Провадження № 1-кп/127/1072/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2025 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.08.2025 за № 0000680, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ Миколаївської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , із середньою спеціальною освітою, військовослужбовця, неодруженого, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше судимого:

21.12.2018 Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

10.06.2019 Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці. Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 28.08.2019 вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10.06.2019 змінений, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 21.12.2018 ухвалено виконувати самостійно;

01.11.2019 Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці;

22.05.2020 Кременецьким районним судом Тернопільської області за ч. 2 ст. 186 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. 09.06.2023 звільнений по відбуттю покарання;

25.10.2023 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 4 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років;

31.01.2025 Чугуївським міським судом Харківської області за ч. 4 ст. 186 КК України, на підставі ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 2 місяці. Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 30.04.2025, звільнений умовно-достроково від відбування основного покарання, призначеного вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 31.01.2025, для проходження військової служби на підставі ст. 81-1 КК України,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 407 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Солдат ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді стрільця санітара 3 стрілецького спеціалізованого відділення 3 стрілецького спеціалізованого взводу 2 стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , в порушення ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 41 Конституції України, в умовах воєнного стану, вчинив умисний корисливий злочин за таких обставин.

Так, 22.07.2025 військовослужбовець солдат ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, із особистих мотивів та з метою ухилитись від виконання обов`язків військової служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, без поважних причин, з метою ухилення від проходження військової служби, не повернувся в пункт дислокації 2 стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , в район зосередження АДРЕСА_3 , внаслідок чого вчинив самовільне залишення військової частини, час проводив на власний розсуд у АДРЕСА_4 , не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби до 16.08.2025, тобто до його фактичного затримання працівниками поліції за вчинення іншого кримінального правопорушення.

За час відсутності у військовій частині НОМЕР_2 солдат ОСОБА_3 , обов`язки військової служби не виконував, перебуваючи поза межами указаної військової частини, правоохоронні органи або органи військового управління про свою належність до військової служби, а також про нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, не повідомляв та проводив час на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 5 ст. 407 КК України, - самовільне залишення військової частини, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби) без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Крім того, солдат ОСОБА_3 16.08.2025 приблизно о 19 год. 00 хв. перебував у квартирі ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_5 , з дозволу власника.

Реалізуючи свій злочинний протиправний умисел, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що ОСОБА_6 спить, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, керуючись жагою до легкої наживи, діючи умисно, таємно, повторно, усвідомлюючи протиправність та караність своїх дій, вчиняючи їх проти волі власника зазначеного майна, з корисливих мотивів, відкрив чорну чоловічу сумку, яка була на тумбочці в коридорі зазначеної квартири, та дістав з гаманця грошові кошти на загальну суму 5000 гривень та мобільний телефон INFINIX НОТ 50 та залишив місце вчинення кримінального правопорушення, надалі розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 10 557 грн 65 коп.

Таким чином ОСОБА_3 , вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав та показав, що дійсно вчинив дані злочини за вказаних в обвинувальному акті обставин. Вчинивши крадіжку мобільного телефону він здав його в ломбард, а отримані за нього кошти витратив на власний розсуд. У вчиненому щиро кається та завіряє суд, що зрозумів свої помилки і подібне більше не повториться, має бажання служити в ЗСУ, просить його суворо не карати.

У судове засідання потерпілий ОСОБА_6 , який належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не прибув, однак надав до суду заяву, в якій просив судовий розгляд кримінального провадження здійснювати без його участі, при призначенні покарання покладається на розсуд суду.

Відповідно до ст. 325 Кримінального процесуального кодексу України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.

Заслухавши думку сторін судового провадження, які не заперечують проти проведення судового розгляду без потерпілого, суд вважає за можливе проведення судового розгляду без потерпілого ОСОБА_6 .

Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих його даних, заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.

Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суду обставини вчинення злочинів, дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому злочинів при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

А тому суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 по епізоду вчинення 22.07.2025 самовільного залишення військової частини - за ч. 5 ст. 407 КК України, тобто самовільне залишення військової частини, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби) без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану; по епізоду вчинення 16.08.2025 викрадення грошових коштів та мобільного телефону належних ОСОБА_6 - за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Призначаючи обвинуваченому покарання суд, відповідно до вимог статей 50, 65-67 Кримінального кодексу України щодо загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих кримінальних правопорушень, однак на шлях виправлення не став та продовжив вчиняти кримінальні правопорушення, характеризується негативно, відношення обвинуваченого до своїх дій, а саме те, що він щиро кається та жалкує про вчинене, завіряє суд, що подібне більше не повториться, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, являється військовослужбовцем.

Обставиною, яка, згідно частини 1 статті 66 Кримінального кодексуУкраїни, пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.

Обставин, які, згідно ст. 67 Кримінального кодексу України, обтяжують покарання, судом не встановлено.

