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

В силу вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з вимогами ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Ухвалюючи рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів в сукупності оцінює всі обставини, у тому числі, передбачені ст. 178 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Так, вирішуючи питання щодо заявленого прокурором клопотання щодо застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд вважає необхідним задовольнити заявлене клопотання, оскільки підозра належним чином обґрунтована, в матеріалах кримінального провадження містяться достатні дані, які свідчать про наявність ризиків переховуватися від суду, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні декількох злочинів, одним з яких є тяжким, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі до 10 років, тому з метою уникнення від покарання він дійсно зможе ухилятися від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України); пунктом 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на потерпілого і свідків, обґрунтовується тим, що обвинуваченому відомі їх анкетні дані, місце проживання та він шляхом вмовляння, залякування, може схиляти їх до зміни власних показань. Оцінюючи наявність цього ризику, варто врахувати, що ризик впливу на потерпілого та свідків існує не лише на етапах досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду.

Отже, суд дійшов висновку, що вказані ризики існують, оскільки відсутність належного та ефективного заходу забезпечення кримінального провадження та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного може негативно відобразитися на результатах досудового розслідування.

Одні лише доводи сторони захисту про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, не можуть бути єдиною беззаперечною підставою, та гарантією того, що він буде дотримуватися відповідних процесуальних обов`язків за наявності загрози у покаранні за вчинення кримінального правопорушення з урахуванням встановлених конкретних обставин саме даного кримінального провадження.

Таким чином, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та запобігти вказаним ризикам, ОСОБА_6 слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, стосовно того, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Окрім того, суд враховує, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого необхідно враховувати наявність конкретного суспільного інтересу, який превалює над принципом поваги до свободи особистості з метою забезпечення конституційних засад спрямованих на захист найвищих соціальних цінностей в Україні.

Таким чином, тримання під вартою обвинуваченого в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу щодо обвинуваченого, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і основоположних свобод.

Водночас, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин інкримінованих неправомірних дій, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, тяжкість злочинів, у вчиненні яких він підозрюється, суд вважає за необхідне визначити йому заставу в межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3328 грн), що становить 266 240 грн, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Щодо вирішення питань, пов`язаних з підготовкою до судового розгляду, суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про можливість призначення кримінального провадження до судового розгляду, з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Так, під час досудового розслідування угоди у кримінальному провадженні не укладались, тому підстави для повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування, в порядку, передбаченому ст.ст. 468 475 КПК України, відсутні.

Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п. 4 8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України, немає.

Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, підстави для його повернення відсутні.

Кримінальне провадження підсудне Тисменицькому районному суду Івано-Франківської області згідно з правилами підсудності, передбаченими ст.ст. 32, 33 КПК України.

Підстав для проведення судового розгляду в закритому судовому засіданні немає.

Визначено питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді.

Всі питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду, передбачені ст. 315 КПК України, вирішені.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КПК України, після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.

Таким чином, враховуючи, що під час підготовчого судового засідання судом встановлено достатньо підстав для призначення кримінального провадження до судового розгляду, суд, вчинивши всі необхідні дії, завершує підготовку до судового розгляду та вважає за необхідне призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 314, 315 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань № 12» на строк 60 днів, тобто до 08 березня 2026 року включно.

Визначити заставу в межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 266 240 (двісті шістдесят шість двісті сорок) грн, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок № UA0002265 ДКСУ м. Київ, , банк отримувача (МФО) 820172.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, у якому він проживає, без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Кримінальне провадження № 0001880 від 11 листопада 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч.1 ст.122, ч.4 ст. 186 КК України, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 10 годин 00 хвилин 16 лютого 2026 року в приміщенні Тисменицького районного суду Івано-Франківської області за адресою: вул. Незалежності, 150, м. Івано-Франківськ, 76018.

Судовий розгляд проводити суддею одноособово.

В судове засідання викликати осіб, які братимуть участь в судовому розгляді: прокурора, потерпілого, захисника, обвинуваченого.

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_7