Справа № 527/1108/24
провадження № 1-кп/527/30/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілих - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представників потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

представників цивільних відповідачів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_13 ,

обвинуваченого - ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине Полтавської області кримінальне провадження № 0000180 від 21.02.2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Васкіно В`язниківського району Володимирської області рф, громадянина України, освіта середня, працює на посаді водія автотранспортних засобів ТОВ «ВКП «Стройсталь», зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

21.02.2024 приблизно о 07 год 30 хв, в світлий час доби, на автодорозі «Хорол - Семенівка - Кременчук», яка має по одній смузі руху в кожному напрямку, по обледенілому засніженому асфальтобетонному покриттю, зі сторони м. Кременчук в напрямку смт Семенівка Кременчуцького району, керуючи вантажним автомобілем Mercedes-Benz 1224, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався водій ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У цей же час, у зустрічному напрямку, керуючи автомобілем ВАЗ 21103, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався водій ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .В якості пасажирів даного автомобіля на передньому пасажирському сидінні знаходився ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а на задніх пасажирських сидіннях - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рухаючись у вказаному напрямку, в заданій дорожній обстановці, поза межами населеного пункту, в районі 48 км + 700 м вищевказаної автодороги, поблизу с. Жуки Глобинської територіальної громади Кременчуцького району Полтавської області, на заокругленні ліворуч проїзної частини автодороги, водій ОСОБА_14 не переконався у безпечності виконання маневру та змінив свій напрямок руху, виїхав на смугу зустрічного руху з метою обгону попутних транспортних засобів, хоча мав можливість своєчасно виявити зустрічний автомобіль, чим порушив вимоги п. 10.1, 14.2 в) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, внаслідок чого допустив зіткнення передньою частиною керованого ним автомобіля Mercedes-Benz 1224, реєстраційний помер НОМЕР_1 , із передньою частиною зустрічного автомобіля ВАЗ 21103, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_15 .

В результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир переднього пасажирського сидіння автомобіля ВАЗ 21103, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_16 від отриманих травм загинув на місці події, водій даного автомобіля ОСОБА_15 помер в автомобілі екстреної медичної допомоги, а пасажири вищезазначеного автомобіля ОСОБА_17 і ОСОБА_4 отримали тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Зокрема, ОСОБА_16 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 25 від 20.03.2024, отримав тілесні ушкодження у вигляді: політравми, яку утворили: закрита травма грудної клітки у виді переломів ребер по правій (V-VIII) та лівій (II-VII) середньо-ключичних лініях, з крововиливами у прилеглі м`язи, забій легень, крововиливи в середостіння, корені та тканину легень, масивний крововилив в плевральні порожнини. Перелом великогомілкової та малогомілкової кістки правої нижньої кінцівки. Рана з садном лівої кисті, садно волосистої ділянки голови зліва, з крововиливом в підлягаючі тканини, що ускладнились миттєвим розвитком шоку та крововтратою. Всі вищевказані ушкодження в своїй сукупності та по механізму свого утворення є тупою сукупною травмою, мають прижиттєвий характер і утворилися одномоментно або в швидкій послідовності один за одним від ударної дії тупих твердих предметів із обмеженою і розповсюдженою контактуючою поверхнею, якими могли бути виступаючі частини салону автомобіля при сильному фронтальному зіткненні з іншим автомобілем, в проміжок часу і за обставин дорожньо-транспортної пригоди, на які вказує постанова слідчого, про що свідчить специфічність, характер і локалізація встановлених на тілі трупа тілесних ушкоджень. Згідно правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року, такі ушкодження відносно живої людини мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпечних для життя (дивись пункт правил 2.1. 2.1.1.а 2.1.2. 2.1.3.п) і знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті.

Смерть ОСОБА_18 настала від травматичного шоку і крововтрати, внаслідок множинних несумісних із життям травм, отриманих при дорожньо- транспортній пригоді. Висновок підтверджується виявленням під час проведення експертизи трупа характерних для даного виду смерті патоморфологічних ознак.

ОСОБА_15 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 24 від 21.03.2024, отримав тілесні ушкодження у вигляді: політравми, яку утворили: закрита травма грудей із переломом грудного відділу хребта, розривом аорти, крововиливом в плевральній порожнині, перелом ребер зліва та справа по середньоключичним лініям, крововиливи в м`які тканини середостіння, легені, серцеву сумку, крововиливами в оточуючі тканини в місцях переломів, синці та садна грудної клітини, забій серця те легень. Перелом правої ключиці з крововиливом в оточуючі тканини. Перелом внутрішнього виростку правої стегнової кістки, перелом правої колінної чашечки, рана правої надколінної ділянки. Рани та садна голови. Травма ускладнена миттєвим розвитком шоку і крововтрати. Дані тілесні ушкодження мають прижиттєвий характер і утворилися в один проміжок часу, одномоментно, від ударної поєднаної з тертям дії тупих твердих предметів із обмеженою і розповсюдженою контактуючою поверхнею, що є характерним для утворення їх у водія легкового автомобіля при сильному фронтальному зіткненні з іншим легковим автомобілем, в проміжок часу і за обставин дорожньо-транспортної пригоди, на які вказує постанова слідчого, про що свідчить специфічність, характер і локалізація встановлених на тілі трупа тілесних ушкоджень. Між ушкодженнями і смертю є прямий причинно - наслідковий зв`язок. Згідно правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року, такі ушкодження відносно живої людини мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпечних для життя (дивись пункт правил2.1 2.1.1.а 2.1.2. 2.1.3.п) і знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Смерть ОСОБА_15 настала від травматичного шоку і крововтрати, внаслідок множинних несумісних із життям травм отриманих при дорожньо - транспортній пригоді. Висновок підтверджується виявленням під час проведення експертизи трупа характерних для даного виду смерті патоморфологічних ознак.

ОСОБА_17 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 366 від 03.04.2024, отримав тілесні ушкодження у вигляді: політравми, закритого скалкового перелому лівої та правої вертлюгової западин; параорбітальних гематом справа і зліва, забійних ран лобної ділянки та нижньої щелепи; забою попереку та тулуба. Дані тілесні ушкодження утворилися в один проміжок часу, одномоментно, від ударної дії тупих, твердих предметів із обмеженою і розповсюджено-контактуючою поверхнею, чи вдаряння об такі предмети, що можливо при утворенні їх у пасажира легкового автомобіля при дорожньо-транспортній пригоді, від удару і ударяння об виступаючі частини салону, в проміжок часу, за обставин на які вказує постанова слідчого і дані медичної документації, про що свідчить їх характер і локалізація. Згідно пункту 2.2, 2.2.1, 2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року, такі тілесні ушкодження за ступенем тяжкості визначаються як тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, за критерієм тривалого розладу здоров`я.

