ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

слідчої ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

представника володільця майна ДП «Дослідне господарство»

«Перше Трвавня» адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши апеляційну скаргу представника володільця майна адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 жовтня 2025 року, якою частково задоволено клопотання прокурора про арешт майна (ЄРДР № 0000447),

В С Т А Н О В И В

Прокурор звернувся із клопотанням до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області про арешт майна, а саме: на посіви сільськогосподарської культури кукурудзи, 2025 року посіву, що вирощується на земельних ділянках, які перебувають у постійному користуванні ДП «Дослідне господарство «Перше Травня» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України»,на земельних ділянках з кадастровими номерами :01:004:0025, :02:002:0031, :02:003:0039, :04:002:0024, :01:004:0028, :01:004:0027, :04:002:0025, :04:002:0026, :04:002:0012, із забороною ДП «Дослідне господарство «Перше Травня» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України», ТОВ «Вербена» та будь-яким іншим особам, крім осіб, залучених слідчим, прокурором до співробітництва щодо збирання, перевезення та зберігання врожаю, відчужувати, розпоряджатися та користуватися вищезазначеним майном, зокрема вчиняти будь-які дії, пов`язані з обробітком та збиранням врожаю із застосуванням спеціальної сільськогосподарської техніки або без такої.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 жовтня 2025 року вищезазначене клопотання прокурора задоволено частково.

Накладено арешт у кримінальному провадженні ЄРДР за №0000447 від 16 травня 2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 364 КК України на майно, а саме: посіви сільськогосподарської культури кукурудзи 2025 року посіву, що вирощується на земельній ділянці, яка перебуває у постійному користуванні ДП «Дослідне господарство «Перше Травня» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України», , а саме на посіви сільськогосподарської культури кукурудзи, що вирощується на земельній ділянці з кадастровим номером :04:002:0012, площею 94,4066 га із одночасною забороною ДП «Дослідне господарство «Перше Травня» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України», ТОВ «Вербена» та будь-яким іншим особам, крім осіб, залучених слідчим, прокурором до співробітництва щодо збирання, перевезення та зберігання врожаю, відчужувати, розпоряджатися та користуватися вищезазначеним майном, зокрема вчиняти будь-які дії, пов`язані з обробітком та збиранням врожаю із застосуванням спеціальної сільськогосподарської техніки або без такої відносно земельної ділянки з кадастровим номером :04:002:0012, площею 94,4066 га.

У задоволенні інших вимог клопотання - відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, представник володільця майна адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, у якій через її незаконність та необґрунтованість, просить ухвалу слідчої судді від 24 жовтня 2025 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна відмовити повністю. Стверджує, що ДП, з метою виконання покладених на нього державою завдань, у 2025 році здійснено посів кукурудзи на земельних ділянках, що перебувають у його постійному користуванні. Така діяльність зумовлена необхідністю негайного вжиття заходів для погашення виниклої у товариства заборгованості у розмірі більше, ніж 48 мільйонів грн, а накладення арешту призведе до банкрутства товариства. Між ДП та ТОВ «Вербена» укладено договори про надання послуг з обробки земельних ділянок, оскільки ДП не володіє необхідними технічними та трудовими ресурсами. Власником врожаю є виключно ДП, а прокурором не зазначено конкретних родових та індивідуальних показників таких посівів, його ваги, тоді як накласти арешт на абстрактну кількість врожаю, фактично неможливо. Також вважає, що сам факт наявності у матеріалах провадження постанови про визнання врожаю сільськогосподарської культури речовим доказом, не може слугувати метою для накладення арешту на майно,.у розумінні положень ч. 2 ст. 173 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, представника володільця майна, який подану апеляційну скаргу підтримав, просив задовольнити, слідчої та прокурора, які відносно її задоволення заперечили, колегія суддів доходить такого висновку.

Апеляційний розгляд матеріалів даного клопотання здійснюється виключно в межах доводів апеляційної скарги захисника.

Згідно із ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення слідчий суддя, відповідно до вимог ст. ст. 94, 132, 173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до вимог ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому зазначеним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи, або для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Зазначених вимог слідчим суддею, при розгляді даного клопотання, дотримано.

СУ ГУНП здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні ЄРДР № 0000447 від 16 травня 2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 364 КК України.

02 вересня 2025 року повідомлено про підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 364 КК України.

Змістом підозри стверджується, що ОСОБА_9 , як в.о. обов`язки директора ДП «Дослідне господарство «Перше Травня» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України», у період з лютого по березень 2025року, зловживаючи своїм службовим становищем, за попередньою змовою із завідуючим господарством вказаного підприємства ОСОБА_10 , достовірно знаючи, що земельна ділянка із кадастровим номером- :04:002:0012 площею 94,4066 га, що знаходиться в межах Копачівської сільської територіальної громади Луцького району Волинської області, перебуває у державній власності, а ДП «Дослідне господарство «Перше Травня» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України», у свою чергу, наділене виключно правом постійного користування вищевказаною земельною ділянкою, уклавши із посадовими особами ТОВ «Вербена» попередню усну домовленість про майбутню легалізацію у правовому полі господарської діяльності вказаного товариства на земельній ділянці, що на праві постійного користування належать ДП «Дослідне господарство «Перше Травня» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України», надала дозвіл вказаному приватному суб`єкту господарювання на обробіток, посів та збір урожаю на зазначеній вище земельній ділянці, тобто фактично розпорядилася нею, передавши у фактичне користування та володіння ТОВ «Вербена», не маючи на це відповідного права.

05 серпня 2025 року, з участю спеціаліста, проведено повторний огляд земельних ділянок сільськогосподарського призначення, що на праві постійного користування належать ДП «Дослідне господарство «Перше Травня» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту картоплярства Національної академії аграрних наук України», в ході якого установлено, що у межах даних земельних ділянок знаходиться вже зрощена сільськогосподарська культура кукурудза.

Відповідно до даних копії звіту про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2025 року, показники посівів сільськогосподарської культури кукурудзи, із фактичною площею посівів, різняться.

Постановою слідчого від 06 вересня 2025 року посіви сільськогосподарської культури кукурудзи, у тому числі, в межах земельної ділянки з кадастровим номером :04:002:0012, визнано речовими доказами.

Виходячи із змісту наявної у цьому кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 364 КК України підозри, зважаючи на те, що вказана земельна ділянка може бути предметом вчинення кримінально протиправних дій та відповідає критеріям, визначених ст. 98 КПК України, слідчий суддя дійшов законного та обгрунтованого висновку про доцільність накладення арешту на посіви сільськогосподарської культури кукурудзи, що розташовані на ній.

Даний арешт виправданий потребами досудового розслідування, і протилежного, при розгляді апеляційної скарги представника володільця майна адвоката ОСОБА_8 , не установлено.

Тому, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 жовтня 2025 року - без зміни.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу представника володільця майна адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 жовтня 2025 року, якою частково задоволено клопотання прокурора про арешт майна без зміни.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: