Справа № 1813/5489/2012
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2025 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

заявника ОСОБА_4

представника заявника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 про звільнення від відбування додаткового покарання у вигляді конфіскації ,

ВСТАНОВИВ:

Захисник ОСОБА_4 ОСОБА_5 звернувся в його інтересах з вказаним клопотанням, яке обґрунтовує тим, що вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20.08.2013 року ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст.27, ч.5 ст.185 КК України до чотирьох років позбавлення волі з конфіскацією майна. Для забезпечення виконання вищевикладеного вироку в межах справи № 1813/5489/2012 в частині конфіскації майна засудженого ОСОБА_4 було накладено арешт на земельні ділянки, а саме: земельна ділянка з кадастровим номером :06:001:5004, площею 0,4055 га, земельна ділянка з кадастровим номером :06:001:5005, площею 0,1099 га, земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:0547, площею 4,2301 га, земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:0548, площею 0,1406 га, земельну ділянку з кадастровим номером :06:001:5003, площею 0,04 га. На теперішній час ОСОБА_4 відбув основне покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки, додаткове покарання у виді конфіскації всього належного майна в дохід держави не виконано. Вважає, що засуджений ОСОБА_4 на підставі вироку Охтирського міськрайонного суду від 20.08.2013 відбув повністю покарання у вигляді позбавлення волі, а тому об`єктивно не міг ухилитися від відбування покарання у вигляді конфіскації усього належного майна в дохід держави, яке є його власністю, у зв`язку з чим перебіг строків давності не переривався і формально минув. В частині стягнення завданих матеріальних збитків в розмірі 440244,32 грн, рішення виконане в повній мірі, що підтверджується постановою Охтирського ДВС про закінчення виконавчого провадження від 28.02.2024 року. На підставі вищевикладеного просить звільнити від відбування додаткового покарання у вигляді конфіскації всього майна, яке є у власності ОСОБА_4 у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20.08.2013 по справі №1813/5489/2012.

ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримали.

Прокурор в судовому засіданні заперечував задоволення клопотання.

Від представника потерпілого ПАТ «Укрнафта» НГВУ «Охтирканафтогаз» надійшла заява про розгляд клопотання у його відсутність.

Інші учасники провадження в судове засідання не з`явилися, їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Суд проаналізував матеріали справи, вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши письмові докази, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні Охтирського міськрайонного суду перебували матеріали кримінальної справи № 1813/5489/2012 (1/583/31/13) про обвинувачення ОСОБА_4 за ст. 27 ч. 3, ст. 185 ч. 3 КК України та ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.5 ст.185 КК України.

Як вбачається з кримінального провадження, в ході досудового розслідування з метою забезпечення цивільного позову, для забезпечення виконання вироку в частині конфіскації майна було накладено арешт на майно ОСОБА_4 .

Так, постановою т.в.о. начальника відділу СУ УМВС України в Сумській області ОСОБА_16 від 02.02.2012 року у цьому кримінальному провадженні щодо обвинувачення ОСОБА_4 було накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :06:001:5005, розташовану за адресою АДРЕСА_1 (а.с.32, т.с.8).

Постановою т.в.о. начальника відділу СУ УМВС України в Сумській області ОСОБА_16 від 02.02.2012 року у кримінальному провадженні щодо обвинувачення ОСОБА_4 накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :06:001:5003, розташовану за адресою АДРЕСА_1 (а.с.34, т.с.8).

Постановою т.в.о. начальника відділу СУ УМВС України в Сумській області ОСОБА_16 від 02.02.2012 року у кримінальному провадженні щодо обвинувачення ОСОБА_4 накладено арешт на земельні ділянки з кадастровим номером :01:002:0547 та :01:002:0548 розташовані на території Сумської обл., Охтирського району (а.с.36, т.с.8).

Інформація про накладення арешту за вищевказаними постановами внесена до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (т.с.38а.с.148-149).

Вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20.08.2013 року серед інших ОСОБА_4 визнано винуватим по ст. 27 ч. 3, ст. 185 ч. 5 КК України та призначено йому покарання по цьому закону із застосуванням ст. 69 КК України 4 роки позбавлення волі з конфіскацією майна, крім, житлового будинку та земельної ділянки ( кадастровий номер :06:001:5003) (а.с.169-183, т.с.35).