ОСОБА_4 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 39 від 28.03.2024, отримала тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, струс головного мозку, гематома лобної ділянки справа, з садном по центру, синці обох очей, синець правої щічної ділянки, перелом основи III п`ясткової кістки лівої кисті, які утворилися одномоментно або в швидкій послідовності один за одним, від дії тупого твердого предмету (предметів), за механізмом удару якими могли бути виступаючі частини автомобіля, не виключено в термін та за обставин вказаних в постанові про призначення судово-медичної експертизи (ДТП 21.02.2024). Всі вищеописані тілесні ушкодження кваліфікуються тільки у своїй сукупності та за ступенем тяжкості викликали тривалий розлад здоров`я і за цією ознакою відповідно до п.п. 2.2.1.в), 2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Причиною дорожньо-транспортної події та наслідків, що настали, відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № СН-19/117-24/5610- ІТ від 08.04.2024, є порушення вимог п. 10.1, 14.2 в) ПДР України водієм ОСОБА_14 , а саме:

п. 10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху,

п. 14.2 в) Перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані.

Порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_14 з технічної точки зору знаходилися у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали.

ОСОБА_14 мав технічну можливість запобігти виникненню даної дорожньо-транспортної пригоди виконанням вимог вищевказаних норм Правил дорожнього руху, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного та фізичного характеру.

Обвинувачений ОСОБА_14 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України визнав, цивільні позови визнав частково. Прохав вибачення у потерпілих. Пояснив, що 21.02.2024 року він вантажним автомобілем Mercedes-Benz 1224, реєстраційний номер НОМЕР_1 , виїхав з підприємства орієнтовно о 5.00 год ранку в напрямку м. Хорол, погода була несприятливою, йшов сніг, температура була близько -4 градусів. ДТП сталося за с. Жуки. Відрізок шляху, на якому сталася ДТП був рівним, дорожніх знаків не було, розмітка була непомітна, бо був сніг. В попутному напрямку, попереду нього рухалися автомобілі, які перед заокругленням почали гальмувати. Він (обвинувачений) також почав гальмувати, але зрозумів, що оскільки автомобіль є важким, він не встигав загальмувати на ожеледиці, тому, щоб уникнути зіткнення, виїхав на зустрічну смугу. Назад він не міг перестроїтись, бо по правій стороні рухались автомобілі, тому певний проміжок часу рухався по зустрічній смузі. Попереду було заокруглення вліво, яке більш менш проглядалося. Він побачив легковий автомобіль, який їхав йому назустріч. Він ( ОСОБА_14 ) почав потроху гальмувати (швидко не міг, бо був би занос), з`їхав максимально вліво до обочини, але не зміг уникнути зіткнення. Зіткнення відбулося на зустрічній смузі руху, центральними частинами автомобілів, більше з правої сторони. Зазначив, що водій легкового автомобіля не змінював напрямку руху та не гальмував. Уточнив, що вага автомобіля становить близько 5 т та він був загружений приблизно на 4,5-5 т. Швидкість його автомобіля безпосередньо перед зіткненням становила 9 км/год, по зустрічній він рухався приблизно 150-200 м, починав рух по зустрічній зі швидкістю орієнтовно 55-60 км/год, минув один чи два легкових автомобіля. Повідомив, що він має посвідчення водія з 18 років, в нього відкриті всі водійські категорії. Після ДТП він намагався допомогти потерпілим.

Крім визнання вини обвинувачем ОСОБА_14 , допитані в судовому засіданні потерпілі та свідки підтвердили винність ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

Так, потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що він працював на Глобинському м`ясокомбінаті. 21.02.2024 року він разом з сусідом ОСОБА_19 їхав на роботу з с. Веселий Поділ на автомобілі ВАЗ 21103 вишневого кольору. Він ( ОСОБА_7 ) сидів на задньому пасажирському сидінні. Дорожнє покриття було слизьким, ішов сніг. В сел Семенівка на переднє пасажирське водіння до їх автомобіля сів ОСОБА_16 , далі в с. Устимівка - ОСОБА_4 . На дорогу він уважно не дивився, дрімав, рухалися в сторону с. Жуки. ОСОБА_15 крикнув «Що робити?» В цей час він глянув на дорогу та побачив, що номера зустрічної «фури», яка рухалась по їх смузі, були вже перед їхнім автомобілем і відчув удар. Якоїсь різкої зміни напрямку руху їх автомобіля чи гальмування він не відчув. Після цього він уже пам`ятає, що його витягали з автомобіля, приїхала швидка допомога, надавали допомогу. Зазначив, що обвинувачений вибачався перед ним, відшкодував йому завдану шкоду. Вказав, що не наполягає на суворому покаранні ОСОБА_14 .

Потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що 21.02.2024 року вона разом з ОСОБА_20 їхала на роботу в м. Глобине, сиділа на задньому пасажирському сидінні за ОСОБА_21 . Дорожнє покриття було мокрим, але не пам`ятає чи слизьким. Їхали не швидко. Безпосередньо в момент зближення побачила, що на зустріч їм, по їх полосі руху, їхав вантажний автомобіль білого кольору . ОСОБА_22 закричав: «Куди пре». Після цього втратила свідомість та отямилась вже в автомобілі швидкої допомоги. Чи гальмував ОСОБА_22 вона не пам`ятає. Зазначила, що ОСОБА_14 ніякої матеріальної та моральної допомоги їй не надавав, пробачення не просив.

