Провадження №1-кп/523/2007/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року м.Одеса

Пересипський районний суд міста Одеси у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , вивчивши в порядку ст.ст.381-382 КПК України у спрощеному провадженні в приміщенні суду обвинувальний акт й додані до нього матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000258 від 28.10.2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Томарине Бериславського району Херсонської області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого і офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не має судимості в силу ст.89 КК України,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На адресу Пересипського районного суду м.Одеси із Пересипської окружної прокуратури м.Одеси одночасно із означеним обвинувальним актом щодо вчинення кримінального проступку, в якому викладено клопотання прокурора ОСОБА_3 про розгляд акта у спрощеному порядку, також для розгляду надійшли матеріали кримінального провадження та відповідні заяви потерпілого і сторони захисту.

Приписи ч.1 ст.382 КПК України встановлюють, що у разі розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні, суд у п`ятиденний строк з дня отримання такого обвинувального акта, вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок.

На виконання наведених вимог закону, вивчивши в порядку ст.ст.381-382 КПК України надані для судового розгляду у спрощеному провадженні обвинувальний акт й додані до нього матеріали, суд доходить наступних висновків.

Згідно з обвинувальним актом та матеріалами кримінального провадження, досудовим розслідуванням встановлено, що 28.10.2025 приблизно о 22:00 годині, обвинувачений ОСОБА_2 , перебуваючи неподалік будинку №14 по вул.Бехтерєва в м.Одесі, в ході сварки з раніше знайомим потерпілим ОСОБА_4 , вирішив заподіяти останньому тілесні ушкодження.

Переслідуючи мету заподіяння шкоду здоров`я потерпілому ОСОБА_4 з мотивів особистої неприязні, обвинувачений ОСОБА_2 , діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, бажаючи при цьому їх настання, навмисно кулаком правої руки наніс удар в область правої виличної ділянки потерпілого, там самим спричинивши потерпілому тілесне ушкодження у вигляді одного синця в правій виличній ділянці, яке згідно висновку експерта №1410 від 30.10.2025 року і відповідно до п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року, відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Отже, за обвинувальним актом, ОСОБА_2 висунуте обвинувачення у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Відповідно до означених вище заяв, потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_2 , за участю захисника останнього - адвоката ОСОБА_5 , погодились зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомилися з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку суду, виявивши згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, а обвинувачений при цьому повністю й беззаперечно визнав свою винуватість, просив призначити йому покарання у виді штрафу .

З огляду на матеріали кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_2 під час досудового розслідування повністю визнав свою провину за висунутою підозрою, що ідентична викладеному в акті обвинуваченню, а будучи допитаним дізнавачем в якості підозрюваного, надав зізнавальні показання про час, місце, спосіб і мотиви вчиненого ним при вказаних вище обставинах, не оспорюючи при цьому докази, які містяться у матеріалах кримінального провадження та фактичні обставини скоєного кримінального проступку.

Втім, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненні ним кримінального проступку, фактичні обставини якого ним та ніким із учасників провадження не оспорюються, об`єктивно та повністю підтверджуються наявними у матеріалах досудового розслідування доказами, дослідження яких не проводилось в судовому засіданні, відповідно до ч.1 ст.382 КПК України.

Приймаючи до уваги наведені обставини, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_2 своїми умисними діями завдав потерпілому ОСОБА_4 легке тілесне ушкодження, а відтак дії зазначеного обвинуваченого вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.125 КК України.

