Справа № 351/2291/24
Номер провадження №1-кп/351/112/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Снятині кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Ворохта Верховинського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, пенсіонера, не судимого,-

обвинуваченого за ст. 122 ч.1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 , умисно спричинив потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження, які не є небезпечними для життя і не потягли за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але такі, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Так, 06 серпня 2024 року близько 19:00 год. ОСОБА_6 , перебувала на АДРЕСА_1 , де зустріла ОСОБА_7 , із якою у неї протягом тривалого часу склалися неприязні відносини. При цьому між ними відбулася словесна суперечка, яку почув співжитель останньої, ОСОБА_5 , що у той час перебував на подвір`ї свого господарства по АДРЕСА_1 та який, з метою з`ясування обставин, вийшов з господарства і підійшов до вказаних вище жінок, тримаючи в руках дерев`яну палицю.

У подальшому, перебуваючи на вул. Ірчана у с. Балинці Коломийського району Івано-Франківської області, обвинувачений ОСОБА_5 , на ґрунті довготривалих неприязних відносин, маючи на меті спричинити ОСОБА_6 тілесні ушкодження, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи настання негативних наслідків щодо здоров`я останньої, не порушуючи громадський порядок, без особливої зухвалості чи цинізму, завдав дерев`яною палицею чотири удари в ділянку зап`ястя лівої руки та шість ударів у інші частини тіла ОСОБА_6 , у результаті чого спричинив їй тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку експерта у ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритого вколоченого перелому проксимальних метафізів 4-ї, 5-ї п`ясних кісток лівої руки, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що викликало тривалий розлад здоров`я і не є небезпечним для життя, а також тілесні ушкодження у вигляді синців правого плеча, лівого передпліччя, грудної клітки, лівої молочної залози, лівого стегна, садна тім`яної ділянки, потиличної ділянки голови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні вину у вчиненому не визнав, зазначив, що перебуваючи вдома почув крики, вийшовши на вулицю побачив, що потерпіла ОСОБА_6 . б`є його співмешканку. Він хотів припинити вказані дії останньої, однак ОСОБА_6 ударила його дерев`яною палицею, а він у свою чергу захищався від її ударів за допомогою своєї палиці. Ударів потерпілій не наносив та не штовхав її.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні вказала, що 06 серпня 2024 року в селі Балинці, йдучи по вулиці зустріла співмешканку обвинуваченого, з якою вона перебуває у неприязних відносинах. Між ними виникла словесна суперечка з приводу образливих висловів на її адресу. Тоді, остання покликала ОСОБА_5 , який перебував на своєму подвір`ї. Обвинувачений підійшов до них та почав палицею наносити їй удари по голові та тілу. У відповідь вона теж йому наносила удари. Після вказаного інциденту обвинувачений та його співмешканка викликали працівників поліції, а вона на наступний день поїхала до медичного закладу. Просила обвинуваченого ОСОБА_5 карати на розсуд суду та вказала, що збитки їй не відшкодовано.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, його вина підтверджується показаннями потерпілої, свідків та іншими доказами, безпосередньо дослідженими під час судового розгляду кримінального провадження та поза всяким розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснила, що у серпні 2024 року, ідучи до своєї мами, яка проживає по сусідству з обвинуваченим і потерпілою, бачила на дорозі, як працівники швидкої допомоги надавали медичну допомогу ОСОБА_6 . Зі слів сусідів їй стало відомо, що потерпілій спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснила, що проживає з обвинуваченим та потерпілою ОСОБА_6 по сусідству. У серпні 2024 року, перебуваючи у себе вдома почула крики та вийшовши на вулицю побачила потерпілу , яка просила води та в якої обличчя було в крові. Остання повідомила, що її побив ОСОБА_5 .

Також вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується іншими доказами, які згідно ст. 358 КПК України досліджені судом:

протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або іншу подію від 07.08.2024р., з якого слідує, що 06.08.2024р. близько 19:00 год. в с. Балинці по вул. Ірчана, ОСОБА_5 дерев`яною палицею наніс тілесні ушкодження ОСОБА_6 в область руки, ноги та голови;

витягом з ЄРДР з якого вбачається, що до ВП №1 (м. Снятин) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області поступила протокол-заява від ОСОБА_6 , 1969 р.нар. про те, що 06 серпня 2024 року близько 19:00 год. по АДРЕСА_1 , під час словесної суперечки їй умисно вчинив тілесні ушкодження її односельчанин ОСОБА_5 . У потерпілої ОСОБА_6 виявлено легкі тілесні ушкодження та ушкодження середнього ступеня тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя;

висновком експерта №127 на підставі якого у ОСОБА_6 виявлено тілесне ушкодження у вигляді закритих вколочених переломів проксимальнихметафазів 4-ї, 5-ї п`ясних кісток, синців правого плеча, лівого передпліччя, грудної клітки , лівої молочної залози, лівого стегна, саден тім`яної ділянки, потиличної ділянки, які утворились від дії тупих твердих предметів, якими можуть бути дерев`яна тростина , руки, ноги та можуть відповідати терміному вказаному обстеженою, відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя.

Відповідно до ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Згідно з приписами ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Суд, оцінивши здобуті у судовому засіданні докази, визнає їх, відповідно до ст.ст. 85,86 КПК України, належними та допустимими, оскільки вони зібрані у порядку ст. 93 КПК України, тому суд покладає їх в обгрунтування вироку.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілу, свідків та дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення повністю доведена, а його діяння слід кваліфікувати за ст.122 ч.1 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення такого правопорушення, його тяжкість, ступінь здійснення злочинних намірів, особу винного, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а також враховує роз`яснення, які містяться у Постанові Пленуму ВСУ №7від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» і виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Статтею 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення за ст. 122 ч.1 КК України, яке вчинив обвинувачений ОСОБА_5 є не тяжким злочином .

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він, згідно ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінетах не перебуває, згідно характеризуючих даних наданих Заболотівською селищною радою скарг від сусідів та односельчан на не нього не надходило, за час проживання на території села ОСОБА_5 зарекомендував себе з позитивної сторони.

В досудовій доповіді орган пробації зазначав, що вивченням особи обвинуваченого встановлено середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик його небезпеки для суспільства оцінюється, як середній, а тому можливе виправлення ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства.

Враховуючи відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому, його спосіб життя, пенсійний вік, думку потерпілої про обрання міри покарання, суд вважає, що покарання йому слід обрати в межах санкції ч.1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі, із звільненням на підставі ст.ст. 75,76 КК України від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та покладенням певних обов`язків.

Зазначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових кримінальних правопорушень, а також цілком відповідати тяжкості вчиненого кримінального проступку, особі винного.

На думку суду, призначене покарання є справедливим та законним, з врахуванням всіх фактичних обставин по справі у їх сукупності.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Арешт майна не накладався.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 369, 374, 376 КПК України,суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі терміном 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до п. 1, 2 ч.1 та п.2 ч.3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через Снятинський районний суд у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_10