Свідок ОСОБА_23 , який був пасажиром автомобіля Mercedes-Benz 1224, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в судовому засіданні пояснив, що 21.02.2024 року зранку він їхав вказаним вантажним автомобілем разом з ОСОБА_14 . Дорожнє покриття було слизьке. Їхали по трасі, попереду в попутному напрямку рухався автомобіль типу «бус» , який їхав дуже повільно , а потім почав взагалі гальмувати. ОСОБА_14 почав його обганяти, але «бус» збільшував швидкість і не давав закінчити маневр обгону. Попереду в попутному напрямку інших автомобілів не бачив. По зустрічній смузі, десь на відстані 100 метрів, побачив легковий автомобіль - вишневий «Жигуль». ОСОБА_14 , коли побачив зустрічний транспорт, почав гальмувати, але не зміг уникнути зіткнення. Зазначив, що водій «Жигулів» взагалі не гальмував. Ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_14 не було. Після ДТП вони з ОСОБА_14 вийшли з автомобіля та почали допомагати потерпілим. Хто саме викликав швидку допомогу він не пам`ятає.

Допитаний як свідок ОСОБА_24 , пояснив, що 21.02.2024 року зранку він їхав на задньому пасажирському сидінні мікроавтобуса Мазда, разом з водієм ОСОБА_25 та ще одним пасажиром ОСОБА_26 , в напрямку з м. Кременчука до м. Гребінка. Йшов сніжок, ймовірно був заморозок, вже була світла пора доби. Швидкості його автомобіля не пам`ятає. Моменту ДТП не бачив, лише почув хлопок позаду. Побачив, що зіткнулися «лоб в лоб» вантажівка і червона «10». Вантажівка знаходилась на зустрічній смузі. Після ДТП водій вантажівки допомагав витягувати потерпілих та надавав їм допомогу.

Свідок ОСОБА_27 в судовому засіданні пояснив, що 21.02.2024 року зранку він їхав на пасажирському сидінні мікроавтобуса Мазда, разом з водієм ОСОБА_25 та ще одним пасажиром ОСОБА_28 , в напрямку з м. Кременчука до м. Гребінка. Йшов сніг, чи було слизько не пам`ятає. Рухались приблизно зі швидкістю 60 км/год. В попутному напрямку автомобілів не було , чи були автомобілі позаду не знає. В якийсь момент водій ОСОБА_29 почав з`їжджати ближче до правої сторони. Моменту ДТП не бачив. Побачив, що зіткнулися «лоб в лоб» вантажівка і червона «10». Вантажівка знаходилась на зустрічній смузі. Повідомив, що червону 10 він бачив попереду на зустрічній смузі, її швидкості не пам`ятає, чи включені у неї були фари не пам`ятає, гальмування легковика не помітив. Після ДТП водій вантажівки допомагав витягувати потерпілих та надавав їм допомогу.

Свідок ОСОБА_30 в судовому засіданні пояснив, що він був водієм мікроавтобуса «Мазда» разом з пасажирами Перетягіним та Колісником. 21.02.2024 року він зранку їхав до м. Гребінка. Йшов сніг, була непогода. Рухався приблизно зі швидкістю 50-55 км/год. Безпосередньо перед ДТП транспортних засобів попереду в попутному напрямку не було, позаду були, але їх не бачив, бо скло було забите снігом. В районі с. Жуки побачив, що із-за повороту по зустрічній смузі виїхав червоний легковик, який їхав з увімкненими фарами, його було видно, він ( ОСОБА_29 ) взяв правіше. Після того як він порівнявся з зустрічним легковиком, через секунду чи дві почув удар позаду свого автомобіля. Зіткнення відбулося на смузі зустрічного руху, передніми частинами автомобілів. Уточнив, що вантажівку він побачив вже на зустрічній смузі, коли вона почала маневр обгону. Після ДТП він зупинився, всі надавали допомогу пасажирам легковика, в тому числі і водій вантажівки.

З різною деталізацією (одні пам`ятали події краще, інші гірше) потерпілі, які знаходилися в автомобілі ВАЗ 21103, реєстраційний номер НОМЕР_2 ,та свідки, які рухались в мікроавтобусі «Мазда» в основному дали схожі між собою показання в частині напрямку, швидкості, механізму руху та зіткнення автомобіля Mercedes-Benz 1224, реєстраційний помер НОМЕР_1 та автомобіля ВАЗ 21103, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Показання вищевказаних потерпілих та свідків суд вважає достовірними, оскільки вони близькі між собою та не суперечать іншим матеріалам кримінального провадження в їх сукупності.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що про дорожньо транспортну пригоду, в якій загинув її чоловік, їй повідомили десь о 10 годині 21.02.2024 року, на місце ДТП вона не виїжджала. ОСОБА_14 просив у неї вибачення, відшкодував 250000 грн. Вказала, що вона не вибачила ОСОБА_14 .

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні повідомила, що 21.02.2024 року їй повідомили, що її чоловік загинув в ДТП. Зазначила, що в той день йшов мокрий сніг. Її чоловік ОСОБА_15 алкоголь не вживав, проблем з зором не мав. Вказала, що ОСОБА_14 просив у неї вибачення, частково відшкодував завдану шкоду.

Крім показань допитаних в судовому засіданні потерпілих та свідків, вина обвинуваченого ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України, підтверджується також сукупністю об`єктивних доказів, досліджених в судовому засіданні :

- відповідно до рапорту , 21.02.2024 року надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 21.02.2024 року о 07.34 год за адресою: Семенівський район, с. Герасимівка, траса Т-1716 ДТП з потерпілими (а.с.115 т.2);

- протоколом огляду місця дорожньо транспортної пригоди від 21.02.2024 року, проведеним з участю спеціаліста криміналіста ОСОБА_31 , експерта СМЕ ОСОБА_16 , схемою та фототаблицею до нього, в якому зазначено, що ДТП трапилась на автодорозі Хорол Семенівка Кременчук, поблизу с. Жуки Глобинської ТГ ; горизонтальна ділянка, заокруглення проїзної частини ліворуч по напрямку руху вантажного автомобіля Мерседес. В протоколі зазначено, що стан асфальтобетонного покриття в цьому місці на час огляду мокрий, брудний, за показами учасників на момент події ДТП: обледеніння, сніг. В ході огляду було зафіксовано слідову інформацію дорожньо - транспортної пригоди, пошкодження транспортних засобів, місце розташування трупу ОСОБА_16 та розташування транспортних засобів на місці події (а.с.119-142 т.2);

- протоколом огляду місця події від 21.02.2024 року, проведеним з участю експерта ОСОБА_16 , фототаблицею до нього, проведеного в автомобілі ШМД , в якому зафіксовані тілесні ушкодження, виявлені на трупі ОСОБА_15 (а.с.143-146 т.2);

