Номер провадження: 11-кп/813/1049/26
Справа № 505/1923/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 на вирок Подільського міськрайонного суду Одеської області від 24.07.2025 року в кримінальному провадженні №0000833 від 18.02.2025 року, яким:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, на момент вчинення кримінального правопорушення працюючого на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії оператора (засобів протидії безпілотним повітряним суднам) відділення повітряної розвідки та протидії безпілотним повітряним суднам відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ, у званні «сержант», раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.2 ст.369-2 КК України,

встановив:

оскарженим вироком місцевого суду ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332, ч.2 ст.369-2 КК України, та йому призначене покарання:

- за ч.3 ст.332 КК України, із застосуванням ст.69 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, з конфіскацією майна, яке належить ОСОБА_6 на праві приватної власності, та з позбавленням права обіймати посади в органах Державної прикордонної служби України, пов`язані зі здійсненням прикордонного контролю строком на 2 (два) роки;

- за ч.2 ст.369-2 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_6 основне покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 3 ст.70 КК України до основного покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, приєднано додаткові покарання призначені за кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.332 КК України, у виді конфіскації майна, яке належить ОСОБА_6 на праві приватної власності та позбавлення права обіймати посади в органах Державної прикордонної служби України пов`язані зі здійсненням прикордонного контролю строком на 2 (два) роки.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 обчислюється з моменту затримання - 11.03.2025 року. Зараховано в строк покарання ст рок перебування під вартою в період досудового слідства та судового розгляду.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, залишено без змін.

Вироком суду вирішено долю речових доказів, заходів забезпечення та процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи правильності кваліфікації дій обвинуваченого, доведеності його вини, просить змінити вирок в частині призначеного покарання та призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні строком на два роки. В інший частині вирок залишити без змін.

Іншими особами, які мають право на апеляційне оскарження, вирок суду першої інстанції в даному кримінальному провадженні не оскаржений.

До початку апеляційного розгляду, 16.01.2026 року, від захисника ОСОБА_5 на адресу апеляційного суду надійшла заява про відмову від апеляційної скарги, з посиланням на позицію обвинуваченого, який доручив йому подати відповідну заяву у зв`язку з бажанням продовжити військову службу в порядку умовно-дострокового звільнення від покарання.

Розгляд проведено за відсутності обвинуваченого, який не клопотав про забезпечення його участі у судовому засіданні, а також захисника, який в заяві просив провести розгляд за його відсутності.

Прокурор, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до апеляційного суду не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, не заперечував проти задоволення заяви захисника про відмову від апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача; обговоривши доводи заяви; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 403 КПК України (далі КПК) особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду. Захисник підозрюваного, обвинуваченого, представник потерпілого можуть відмовитися від апеляційної скарги тільки за згодою відповідно підозрюваного, обвинуваченого чи потерпілого.

Згідно з ч. 2 ст. 403 КПК якщо вирок або ухвала суду першої інстанції не були оскаржені іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

Станом на 21.01.2026 року вирок Подільського міськрайонного суду Одеської області 24.07.2025 року, крім захисника ОСОБА_5 , ніким не оскаржений, тому враховуючи відмову захисника від апеляційної скарги та позицію обвинуваченого, який надав згоду на відмову захисника від апеляційної скарги, провадження за апеляційною скаргою підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 403, 419, КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Прийняти відмову захисника ОСОБА_5 від апеляційної скарги на вирок Подільського міськрайонного суду Одеської області від 24.07.2025 року в кримінальному провадженні №0000833 від 18.02.2025 року, яким ОСОБА_6 засуджений за ч.3 ст.332, ч.2 ст.369-2 КК України та закрити провадження за апеляційною скаргою сторони захисту.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4