УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника ТОВ «Лісове господарство Форест» - адвоката ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 квітня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000162, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 квітня 2022 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 110-2, ч. 4 ст. 111-1, ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України, -

в с т а н о в и в:

01 жовтня 2025 року (зареєстровано в системі «Електронний суд» 30 вересня 2025 року) до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання представника ТОВ «Лісове господарство Форест» - адвоката ОСОБА_3 про часткове скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 квітня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000162, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 квітня 2022 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 110-2, ч. 4 ст. 111-1, ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України, на грошові кошти ТОВ «Лісове господарство Форест» (), які знаходяться на банківських рахунках та грошові кошти, що в подальшому надходитимуть на наступні банківські рахунки:

НОМЕР_1 , відкритому у АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» ();

НОМЕР_2 , відкритому у АТ «СЕНС БАНК» (АЛЬФА БАНК);

НОМЕР_3 , відкритому у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» ();

НОМЕР_4 , відкритому у АБ «УКРГАЗБАНК» ().

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив задовольнити з підстав наведених у ньому.

Прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення клопотання, оскільки арешт на майно накладено обґрунтовано та потреба в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження на даний час не відпала. Крім того зазначив, що у кримінальному провадженні № 0000162, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 квітня 2022 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 110-2, ч. 4 ст. 111-1, ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України, 27 серпня 2025 року стороні захисту надіслано повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, у порядку ст. 290 КПК України.

Заслухавши доводи адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положеннями ч. 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У судовому засіданні встановлено, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000162, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 квітня 2022 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 110-2, ч. 4 ст. 111-1, ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України. Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється прокурорами відділу Офісу Генерального прокурора.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києві від 21 квітня 2023 року клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000162 від 18 квітня 2022 року про арешт майна задоволено та накладено арешт, зокрема, на грошові кошти ТОВ «Лісове господарство Форест» (), які знаходяться на банківських рахунках та грошові кошти, що в подальшому надходитимуть на наступні банківські рахунки: НОМЕР_1 , відкритому у АТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» (); НОМЕР_2 , відкритому у АТ «СЕНС БАНК» (АЛЬФА БАНК); НОМЕР_3 , відкритому у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (); НОМЕР_4 , відкритому у АБ «УКРГАЗБАНК» (), із забороною вчиняти видаткові операції з грошовими коштами (у безготівковому вигляді), які знаходяться на розрахункових рахунках та грошовими коштами, що в подальшому надходитимуть на вищезазначені рахунки суб`єкта господарювання, за винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету, виплати заробітної плати.

Як убачається зі змісту ухвали слідчого судді від 21 квітня 2023 року, метою накладення арешту на майно є збереження речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки вони мають ознаки доказів, та відповідають критеріям, встановлених ст. 98 КПК України, що дає достатні підстави вважати, що слідчий суддя обґрунтовано, відповідно до вимог ст.ст. 132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вищезазначене майно.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», та рішення у справі «Кушоглу проти Болгарії»).

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року наголошується, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу.

Таким чином, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами (арешт майна, з забороною їх відчуження, розпорядження та користування до завершення досудового розслідування та судового розгляду у кримінальному провадженні), які застосовуються, та мету, яку прагнуть досягти, зокрема отримання фактичних даних обставин вчинення кримінального правопорушення та притягнення винних до відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

У той же час, на переконання слідчого судді, на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не наділений процесуальними повноваженнями вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним з яких і є накладення арешту на майно.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи те, що слідчим суддею не встановлено будь-яких нових обставин та доводів, яких не існувало на час накладення арешту на майно, за яких би на даний час відпала потреба у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження або ж було встановлено, що арешт накладено необґрунтовано, слідчий суддя не знаходить достатніх підстав для задоволення клопотання представника ТОВ «Лісове господарство Форест» - адвоката ОСОБА_3 про часткове скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 квітня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000162, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 квітня 2022 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 110-2, ч. 4 ст. 111-1, ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 98, 167, 170 - 174, 309, 310, 376, 532 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання представника ТОВ «Лісове господарство Форест» - адвоката ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 квітня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000162, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 квітня 2022 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 110-2, ч. 4 ст. 111-1, ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1