Вирішено цивільний позов, а саме стягнуто з ОСОБА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_13 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_11 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_10 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , ОСОБА_14 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , ОСОБА_15 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , ОСОБА_12 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , ОСОБА_9 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 , ОСОБА_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_9 , ОСОБА_8 ідентифікаційний номер НОМЕР_10 в солідарному порядку на користь ПАТ «Укрнафта» в особі НГВУ «Охтирканафтогаз» ідентифікаційний код 05398533 завдані матеріальні збитки в сумі 440 244 грн. 32 коп.

Що стосується питання про виконання вироку в частині додаткового покарання, а саме конфіскації майна, 06.09.2013 року Охтирським міськрайонним судом на виконання вироку Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20.08.2013 року, серед іншого, в частині конфіскації майна ОСОБА_4 , направлено на адресу Охтирської об`єднаної Державної податкової інспекції за вихідним номером 128 виконавчий лист на 1 арк., витяг з вироку на 4 арк., постанову про накладення арешту на майно на 2 арк. (а.с.234 т.с.35).

Відповідно до п.29.8. Інструкції з діловодства у місцевих судах, в редакції чинній час виконання вироку, звернення вироку до виконання в частині конфіскації майна засудженого полягає в направленні до органу державної податкової служби для подальшого пред`явлення до виконання до органу державної виконавчої служби таких документів: виконавчий лист встановленої форми, копія вироку, протокол накладення арешту на майно, опис майна або протокол про відсутність майна, яке підлягає опису, чи довідка суду про їх відсутність у матеріалах кримінального провадження, а в разі потреби копія постанови про накладення арешту на майно.

Відповідно до п.5 розділу ХХ Інструкції з діловодства у місцевих судах, в чинній редакції, суд, який постановив вирок, що передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, після набрання ним законної сили надсилає виконавчий лист, копію опису майна і копію вироку для виконання органу державної виконавчої служби, про що сповіщає відповідну фінансову установу. У разі відсутності у справі опису майна засудженого надсилається довідка про те, що опису майна не проводилося. Виконання покарання у виді конфіскації майна здійснюється органом державної виконавчої служби, за місцезнаходженням майна відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

22.01.2014 року на адресу суду від Охтирської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Сумській області надійшов лист, в якому просять надати копії актів опису майна засуджених, яке підлягає конфіскації, згідно вироку суду, або надати довідку, що опис майна не проводився (а.с.246 а.с.36).

22.01.2014 року Охтирським міськрайонним судом надано відповідь, про те, що в матеріалах справи 1813/5489/2012 1/583/31/13 акт опису майна ОСОБА_4 відсутній, відповідь отримана представником Охтирської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Сумській області ОСОБА_17 22.01.2014, про що мається її розписка (а.с.219 т.с.36).

17.12.2019 року прокурор Охтирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звертався до суду та знайомився з матеріалами кримінального провадження (т.с.38 а.с.38) в частині проведення перевірки невиконання судових рішень працівниками ДВС, на той час ще перебувало на виконанні виконавче провадження щодо відшкодування шкоди.

Що стосується виконання вироку в частині відшкодування матеріальної шкоди на користь цивільного позивача в справі, то 28.02.2024 року заступником начальника відділу Охтирського відділу державної виконавчої служби в Охтирському району Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ОСОБА_18 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження стосовно боржника ОСОБА_4 , стягувач ПАТ «Укрнафта» в особі НГВУ «Охтирканафтогаз» у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення, борг, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження сплачені в повному обсязі (т.с.38 а.с. 156).

За заявою адвоката ОСОБА_19 в інтересах ОСОБА_4 , який звертався до суду 13.05.2025 року, ухвалою Охтирського міськрайсуду від 19.05.2025 року частково задоволено клопотання в інтересах ОСОБА_4 та скасовано арешт з земельної ділянки під житловим будинком (кадастровий номер :06:001:5003), розташованої АДРЕСА_1 , в іншій частині відмовлено (т.с. 38 а.с.183-184).

20.05.2025 року Охтирським міськрайонним судом направлено листа до Охтирського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) та Охтирської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Сумській області щодо вжиття передбачених законом заходів щодо виконання виконавчих листів та повідомити про результати Охтирський міськрайонний суд (а.с.187-188 т.с.38).

Згідно листа Охтирського відділу державної виконавчої служби в Охтирському районі Сумської області від 30.05.2025 року за № 399956, згідно перевірки даних АСВП станом на 30.05.2025 року, зокрема, виконавчий лист №1813/5489/2012 про конфіскацію майна ОСОБА_4 ВП .05.2014 повернуто стягувачу по п.2 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» складено акт про відсутність майна, яке б підлягало опису для конфіскації на користь держави, на повторне виконання не пред`являвся (а.с.190 т.с.38).