Суд зазначає, що згідно положень частини 2 статті 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Частинами 1 та 2 статті 65 Кримінального кодексу України, зокрема встановлено, що суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч. 5 ст. 407, ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, оскільки менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Також, покарання слід призначити з урахуванням положень ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України шляхом часткового складання призначених покарань у виді позбавлення волі, оскільки менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Окрім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 засуджений 31.01.2025 Чугуївським міським судом Харківської області за ч. 4 ст. 186 КК України, на підставі ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років 2 місяці.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 30.04.2025, ОСОБА_3 звільнений умовно-достроково від відбування основного покарання, призначеного вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 31.01.2025, для проходження військової служби на підставі ст. 81-1 КК України.

Відповідно до ст. 71 Кримінального кодексу України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Призначене хоча б за одним із вироків додаткове покарання або невідбута його частина за попереднім вироком підлягає приєднанню до основного покарання, остаточно призначеного за сукупністю вироків. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Згідно з ч. 3 ст. 81-1 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає такій особі покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.

Оскільки, ОСОБА_3 , будучи засуджений 31.01.2025 Чугуївським міським судом Харківської області та ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 30.04.2025 звільненим від відбування основного покарання для проходження військової служби за контрактом, вчинив дані злочини після ухвалення вищевказаного вироку, але до повного відбуття покарання за зазначеним вироком, а саме вчинив злочини протягом невідбутої частини покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому остаточне покарання з урахуванням вимог ст. ст. 71, 72 КК України.

Згідно протоколу затримання від 16.08.2025, ОСОБА_3 затримано 16.08.2025.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 18.08.2025 до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів до 14.10.2025 включно, з одночасним визначенням розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 14.10.2025 продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого на строк 60 днів до 12.12.2025, з одночасним визначенням розміру застави.

Враховуючи положення ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу України, слід зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з дня затримання 16.08.2025 по день набрання вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Крім цього, з урахуванням ступеня тяжкості вчинених злочинів, даних про особу обвинуваченого, а також враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема ризиків переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, та з метою забезпечення виконання процесуальних рішень у кримінальному провадженні, суд дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки наявні ризики є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти даним ризикам.

Враховуючи викладене, суд вважає, що запобіжний захід, застосований до обвинуваченого, у виді тримання під вартою слід залишити без зміни та продовжити строк даного запобіжного заходу, до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексуУкраїни.

Крім того, на підставі ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта: висновок експерта № 1858/25-21 від 04.09.2025 в розмірі 1 696 грн 32 коп.

Керуючись ст.ст. 50, 65-67, 70, 71, 72 Кримінального кодексуУкраїни, ст.ст. 100, 124, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексуУкраїни, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 407, ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання:

за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років;

за ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 Кримінального кодексу України призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.

На підставі ст.ст. 71, 72 Кримінального кодексу України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 31.01.2025 та остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 у виді тримання під вартою залишити без змін та продовжити строк даного запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу України, зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з дня затримання 16.08.2025 по день набрання вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, а саме, документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 1 696 (одна тисяча шістсот дев`яносто шість) грн 32 коп.

Речові докази у кримінальному провадженні - камуфльовану сумку з таким вмістом: запальничка білого кольору, зарядний пристрій у зборі зі шнуром, ваучер з сімкарти (упаковано до спец. пакету PSP3238834); камуфльовану футболку, камуфльовані тактичні штани (упаковано до спец. пакету HYQ0122304); мобільний телефон ZTE Blade А36 imei 1: НОМЕР_3 з силікованим чохлом та банківську карту банку Пумб НОМЕР_4 (упаковано до спец. пакету CR11005897); тактичні кросівки кольору «койот» (упаковано до спец. пакету HYQ0122303), які відповідно до постанови слідчого про визнання речовими доказами від 16.08.2025 та квитанції № 3090 (без дати), передані до камери зберігання речових доказів відділу поліції № 1 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області - повернути власнику ОСОБА_3 .

Речовий доказ у кримінальному провадженні - вилучений змив, упакований до паперового конверту НПУ, який відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 16.08.2025, приєднаний до матеріалів кримінального провадження - знищити.

Речові докази у кримінальному провадженні - оптичний носій інформації DVD-R, з відеозаписами за період часу з 19:54 год. по 20:11 год. 15.08.2025, з камер відеоспостереження у ТОВ «Ломбард Дім Мікрофінанс»», що розташований за адресою: м. Вінниця, вул. Героїв Нац. Гвардії, 44; оптичний носій інформації DVD-R, з відеозаписами за період часу з 17:00 год. по 17:10 год. 15.08.2025 року, з камер відеоспостереження у магазині "Мікс Маркет", що розташований за адресою: м. Вінниця, вул. Брацлавська, 62А; оптичний носій інформації DVD-R, з відеозаписами з камер відеоспостереження, у магазині "Продукти", що розташований за адресою: м. Вінниця, вул. Київська, 4, в період часу з 15:39 год. по 15:50 год. 15.08.2025, які відповідно до постанов слідчого від 17.08.2025 приєднані до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя