КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/824/1722/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000765, по обвинуваченню:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, за апеляційною скаргоюзаступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2024 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2024 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Остаточне покарання ОСОБА_8 визначено у відповідності до положеньч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, з урахуванням покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 19 вересня 2023 року, у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

На підставі ч.3 ст.72 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік та покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, постановлено виконувати самостійно.

По справі вирішено питання про речові докази та судові витрати.

За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим у тому, що він, будучи засудженим вироком Шевченківського районного суду від 19 вересня 2023 року за ч.1 ст.309 КК України, у невстановлений досудовим слідством час, але не пізніше 16 квітня 2024 року, біля гаражів за адресою: м. Київ, вул. Салютна, 25, виявив згорток, всередині якого знаходився наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), в таблетках у кількості 7 (сім) штук масою 0,154 г., та розпочав його незаконно зберігати при собі, без мети збуту.

Того ж дня, а саме 16 квітня 2024 о 13.20 год. ОСОБА_8 був зупиненийпрацівниками поліції. В ході особистого обшуку, проведеного працівниками поліції Шевченківського УП ГУНІ у м. Києві,у ОСОБА_8 виявлено та вилучено частину блістерної упаковки із написом «Метадон-ЗН», із таблетками білого кольору у кількості 7 штук, а саме психотропну речовину метадон (фенадон), масою 0,154 г., обіг якого згідно Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, обмежено,який ОСОБА_8 придбав та зберігав при собі без мети збуту.

Суд кваліфікував дії ОСОБА_8 по ч.2 ст.309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, вчиненого особою протягом року після засудження за ст.309 КК України.

В поданій апеляційній скарзі з доповненнями прокурор, не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини кримінального правопорушення та правову кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання, через неправильне застосування кримінального закону, а саме положень ст.ст.71, 72 КК України.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор зазначає, що в ході розгляду апеляційної скарги встановлено, що ОСОБА_10 , згідно платіжної інструкції № 5451-2958-6321-7905 від 07 липня 2025 року повністю сплатив штраф у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, який йому було призначено згідно вироку Шевченківського районного суду міста Києва від 19 вересня 2023 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

У звязку з цим 07 липня 2025 року ОСОБА_10 знятий з обліку у Шевченківському районному відділі філії ДУ «Центр пробації» у місті Києві та Київській області, як особа, яка повністю відбула покарання, призначеного йому за вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 19 вересня 2023 року.

Як зазначає прокурор, сплата ОСОБА_11 штрафу за попереднім вироком повністю вичерпує виконання цього кримінального покарання, як відповідна стадія реалізації кримінальної відповідальності, та виключає необхідність призначення покарання за сукупністю вироків у відповідності до вимог ст. 71 КК України.

За результатами апеляційного розгляду просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання, виключити з резолютивної частини вирокурішення про призначення ОСОБА_8 покарання на підставі ст.ст.71, 72 КК України за сукупністю вироків з урахуванням покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 19 вересня 2023 року та виключити з вступної та мотивувальної частин вироку посилання на попередню судимість ОСОБА_12 .

Відповідно до ч.4 ст.401 КПК України обвинувачений підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, якщо в апеляційній скарзі порушується питання про погіршення його становища або якщо суд визнає обов`язковою його участь.

Захисник вважає, що оскільки поданими прокурором змінами до апеляційної скарги не погіршується процесуальне становище обвинуваченого, вважає за можливе розглянути дане провадження в суді апеляційної інстанції за відсутності обвинуваченого.

Оскільки в апеляційній скарзі з доповненнями не порушується питання про погіршення становища обвинуваченого, та суд не визнав обов`язковою його участь, колегія суддів вважає за можливим здійснити розгляд провадження у відсутності ОСОБА_12 .

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з поданими доповненнями, захисника, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги з доповненнями, перевіривши матеріали кримінального провадження, проаналізувавши апеляційні доводи, провівши судові дебати, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Суд першої інстанції, діючи у відповідності до положень частини 3 статті 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу винного.

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення та правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_12 за ч.2 ст.309 КК України учасниками судового провадження не оспорюються та не оскаржуються, а тому у відповідності до положень ст.404 КПК України апеляційною інстанцією не перевіряються.

Оскаржуваним вироком ОСОБА_12 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік, з покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Остаточне покарання ОСОБА_8 визначено у відповідності до положеньч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, з урахуванням покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 19 вересня 2023 року, у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

На підставі ч.3 ст.72 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік та покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, постановлено виконувати самостійно.

Призначене ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.309 КК України відповідає засадам, визначених у ст.65 КК України та прокурором в поданій апеляційній скарзі з доповненнями не оспорюється.

Разом з цим, колегія суддів вважає обґрунтованими апеляційні доводи прокурора пронеобхідність зміни вироку в частині призначеного ОСОБА_8 покарання.

Відповідно до положень ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно ч.3 ст.78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Як вбачається із матеріалів провадження, вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 19 вересня 2023 року ОСОБА_8 було засуджено за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

Згідно оскаржуваного вироку нове кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.309 КК України, ОСОБА_8 вчинив 16 квітня 2024 року, тобто до закінчення іспитового строку.

Разом з тим, ОСОБА_10 згідно платіжної інструкції № 5451-2958-6321-7905 від 07 липня 2025 року в повному обсязі сплатив штраф, призначений вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 19 вересня 2023 року у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

Та того ж дня 07 липня 2025 року ОСОБА_10 знятий з обліку у Шевченківському районному відділі філії ДУ «Центр пробації» у місті Києві та Київській області, у зв`язку зі сплатою штрафу в повному обсязі.

Таким чином, як правильно посилається прокурор у поданій апеляційній скарзі з доповненнями, відсутні підстави для застосування положень ст.71, ст. 72 КК України, оскільки в даному випадку ОСОБА_10 відбув покарання за попереднім вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 19 вересня 2023 року.

За таких обставин підлягає виключенню з вироку рішення суду про призначення ОСОБА_10 покарання за правилами ст.71, ст. 72 КК України, як і посилання на попередню судимість ОСОБА_12 за вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 19 вересня 2023 року.

Відповідно до ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність.

З наведених підстав апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_9 із доповненнями заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_13 , задовольнити.

Вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2024 року, ухвалений щодо ОСОБА_8 в частині призначеного покарання - змінити.

Виключити з резолютивної та мотивувальної частин вироку посилання на статочне призначення покарання на підставі ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків з урахуванням покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 19 вересня 2023 року, та посилання у вступній та мотивувальній частині вироку на попередню судимість ОСОБА_12 .

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції.

Судді:

________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4