Проте, відомості про надходження цього виконавчого листа до суду в матеріалах справи відсутні.

Крім того, суд вважає, що викладена інформація не в повній мірі відповідає фактичним обставинам справи, так як в дійсності, як зазначено вище, нерухоме майно ОСОБА_4 перебуває під арештом.

Згідно листа Головного управління ДФС у Сумській області від 11.06.2025 року за №134/РГ в ліквідаційній комісії Головного управління ДФС у Сумській області відсутні повноваження, які були покладені на підрозділи податкової міліції щодо запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування ( т.с. 38 а.с.191 т.с.191).

Крім того, з матеріалів кримінальної справи встановлено слідуюче.

13.11.2013 року із заявою до суду зверталася ОСОБА_20 щодо повернення оригіналів документів, якій було відмовлено з посиланням на п. 17.10 діючої на той час інструкції з діловодства в місцевому суді. (а.с.136,137 т.с.36).

Згідно повідомлення від 14.11.2013 за №2483 Охтирського відділення реєстраційно-екзаменаційної роботи Управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Сумській області знято обмеження на проведення реєстраційних операцій на транспортний засіб SKODA Octavia, державний номерний знак НОМЕР_11 , що належить ОСОБА_4 (а.с.140 т.с.36).

Повторно 18.12.2013 року ОСОБА_20 звернулася до суду з заявою про повернення оригіналів документів, а саме просила видати із справи договір дарування на житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 , а також Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №166049 від 11.09.2006 року, площею 0,0962 га для обслуговування жилого будинку по АДРЕСА_2 . В додаток до заяви додала копію ухвали Охтирського міськрайсуду від 31 липня 2013 року про затвердження мирової угоди про поділ майна подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_20 , згідно якої визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_20 та ОСОБА_4 , згідно якої визнано право власності за ОСОБА_20 та виділено на її користь майно, зокрема: житловий будинок індивідуального житлового фонду, господарські будівлі та споруди по АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_4 на підставі договору дарування, посвідченого 10.07.2004 року приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу ОСОБА_21 , вартістю 230000 грн та земельна ділянка площею 0,0962 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по АДРЕСА_2 , відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №166049 від 11.09.2006 року, вартістю 22000 грн (а.с.150-151, 167 т.с.36).

Суд зазначає, що зі змісту вказаного судового рішення слідує, що майно, яке було предметом поділу, ухвалено виділити на користь одного з подружжя ОСОБА_20 , хоч на той час майно вже перебувало під арештом по цьому кримінальному провадженню, про що Корабельський був обізнаний. Вказана ухвала про затвердження мирової угоди має силу виконавчого листа, проте з матеріалів кримінального провадження вбачається, що на вищевказане майно до цього часу накладений арешт, про що свідчать дані витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно, а отже це свідчить про те, що поділ майна між ОСОБА_20 та ОСОБА_4 проведено фіктивно, оскільки строк пред`явлення вищезазначеної ухвали про затвердження мирової угоди пропущено та вона не була фактично реалізована, арешт не скасовано.

Таку процесуальну поведінку ОСОБА_4 суд розцінює як спосіб ухилитися від виконання додаткового покарання у вигляді конфіскації майна.

08.07.2015 року ОСОБА_4 , який згідно довідки про звільнення звільнений від відбування основного покарання 11 червня 2014 року по амністії (т.с. 38 а.с.215), звертався до суду із заявою про повернення оригіналів правовстановлюючих документів на земельні ділянки, які за резолюцією іншого судді були повернуті ОСОБА_4 , про що мається його особиста розписка від 10.07.2015 року (а.с.92, т.с.37).

Аналізуючи вищевикладені обставини, суд констатує, що такі дії ОСОБА_4 та його дружини ОСОБА_20 були спрямовані на уникнення засудженим ОСОБА_4 кримінальної відповідальності в частині виконання додаткового покарання конфіскації майна.

28.02.2024 року заступником начальника відділу Охтирського відділу державної виконавчої служби в Охтирському району Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ОСОБА_18 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження стосовно боржника ОСОБА_4 , стягувач ПАТ «Укрнафта» в особі НГВУ «Охтирканафтогаз`у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення, борг, виконавчий збір та витрати виконавчого провадження сплачені в повному обсязі.

В той же час вирок в частині конфіскації майна ОСОБА_4 залишився не виконаним, хоча судом вжито всіх заходів до його виконання у встановлений законом строк.

