СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 1-кс/759/6744/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2025 року м. Київ

слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт у кримінальному провадженні №0000229 від 30.07.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

у жовтні 2025 р. до суду надійшло вищезазначене клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що посадовими особами Комунального некомерційного підприємства Броварської міської ради «Броварська багатопрофільна лікарня» (далі - КНП, , юридична адреса: м. Київ, вул. Верховинна, буд. 69) започатковано протиправний механізм розкрадання та привласнення бюджетних коштів, що виділяються на закупівлю медичного обладнання, виробів медичного призначення, лікарських засобів.

У подальшому відповідальні співробітники СГД розробляють технічні завдання та медико-технічні вимоги для майбутніх закупівель, обмежуючи коло учасників, та передають їх посадовцям закупівельних організацій.

При цьому, представники СГД проводять консультування службових осіб КНП щодо деталей майбутніх договорів на поставку, зокрема узгоджують з ними вигідні для них строки поставки, консультують посадових осіб щодо юридичних аспектів проведення тендерної закупівлі, схиляють їх до штучного завищення очікуваної вартості закупівлі, що призводить до формування високих цін на медичне обладнання та створює хибне враження про економію.

Так, встановлено факт укладення низки договорів КНП «ББКЛ» з представниками СГД, а саме з: ТОВ «Лабвіта»; ТОВ «ВІРО ТЕСТ»; ТОВ «МЕДЛІДЕР 24»; ФОП ОСОБА_4 .

Виходячи з чого вказані договори на поставку медичного обладнання укладені з єдиним можливим представником, з яким попередньо досягнута домовленість з метою подальшого привласнення бюджетних коштів.

Відповідно до наявної інформації, до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення причетна у тому числі: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , користується абонентським номером мобільного зв`язку НОМЕР_2 , уповноважена особа ТОВ «ЛАБВІТА».

15.10.2025 в період часу з 07 год. 13 хв. до 08 год. 47 хв., на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_6 проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Iphone 15» чорного кольору у чохлі коричневого кольору, IMEI: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 із сім-карткою «lifecell» з абонентським номером: НОМЕР_2 .

15.10.2025 постановою слідчого СУ ГУНП в Київській області вищевказані речі визнано речовими доказами.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на обставини, викладені в клопотанні та необхідність застосування заходів забезпечення кримінального провадження, про які він просить суд.

Заслухавши пояснення прокурора, вивчивши зміст та мотиви клопотання і надані суду письмові докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст.235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України з якої вбачається, що підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

На підставі ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий суддя вважає, що прокурором доведено, що існують передбачені законом підстави для арешту майна; надано достатньо доказів, які вказують на те, що майно на яке було спрямоване вказане правопорушення, тобто є предметом кримінального правопорушення; враховано розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального правопорушення; відсутність негативних наслідків арешту майна для інших осіб.

Таким чином, у вказаному клопотанні зазначено, що підставами, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, що передбачено ч. 1-3 ст. 170 КПК України, є захист права приватної власності потерпілого, забезпечення схоронності майна, що підтверджується, протоколом допиту потерпілого.

Підставою заборони на використання майна з метою збереження речових доказів, що передбачено ч. 4 ст. 170 КПК України, є запобігання відчуження майна, а також інші наслідки, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, якими є: неможливість проводити слідчі дії.

З огляду на вищевикладене слідчий суддя, розглянувши дане клопотання та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази з урахуванням ч. 10 ст. 170 КПК України, прийшов до висновку, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 167, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000229 від 30.07.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно мобільний телефон марки «Iphone 15» чорного кольору у чохлі коричневого кольору, IMEI: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 із сім-карткою «lifecell» з абонентським номером: НОМЕР_2 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1