Так, з огляду на ч.1 ст.125 КК України, кримінальна відповідальність за цією нормою закону настає за умисне легке тілесне ушкодження, що карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.65, ч.2 ст.50 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень, та при призначенні покарання суду слід врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також слід виходити з того, що покарання має бути призначене відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу й у межах санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яке передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Внаслідок означених вимог закону, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд приймає до уваги характер, спосіб і обставини вчиненого ним, наслідки і кількість заподіяного тілесного ушкодження та те, що в силу ст.12 КК України скоєне ним відноситься до категорії кримінальних проступків, а також судом враховується стан здоров`я зазначеного обвинуваченого та характеризуючі його особу дані.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_2 свою провину в інкримінованому діянні визнав повністю; не має судимості в силу ст.89 КК України, але раніше двічі притягався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих насильницьких злочинів; на диспансерному обліку в КНП «Одеський обласний центр психічного здоров`я» ООР та КНП «Міський психіатричний диспансер» ОМР не перебуває; забезпечений місцем реєстрації і проживання в м.Одесі, де характеризується негативно; неодружений і утриманців не має; офіційно не працевлаштований і на обліку в центрі зайнятості не значиться; проходив військову службу в період 13.03.-09.07.2022 року у військовій частині НОМЕР_1 , звідки звільнений за станом здоров`я.

Комплексність викладених обставин свідчить про певну схильність обвинуваченого ОСОБА_2 до кримінально-протиправних діянь, про нехтування ним правил законослухняної поведінки в суспільстві, про його небажання робити належні висновки з попередніх судимостей та займатися суспільно-корисною працею під час дії воєнного стану в Україні, що свідчить про відсутність у обвинуваченого легальних джерел доходу та про неможливість призначення йому таких видів покарання як штраф чи виправні роботи, але одночасно обумовлює можливість виправлення обвинуваченого в умовах суспільства.

За приписами ст.ст.66, 67 КК України, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , не встановлено, а до обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, як визначено в обвинувальному акті, слід віднести вчинення ним кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

На підставі сукупності викладеного, при визначенні виду та міри покарання у даному кримінальному провадженні, зважаючи на характер, обставини і наслідки вчиненого обвинуваченим ОСОБА_2 проступку, ураховуючи відсутність пом`якшуючих і наявність обтяжуючих покарання останнього обставин, беручи до уваги наявні в матеріалах справи характеризуючі дані про особу обвинуваченого (зокрема, його не працевлаштованість і відсутність легальних джерел доходу), що у контексті ст.ст.50, 53, 57, 65 КК України обумовлює неможливість призначення таких покарань як штраф чи виправні роботи, суд доходить висновку про необхідність призначення вказаному обвинуваченому покарання у виді громадських робіт у визначених санкцією ч.1 ст.125 КК України межах, що за переконанням суду є необхідним й достатнім для виправлення вказаного обвинуваченого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

При цьому, слід констатувати, що незважаючи на призначення ОСОБА_2 за вироком суду від 12.03.2014 року покарання у виді штрафу в розмірі 1700 гривень, надані до суду відомості УІТ КП «102» в Одеській області даних про оплату вказаним обвинуваченим зазначеного штрафу не містять, що у свою чергу викликає сумніви у виконанні і сплати обвинуваченим раніше призначеного за вироком суду штрафу.

Крім того, суд виходить з того, що матеріали кримінального провадження не містять відомостей щодо неможливості призначення обвинуваченому ОСОБА_2 такого виду покарання, як громадські роботи, визначених у ч.3 ст.56 КК України, а згідно з ч.ч.1, 2 цієї ж норми закону громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування, та такий вид покарання призначається на строк від шестидесяти до двохсот сорока годин.

Згідно зі ст.36 Кримінально-виконавчого кодексу (КВК) України, покарання у виді громадських робіт відбувається за місцем проживання засудженого та контроль за виконанням покарання покладається на уповноважений орган з питань пробації.

Керуючись ст.ст.369-371, 373-374, 381-382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, призначивши покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Згідно зі ст.56 КК України, ст.ст.36-38 Кримінально-виконавчого кодексу України, строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_2 рахувати з моменту приведення вироку до виконання, а виконання вироку, покласти на Пересипський районний відділ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України.

Копії вироку направити прокуророві та ОСОБА_2 , а також спрямувати для виконання до Пересипського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України та надати для відома іншим заінтересованим особам.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд міста Одеси до Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня ухвалення, а для обвинуваченого, у той же строк з дня отримання його копії.

С у д д я: ОСОБА_1