- протоколом огляду та перегляду відеозапису від 29.03.2024 року , в ході якого було оглянуто компакт диск з надписом «Videx CD-R 700 Mb» з даними GPS трекеру за 21.02.2024 року по маршруту з м. Кременчука до місця ДТП поблизу с. Жуки Глобинської ТГ Кременчуцького району, з зазначенням інформації щодо швидкості руху вантажного автомобіля, відстані від місця виїзду до місця ДТП. Зокрема, на часі запису 08.37 год зафіксовано, що вантажний автомобіль Mercedes-Benz 1224, д.н.з. НОМЕР_1 , рухається автодорогою «Хорол Семенівка Кременчук» та наближається до населеного пункту с. Жуки Кременчуцького району. На карті навігації прапорцем відмічено місце ДТП, до якого наближається вантажний автомобіль, поблизу с. Жуки Кременчуцького району. На часі запису 14.55 год (07 год 28 хв 13 сек) відбувається зниження швидкості руху автомобіля, остання зафіксована швидкість вантажного автомобіля становить 53,8 км/год. Після чого швидкість починає знижуватись та зупиняється на позначці 0 км/год ( а.с.164 169 т.2);

- протоколом огляду та перегляду відеозапису від 04.04.2024 року, в ході якого оглянуто компакт-диск з відеозаписом з боді-камер працівників СРПП ВП № 1 Кременчуцького РУП за 21.02.2024 року, де зафіксовано факт виїзду працівників поліції на місце ДТП. На відеозаписі зафіксовано місце розташування легкового автомобіля червоного кольору (а.с.173-176 т.2);

- згідно висновку судово-медичної експертизи № 24 від 21.03.2024 року, при судово медичній експертизі трупа ОСОБА_15 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: політравми, яку утворили: закрита травма грудей із переломом грудного відділу хребта, розривом аорти, крововиливом в плевральній порожнині, перелом ребер зліва та справа по середньоключичним лініям, крововиливи в м`які тканини середостіння, легені, серцеву сумку, крововиливами в оточуючі тканини в місцях переломів, синці та садна грудної клітини, забій серця та легень. Перелом правої ключиці з крововиливом в оточуючі тканини. Перелом внутрішнього виростку правої стегнової кістки, перелом правої колінної чашечки, рана правої надколінної ділянки. Рани та садна голови. Травма ускладнена миттєвим розвитком шоку і крововтрати. Дані тілесні ушкодження мають прижиттєвий характер і утворилися в один проміжок часу, одномоментно, від ударної поєднаної з тертям дії тупих твердих предметів із обмеженою і розповсюдженою контактуючою поверхнею, що є характерним для утворення їх у водія легкового автомобіля при сильному фронтальному зіткненні з іншим легковим автомобілем, в проміжок часу і за обставин дорожньо-транспортної пригоди, на які вказує постанова слідчого, про що свідчить специфічність, характер і локалізація встановлених на тілі трупа тілесних ушкоджень. Між ушкодженнями і смертю є прямий причинно - наслідковий зв`язок. Згідно правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року, такі ушкодження відносно живої людини мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпечних для життя (дивись пункт правил2.1 2.1.1.а 2.1.2. 2.1.3) і знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Смерть ОСОБА_15 настала від травматичного шоку і крововтрати, внаслідок множинних несумісних із життям травм, отриманих при ДТП. В крові і сечі ОСОБА_15 спирти не виявлені (а.с. 197-200 т.2);

- згідно висновку судово-медичної експертизи № 25 від 20.03.2024 року, при судово медичній експертизі трупа ОСОБА_16 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: політравми, яку утворили: розрив аорти, крововилив в плевральні порожнини, закрита травма грудної клітки у виді переломів ребер по правій (V-VIII) та лівій (II-VII) середньоключичних лініях, з крововиливами у прилеглі м`язи, забій легень, крововиливи в середостіння, корені та тканину легень, масивний крововилив в плевральні порожнини. Перелом великогомілкової та малогомілкової кістки правої нижньої кінцівки. Рана з садном лівої кисті, садно волосистої ділянки голови зліва, з крововиливом в підлягаючі тканини, що ускладнились миттєвим розвитком шоку та крововтратою. Всі вищевказані ушкодження в своїй сукупності та по механізму свого утворення є тупою сукупною травмою, мають прижиттєвий характер і утворилися одномоментно або в швидкій послідовності один за одним від ударної дії тупих твердих предметів із обмеженою і розповсюдженою контактуючою поверхнею, якими могли бути виступаючі частини салону автомобіля при сильному фронтальному зіткненні з іншим автомобілем, в проміжок часу і за обставин дорожньо-транспортної пригоди, на які вказує постанова слідчого, про що свідчить специфічність, характер і локалізація встановлених на тілі трупа тілесних ушкоджень. Згідно правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року, такі ушкодження відносно живої людини мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпечних для життя (дивись пункт правил 2.1. 2.1.1.а 2.1.2. 2.1.3) і знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті. Смерть ОСОБА_18 настала від травматичного шоку і крововтрати, внаслідок множинних несумісних із життям травм, отриманих при дорожньо - транспортній пригоді. Висновок підтверджується виявленням під час проведення експертизи трупа характерних для даного виду смерті патоморфологічних ознак (а.с.203-206 т.2);

- висновком судово-медичної експертизи № 39 від 28.03.2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно якого у неї виявлені тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, струс головного мозку, гематома лобної ділянки справа, з садном по центру, синці обох очей, синець правої щічної ділянки, перелом основи III п`ясткової кістки лівої кисті, які утворилися одномоментно або в швидкій послідовності один за одним, від дії тупого твердого предмету (предметів), за механізмом удару, якими могли бути виступаючі частини автомобіля, не виключено в термін та за обставин вказаних в постанові про призначення судово-медичної експертизи (ДТП 21.02.2024). Всі вищеописані тілесні ушкодження кваліфікуються тільки у своїй сукупності та за ступенем тяжкості викликали тривалий розлад здоров`я і за цією ознакою відповідно до п.п. 2.2.1.в), 2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості (а.с.208 -210 т.2);

