печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора другого відділу першого управління Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000114 від 17.02.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор другого відділу першого управління Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, яке вилучено 03.12.2025 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання прокурор вказує, що вказане майно є речовими доказами відповідно до постанови слідчого від 03.12.2025, оскільки відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, а тому з метою збереження речових доказів, яка відповідає п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу на підставі абз. 1 ч. 3 цієї статті підлягає арешту.

До початку судового засідання прокурор подав заяву, у якій просив здійснювати розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав.

З урахуванням того, що ч.1ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається не пізніше двох днів, вважаю за можливе розглянути клопотання у відсутність власника майна.

Вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього матеріали кримінального провадження, заперечення представника власника майна, приходжу до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що слідчими Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000114, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.02.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 191 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що службовими особами Державної податкової служби України, Державної митної служби України та їх територіальними органами, які, діючи за попередньою змовою зі службовими особами суб`єктів господарської діяльності, з метою одержання неправомірної вигоди за нестворення перешкод при проведенні перевірок та здійсненні господарської діяльності, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам держави, умисно не вживаються заходи відповідного правового реагування стосовно окремих комерційних структур, що спричинило тяжкі наслідки.

Так, у ході розслідування провадження отримано відомості щодо службових осіб Державної податкової служби України та Державної митної служби України, які, діючи в інтересах ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , що контролюють господарську діяльність суб`єктів підприємницької діяльності ТОВ «РОЯЛ ДЕЛОНІКС» (), ТОВ «ГЛОБАЛ АВТОТРЕЙД ПЛЮС» (), ТОВ «ТЕОН ПЛЮС» (), ТОВ «КОДЕНС» () та інших, не провели належні контрольно-ревізійні заходи, що призвело до тяжких наслідків.

Разом з цим, відповідно до аналітичного висновку ДПСУ встановлено, що ТОВ «ВІСТАМО» (43334688), ймовірно, з метою ухилення від сплати податків не здійснило реєстрацію податкових накладних з ПДВ на загальну суму 170 632 969 грн., у тому числі ПДВ 28 438 829 грн та в подальшому знижено податок на прибуток на суму 92 092 691 грн. ТОВ «ЛАЙТФУД» (44193447), ймовірно, з метою ухилення від сплати податків не здійснило реєстрацію податкових накладних з ПДВ на загальну суму 30 239 224 грн., у тому числі ПДВ 5 039 871 грн. та в подальшому знижено податок на прибуток на суму 37 591 553 грн.

Так, 03.12.2025 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва було проведено обшук адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено:

- мобільний телефон марки «Iphone 13, IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-картками операторів мобільного зв`язку НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

03.12.2025 вищевказані речі постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ ДБР ОСОБА_13 визнано та долучено в якості речових доказів до матеріалів кримінального провадження № 0000114.

На даний час прокурор вказує, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження, а також з метою збереження речових доказів виникла необхідність у вжитті заходу забезпечення цього провадження, такого як арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Постановою слідчого від 03.12.2024 виявлені та вилучені під час обшуку речі визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Таким чином, в наданих матеріалах кримінального провадження містяться достатні дані, які вказують на те, що було вчинено кримінальні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України, і що вказані речі зберегли на собі сліди вчинення кримінальних правопорушень, та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, наявна необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на речі виявлені та вилучені під час обшуку, проведеного 03.12.2025, оскільки вони відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та метою такого арешту є забезпечення збереження речових доказів.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, вилучене 03.12.2025 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон марки «Iphone 13, IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-картками операторів мобільного зв`язку НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1