- висновком судово-медичної експертизи № 366 від 03.04.2024 року ОСОБА_7 , 1964 року народження, згідно якого у нього виявлені тілесні ушкодження у вигляді: політравми, закритого скалкового перелому лівої та правої вертлюгової западин; параорбітальних гематом справа і зліва, забійних ран лобної ділянки та нижньої щелепи; забою попереку та тулуба. Дані тілесні ушкодження утворилися в один проміжок часу, одномоментно, від ударної дії тупих, твердих предметів із обмеженою і розповсюджено-контактуючою поверхнею, чи вдаряння об такі предмети, що можливо при утворенні їх у пасажира легкового автомобіля при дорожньо-транспортній пригоді, від удару і ударяння об виступаючі частини салону, в проміжок часу, за обставин на які вказує постанова слідчого і дані медичної документації, про що свідчить їх характер і локалізація. Згідно пункту 2.2, 2.2.1, 2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року, такі тілесні ушкодження за ступенем тяжкості визначаються як тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, за критерієм тривалого розладу здоров`я ( а.с. 1-3 т.3);

- висновком судової експертизи технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/117-24/3972-ІТ від 27.03.2024 року, відповідно до якого на момент проведення огляду робоча гальмівна система, рульове керування та ходова частина досліджуваного автомобіля ВАЗ 21103, реєстраційний номер НОМЕР_2 , знаходились у непрацездатному стані. Виявлені під час огляду несправності робочої гальмівної системи автомобіля, а саме те, що гальмівні трубопроводи гальмівних механізмів задніх коліс були від`єднанні «заглушені», а також гальмівні колодки гальмівних механізмів задніх колес відсутні на своїх конструкційних місцях розташування настали до моменту ДТП. Виявлені під час огляду несправності робочої гальмівної системи автомобіля, а саме те, що бачок живлення головного гальмівного циліндру має механічні пошкодження у вигляді тріщин та відокремлення фрагментів, що призвело до витікання гальмівної рідини та педальний вузол зміщений зі свого конструктивного місця кріплення - виникли внаслідок ДТП. Виявлені під час огляду несправності рульового керування та ходової частини автомобіля ВАЗ 21103, реєстраційний номер НОМЕР_2 , виникли внаслідок ДТП. В умовах даної події водій автомобіля ВАЗ 21103, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_15 мав можливість своєчасно виявити наявність несправностей робочої гальмівної системи автомобіля, а саме те, що гальмівні трубопроводи гальмівних механізмів задніх колес були від`єднанні «заглушені», а також гальмівні колодки гальмівних механізмів задніх колес відсутні на своїх конструкційних місцях розташування, до моменту ДТП (а.с.31-38 т.3);

- висновком судової експертизи технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/117-24/3971-ІТ від 25.03.2024 року, відповідно до якого станом на момент проведення огляду робоча гальмівна система, ходова частина та рульове керування досліджуваного вантажного автомобіля Mersedes-Benz 1224, реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходились у працездатному стані (а.с. 42-48 т.3);

- висновком судової транспортно трасологічної експертизи № СЕ-19/117-24/3970-ІТ від 22.03.2024 року. Згідно резолютивної частини висновку, в момент первинного контакту вантажний автомобіль Mersedes-Benz 1224, реєстраційний номер НОМЕР_1 , своєю передньою частиною був повернутий до передньої частини автомобіля ВАЗ 21103, реєстраційний номер НОМЕР_2 , при цьому кут між повздовжньою віссю вантажного автомобіля Mersedes-Benz 1224, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та повздовжньою віссю автомобіля ВАЗ 21103, реєстраційний номер НОМЕР_2 , складав близько 177+-3 градусів (а.с.55-59 т3);

- згідно висновку судової транспортно трасологічної експертизи № СЕ-19/117-24/3969-ІТ від 12.03.2024 року, враховуючи розташування слідової інформації , зафіксованої в план схемі до протоколу огляду місця ДТП, слід прийти до висновку, що місце зіткнення автомобіля ВАЗ 21103, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з вантажним автомобілем Mersedes-Benz 1224, реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходиться на автодорозі сполученням Хорол- Семенівка-Кременчук, поблизу с. Жуки Глобинської ТГ Кременчуцького району, на смузі руху автомобіля ВАЗ 21103, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в межах зони осипу, перед початком місця концентрації осипу. В більш категоричній формі у вигляді геометричної точки вказати розташування місця зіткнення транспортних засобів не можливо, в зв`язку з відсутністю необхідної слідової інформації (а.с.63 65 т.3);

- висновком судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/117-24/5610-ІТ від 08.04.2024 року , відповідно до якого в заданій дорожній обстановці водій автомобіля Mersedes-Benz 1224, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_14 мав технічну можливість запобігти заданій дорожньо транспортній пригоді шляхом виконання п.п.10.1, 14.2 в) Правил дорожнього руху, для чого у нього не було будь яких перешкод технічного характеру (а.с.72-77 т.3).

В судовому засіданні було допитано судового експерта ОСОБА_32 , який роз`яснив, що встановлення технічної можливості з боку водія автомобіля ВАЗ 21103, д.н.з. НОМЕР_2 , зупинити керований ним автомобіль до місця зіткнення залежить від варіантів, наведених ним у порівняльній таблиці мотивувальної частини експертизи. Вказати експертним шляхом чи знаходяться можливі невідповідності з вимогами ПДР в діях ОСОБА_15 в причинно наслідковому зв`язку з виникненням ДТП, експертним шляхом не можливо, оскільки не можливо передбачити подальший розвиток дорожньо транспортної ситуації навіть після повної зупинки автомобіля ВАЗ, яка в свою чергу не виключала настання ДТП.

Вказаний висновок суд оцінив, як такий, що об`єктивно і достовірно відображає механізм ДТП, оскільки він науково обґрунтований в самій експертизі, крім цього, при допиті в суді експерт надав достатньо переконливий аналіз події.

Дослідивши та проаналізувавши докази обвинувачення та захисту суд дійшов до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили загибель кількох осіб, а саме: ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також спричинили потерпілим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , середньої тяжкості тілесні ушкодження, поза розумним сумнівом.

Згідно з вимогами ст.65 КК України, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення , має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено про те, що досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Призначаючи покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, п.2 постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами) враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також обставини злочину, тяжкість його наслідків, думку потерпілих.

Потерпілі ОСОБА_6 ОСОБА_5 ,, ОСОБА_4 в судових дебатах прохали призначити ОСОБА_14 максимальне покарання, передбачене санкцією ч.3 ст. 286 КК України з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Потерпілий ОСОБА_7 під час надання пояснень як потерпілий зазначив, що на суворому покаранні не наполягає.

Обвинувачений ОСОБА_14 вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив тяжкий злочин з необережності, в результаті якого спричинено тяжкі наслідки у вигляді смерті двох потерпілих та спричинення тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості двом потерпілим, злочин вчинено в тверезому стані, що підтверджується висновком від 21.02.2024 року (а.с.147 т.2).

Згідно інформаційної довідки, наданої заступником начальника начальником управління з питань благоустрою району та організаційної роботи з населенням Автозаводської районної адміністрації від 18.03.2024 року, зі слів сусідів встановлено, що ОСОБА_14 громадський порядок не порушує, скарг та заяв відносно нього не надходило (а.с.221 т.2).

ОСОБА_14 працює на посаді водія автотранспортних засобів в ТОВ «ВКП «Стройсталь» з 08.12.2023 року За місцем роботи ОСОБА_14 характеризується позитивно (а.с. 222-223 т.2, а.с. 64 на звороті т.4), має водійський стаж близько 40 років (а.с.148 т. 2).

Згідно лікарських довідок, ОСОБА_14 на диспансерному обліку у психіатра і нарколога не перебуває (а.с. 225-226 т.2).

На підставі ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_14 , суд визнає щире каяття, оскільки обвинувачений фактично вину визнав, виявив готовність нести покарання, вибачився перед потерпілими та вживав заходів щодо відшкодування збитків потерпілим, часткове відшкодування ним матеріальної та моральної шкоди потерпілим , що підтверджується розписками.

Обставин, що обтяжують покарання, в ході судового розгляду не встановлено.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару , а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, врахувавши все вищевикладене, в тому числі обставини злочину та його наслідки, думку потерпілих та їх представників, суд дійшов висновку, що за вчинене кримінальне правопорушення, обвинувачений ОСОБА_14 заслуговує покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч. 3 ст. 286 КК України, у виді п`яти років позбавлення волі, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів.

Вирішуючи питання щодо можливості застосування відносно ОСОБА_14 ст. 75 КК України та звільнення його від відбування покарання з іспитовим строком, на чому наполягала сторона захисту, суд враховує, що ним було вчинено тяжкий злочин, його наслідки, а саме, що в результаті вчинення ним злочину настали непоправні наслідки - смерть двох потерпілих, думку потерпілих. Законодавцем визначено основне покарання за ч.3 ст. 286 КК України від 5 до 10 років позбавлення волі. Визначаючи основне покарання у мінімальному розмірі санкції даної статті судом вже враховано всі пом`якшуючі вину обставини, позитивні дані щодо особи обвинуваченого, а тому відсутні підстави для застосування ст.75 КК України.

Саме таке покарання в даному випадку відповідатиме меті покарання, передбаченій ст. 50 КК України.

Підстав для застосування ст. 69 КК України не вбачається.

Враховуючи, що обвинувачений допустив грубе порушення Правил дорожнього руху, тяжкі наслідки скоєного злочину у вигляді смерті двох людей, під час ДТП перебував в тверезому стані, має водійський стаж близько 40 років, суд вважає, що з урахуванням вимог ст. 65 КК України, для попередження вчинення обвинуваченим аналогічних злочинів та для забезпечення виправлення обвинуваченого, до ОСОБА_14 необхідно застосувати додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Саме таке покарання буде співмірним діянню і характеристиці особи.

Враховуючи встановлені обставини справи та наведені мотиви, суд вважає, що призначене покарання не містить ознак явно несправедливого, критерії якого визначені у постанові Верховного Суду від 01.11.2018 року по справі №524/5999/17.

Суд не погодився з думкою обвинувачення, яке наполягало на основному покаранні у виді 8 років позбавлення волі з застосуванням додаткового покарання, оскільки в конкретному випадку це не відповідає загальним засадам призначення покарань, а також вимогам ч.2 ст. 50 КК України, яка вказує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Розглянувши цивільні позови потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 про стягнення страхового відшкодування, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодовування.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

В силу положень ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Частиною 1 ст. 1168 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам, дітям, а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Згідно приписів п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

За приписами ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

При визначенні розміру шкоди враховуються вимоги розумності та справедливості.

Цивільно правова відповідальність власника забезпеченого транспортного засобу Mersedes Benz 1224, реєстраційний номер НОМЕР_1 застрахована Полісом обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії ЕР № 219152108 від 30.01.2024 року та договором добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів (приєднання) оферта № 0133321гпд4па від 30.01.2024 року у АТ «СК «АРКС»(а.с.162 на звороті - 163 т.1).

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-IV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідного до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 755/18006/15-ц, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або законом України від 01.07.2004 року № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 зазначеного Закону) чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Потерпілий ОСОБА_7 ( з урахуванням заяв про уточнення позовних вимог та про зменшення розміру позовних вимог) в остаточному варіанті позовної заяви прохав: - стягнути з АТ «СК «АРКС» на його користь матеріальну шкоду, яка пов`язана з лікуванням потерпілого від кримінального правопорушення у розмірі 185224,62 грн; - стягнути з АТ «СК «АРКС» на його користь матеріальну шкоду, яка пов`язана з тимчасовою втратою працездатності в розмірі 53063,50 грн; - стягнути з АТ «СК «АРКС» на його користь моральну шкоду в сумі 11914,41 грн (а.с.39-47, 232-233 т.1, а.с. 107 т.2).

В частині відшкодування матеріальної шкоди, яка пов`язана з лікуванням ОСОБА_7 від кримінального правопорушення, позов підлягає частковому задоволенню на суму 182814,78 грн (підтверджені відповідними чеками, квитанціями та рахунками на оплату витрати на закупівлю кульшового суглобу, лікування, реабілітацію, транспортування потерпілого; за виключенням витрат на оплату пального - газу).

В частині стягнення матеріальної шкоди, яка пов`язана з тимчасовою втратою працездатності в розмірі 53063,50 грн позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ст. 25 Закону України №1961-IV, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для працюючої особи - неотримана середня заробітна плата, обчислена відповідно до норм законодавства України про працю.

Згідно довідок ТОВ «Глобинський м`ясокомбінат» про доходи ОСОБА_7 з грудня 2023 року по жовтень 2024 року, згідно яких потерпілий в повному обсязі отримував належну йому заробітну плату протягом періоду тимчасової втрати працездатності, тому відсутні підстави для виплати страхового відшкодування за ст. 25 Закону (а.с.239-240 т.3).

Відповідно до ст. 26-1 Закону України №1961-IV, страховиком відшкодовується потерпілому фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час ДТП, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Тобто, розмір моральної шкоди, що підлягає сплаті за рахунок страховика становить 9140,74 грн, тому позов в цій частині підлягає частковому задоволенню.

Потерпіла ОСОБА_5 ( з урахуванням заяв про уточнення позовних вимог та про зменшення розміру позовних вимог) в остаточному варіанті позовної заяви прохала стягнути з ОСОБА_14 на її користь моральну шкоду в розмірі 519525 грн (а.с.77-87 т.1, а.с.100 т.2, а.с.174-177 т.3).

Відповідно до п.п. 3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану та ін. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Розглянувши цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_14 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, суд вважає його таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Діями обвинуваченого потерпілій була завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку зі смертю близької людини чоловіка та батька ОСОБА_16 , який загинув від отриманих в результаті ДТП травм. Все це негативно вплинуло на її моральний стан, життєві зв`язки, порушило звичайний уклад особистого життя.

Згідно розписки від 27.09.2024 року, ТОВ «ВКП «Стройсталь» частково відшкодовано ОСОБА_5 моральну та майнову шкоду, завдану внаслідок ДТП в загальній сумі 311175 грн (а.с.103 т.2)

Крім того, обвинуваченим ОСОБА_14 частково відшкодовано потерпілій ОСОБА_33 моральну шкоду в сумі 250000 грн, що підтверджується розпискою (а.с. 62 на звороті т.4).

Виходячи з викладеного та конкретних обставин справи, враховуючи тривалість та характер моральних страждань потерпілої, принцип розумності, виваженості і справедливості, суд вважає, що з врахуванням зазначених обставин позов про відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню частково в сумі 250000 гривень.

Потерпіла ОСОБА_6 (з урахуванням заяв про уточнення позовних вимог та про зменшення розміру позовних вимог) в остаточному варіанті позовної заяви прохає: - стягнути з АТ «СК «АРКС» на її користь суму страхового відшкодування витрат, пов`язаних з похованням та спорудженням надгробного пам`ятника в сумі 90300 грн; - стягнути з АТ «СК «АРКС» на її користь, як законного представника неповнолітнього ОСОБА_34 , шкоду у разі смерті потерпілого внаслідок втрати годувальника за період з 01.03.2024 року до повноліття 10.09.2025 року шляхом проведення одноразової виплати в розмірі 228636,80 грн; - стягнути з АТ «СК «АРКС» на її користь, як законного представника неповнолітньої ОСОБА_35 , шкоду у разі смерті потерпілого внаслідок втрати годувальника за період з 01.03.2024 року до 01.03.2027 року шляхом проведення одноразової виплати в розмірі 411546,33 грн та в подальшому по 11431,84 грн щомісячним платежем до повноліття; - стягнути з АТ «СК «АРКС» на її користь шкоду, пов`язану з фізичним знищенням транспортного засобу в розмірі 76454,40 грн; - стягнути з АТ «СК «АРКС» на її користь моральну шкоду в розмірі 85200 грн (а.с.94-100 т.1, а.с.15-17 т.2, а.с.106 т.2).

Відповідно до ст. 1201 ЦК України, особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.

Суд вважає обґрунтованими та документально підтвердженими витрати на поховання в сумі 77800 грн (58400+6370+13030).

Витрати, пов`язані з поминальним обідом не підлягають відшкодуванню, оскільки вони не відносяться до витрат на поховання.

Ст. 1200 ЦК України регламентовано, що у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті. Шкода відшкодовується:

1) дитині - до досягнення нею вісімнадцяти років (учню, студенту - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років);

Особам, визначеним у пунктах 1-5 частини першої цієї статті, шкода відшкодовується у розмірі середньомісячного заробітку (доходу) потерпілого з вирахуванням частки, яка припадала на нього самого та працездатних осіб, які перебували на його утриманні, але не мають права на відшкодування шкоди. До складу доходів потерпілого також включаються пенсія, суми, що належали йому за договором довічного утримання (догляду), та інші аналогічні виплати, які він одержував.

Особам, які втратили годувальника, шкода відшкодовується в повному обсязі без урахування пенсії, призначеної їм внаслідок втрати годувальника, та інших доходів.

Враховуючи викладене, позов в частині стягнення з АТ «СК «АРКС» на користь ОСОБА_6 , як законного представника неповнолітнього ОСОБА_34 , шкоди у разі смерті потерпілого внаслідок втрати годувальника за період з 01.03.2024 року до повноліття 10.09.2025 року шляхом проведення одноразової виплати в розмірі 228636,80 грн та стягнення з АТ «СК «АРКС» на її користь, як законного представника неповнолітньої ОСОБА_35 , шкоди у разі смерті потерпілого внаслідок втрати годувальника за період з 01.03.2024 року до 01.03.2027 року шляхом проведення одноразової виплати в розмірі 411546,33 грн та в подальшому по 11431,84 грн щомісячним платежем до повноліття підлягає задоволенню.

В частині відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, суд зазначає наступне.

Згідно висновку експерта № 76-24 від 15.04.2024, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля ВАЗ 21103 внаслідок пошкодження в ДТП, дорівнює вартості автомобіля на момент ДТП та складає 76454,40 грн.

Відповідно до ст. 28 Закону України № 1961-IV транспортний засіб вважається знищеним, якщо вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість транспортного засобу станом на день настання дорожньо-транспортної пригоди до його пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, страхова (регламентна) виплата розраховується як сума:

матеріальних збитків, що визначаються як різниця між ринковою вартістю транспортного засобу на день настання дорожньо-транспортної пригоди до його пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та після пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди;

документально підтверджених витрат, пов`язаних з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання потерпілої особи або до місця стоянки такого транспортного засобу на території України.

Згідно звіту № 107/24 від 16.04.2024 року, вартість залишків автомобіля ВАЗ 21103 становить 11023,20 грн.

Враховуючи викладене, розмір страхового відшкодування становить 65431,20 грн, тому позов в цій частині підлягає частковому задоволенню на вказану суму .

Відповідно до ст. 26-1 Закону України №1961-IV, страховиком відшкодовується потерпілому фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час ДТП, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Тобто, розмір моральної шкоди, що підлягає сплаті за рахунок страховика становить 85200 грн, тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 118 КПК України витрати на правову допомогу відносяться до процесуальних витрат.

Частиною 2 ст. 120 КПК України передбачено, що витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий.

Положеннями ст. 124 КПК України передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. За відсутності в обвинуваченого коштів, достатніх для відшкодування зазначених витрат, вони компенсуються потерпілому за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом для компенсації шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що питання про відшкодування витрат на правову допомогу підлягає вирішенню не як складова частина цивільного позову, а у відповідності до ст. 124 КПК України, як витрати на правову допомогу, які є складовою частиною процесуальних витрат згідно ст. 118 КПК України.

Враховуючи викладене, з ОСОБА_14 на користь ОСОБА_7 підлягають стягненню понесені ним документально підтверджені витрати на правову допомогу в сумі 10000 грн, що підтверджуються квитанцією № 1/24 ( а.с. 52 т.1); з ОСОБА_14 на користь ОСОБА_6 підлягають стягненню понесені нею документально підтверджені витрати на правову допомогу в сумі 10000 грн, що підтверджуються квитанцією № 2/24 ( а.с. 101-102 т.1).

Ч. 2 ст. 124 КПК України передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на корить держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. В зв`язку з цим з ОСОБА_14 на користь держави підлягають стягненню витрати на залучення експертів для проведення судової експертизи № СЕ-19/117-24/3972-ІТ в сумі 2271,84 грн (а.с. 30 т.3); судової експертизи № СЕ-19/117-24/3971-ІТ в сумі 1514,56 грн (а.с. 41 т.3); судової експертизи № СЕ-19/117-24/3970-ІТ в сумі 2271,84 грн (а.с. 54 т.3); судової експертизи № СЕ-19/117-24/3969-ІТ в сумі 757,28 грн (а.с. 62 т.3); судової експертизи № СЕ-19/117-24/5610-ІТ в сумі 1514,56 грн (а.с. 71 т.3), всього на суму 8330,08 грн (1514,56+2271,84+2271,84+757,28+1514,56= 8330 грн 08 коп).

Суд вважає за необхідне у відповідності до вимог ч. 4 ст.174 КПК України скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 23.02.2024 на вантажний автомобіль Mersedes Benz 1224, реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіль ВАЗ 21103, реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с.184-185 т.2).

Питання речових доказів підлягає вирішенню в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

23.02.2024 року ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_14 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 181680 грн.

27.02.2024 року ОСОБА_14 звільнений з Полтавської установи виконання покарань № 23, в зв`язку з внесенням застави у розмірі 181680 грн, що підтверджується довідкою про звільнення від 27.02.2024 року (а.с.61 т.4).

Строк відбування покарання ОСОБА_14 у виді позбавлення волі необхідно рахувати з часу його затримання на підстави вироку суду, що набрав законної сили.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

ОСОБА_14 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Запобіжний захід ОСОБА_14 , до набрання вироком законної сили, залишити у вигляді застави.

Строк відбування основного покарання ОСОБА_14 рахувати з часу його затримання на підставі вироку суду, що набрав законної сили.

Зарахувати в строк відбування покарання строк тримання ОСОБА_14 під вартою в період з 21.02.2024 року по 27.02.2024 року.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задовольнити частково. Стягнути з акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» на користь ОСОБА_7 182814 (сто вісімдесят дві тисячі вісімсот чотирнадцять) грн 78 коп витрат на лікування та 9140 (дев`ять тисяч сто сорок) грн 74 коп моральної шкоди. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_14 на користь ОСОБА_5 250000 (двісті п`ятдесят тисяч) грн моральної шкоди. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задовольнити частково. Стягнути з АТ «СК «АРКС» на користь ОСОБА_6 суму страхового відшкодування витрат, пов`язаних з похованням та спорудженням надгробного пам`ятника в сумі 77800 грн. Стягнути з АТ «СК «АРКС» на користь ОСОБА_6 , як законного представника неповнолітнього ОСОБА_34 , шкоду внаслідок втрати годувальника за період з 01.03.2024 року до повноліття 10.09.2025 року шляхом проведення одноразової виплати в розмірі 228636,80 грн. Стягнути з АТ «СК «АРКС» на користь ОСОБА_6 , як законного представника неповнолітньої ОСОБА_35 , шкоду у разі втрати годувальника за період з 01.03.2024 року до 01.03.2027 року шляхом проведення одноразової виплати в розмірі 411546,33 грн та в подальшому по 11431,84 грн щомісячним платежем до повноліття дитини. Стягнути з АТ «СК «АРКС» на користь ОСОБА_6 шкоду, пов`язану з фізичним знищенням транспортного засобу в розмірі 65431,20 грн. Стягнути з АТ «СК «АРКС» на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в сумі 85200 грн.

Стягнути з ОСОБА_14 на користь ОСОБА_7 витрати на правову допомогу в сумі 10000 грн.

Стягнути з ОСОБА_14 на користь ОСОБА_6 витрати на правову допомогу в сумі 10000 грн.

Стягнути з ОСОБА_14 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 8330 ( вісім тисяч триста тридцять) гривень 08 копійок

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 23.02.2024 року на вантажний автомобіль Mersedes Benz 1224, реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіль ВАЗ 21103, реєстраційний номер НОМЕР_2 - скасувати.

Речові докази: компакт диск з надписом «Videx CD-R 700 Mb» з даними GPS трекеру за 21.02.2024 року, компакт диск з надписом «DVD-R 4,7Gb MyMedia», на якому містяться відеофайли з портативної нагрудної камери працівників ГРПП зберігати в матеріалах кримінального провадження; автомобіль Mersedes Benz 1224, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_36 , - залишити власнику ОСОБА_37 ; автомобіль ВАЗ 21103, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходиться на території ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області повернути потерпілій ОСОБА_6 ; паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_14 повернути ОСОБА_14 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення учасниками судового провадження через Глобинський районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1