У ст. 152 КВК України наведені підстави звільнення від відбування покарання, а саме: 1)відбуття строку покарання, призначеного вироком суду; 2) закон України про амністію; 3) акт про помилування; 4) прийняття уповноваженим органом рішення про передачу особи для обміну як військовополоненого; 5) скасування вироку суду і закриття кримінального провадження; 6) закінчення строків давності виконання обвинувального вироку; 7) умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; 8) хвороба; 9) інші підстави, передбачені законом.

У ст. 74 КК України наведені підстави для звільнення від покарання та його відбування.

Так, звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст.74 КК України).

Особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання (ч.2 ст.74 КК України).

Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу (ч.3 ст.74 КК України).

У ст. 80 КК України встановлено підстави для звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку. Так, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано у строк десять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років за тяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше десяти років за особливо тяжкий злочин. Строки давності щодо додаткових покарань визначаються основним покаранням, призначеним за вироком суду.

Слід зауважити, що практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року, «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року, «Мельник проти України» від 28.03.2006 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Крім того, обов`язковість судових рішень гарантується, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод: право на судовий захист було б примарним, якби правова система держави дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове судове рішення залишалося недіючим, на шкоду одній зі сторін.

Так, у рішеннях Європейського суду з прав людини у справі «Савіцький проти України» від 26.07.2012 та у справі «Глоба проти України» від 05.07.2012 вказано, що право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін.

Обґрунтовуючи необхідність звільнення від додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, адвокат засудженого посилається на те, що засуджений ОСОБА_4 відбув повністю покарання у вигляді позбавлення волі, а тому об`єктивно не міг ухилитися від відбування покарання у вигляді конфіскації усього належного майна в дохід держави, яке є його власністю, у зв`язку з чим перебіг строків давності не переривався і формально минув.

Суд не погоджується з такими твердженнями захисника, не знаходить законних підстав для задоволення клопотання.

Зазначений вирок суду щодо ОСОБА_4 набрав законної сили 06.09.2013 року, який не скасовано, та підстав для скасування чи зміни вироку в частині призначеної конфіскації майна у суду відсутні.

Крім того, судом встановлено, що вищевказані дії ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, за яким він передав майно, яке перебуває під арештом для забезпечення виконання вироку в частині відшкодування шкоди та конфіскації майна, своїй дружині, однак, судове рішення так і не було реалізовано, так як майно перебуває під арештом, а це свідчить про фіктивний поділ майна, були очевидно спрямовані на уникнення від відбування додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, що унеможливлює застосування строків давності, в порядку ст.80 КК України.

До того ж, як вбачається з матеріалів справи, як зазначено судом вище лише 28.02.2024 року було закінчено виконання вироку в частині стягнення матеріальної шкоди, а саме про стягнення з ОСОБА_4 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_22 , ОСОБА_8 в солідарному порядку на користь ПАТ «Укрнафта» в особі НГВУ «Охтирканафтогаз» матеріальної шкоди в сумі 440 244 грн. 32 коп., до виконання якого залишався арешт на майно ОСОБА_4 , тому твердження захисника в даному випадку є некоректними та не спростовують фактичних обставин справи.

В той же час, виконання основного покарання, не виключає необхідності виконання додаткового покарання в межах строків, визначених ст. 80 КК України, та суд констатує, що вимогами ст. 152 КВК України, ст. 74 КК України, не передбачено звільнення засудженого від відбуття додаткового покарання з підстав відбуття основного покарання.

Крім того, на виконання чинного вироку в частині конфіскації майна судом вжито всіх необхідних заходів у відповідності до діючого законодавства, арешт майна серед іншого залишався до виконання вироку в частині цивільного позову, провадження за яким закінчено лише 28.02.2024 року, прокурор звернувся з клопотанням про видачу дублікату втраченого виконавчого листа та про поновлення строків пред`явлення виконавчого листа про конфіскацію майна засудженого до виконання.

За таких обставин твердження захисника ОСОБА_5 про сплив строків виконання додаткового покарання є хибними та не відповідають фактичним обставинам справи.

Аналізуючи вищевказані наведені докази, даючи їм оцінку, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку про відсутність законних підстав для задоволення клопотання, інакше це суперечило б положенням ст. 129-1 Конституції України.

Таким чином, клопотання про звільнення від відбування додаткового покарання у вигляді конфіскації майна задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 372, ст. 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 про звільнення від відбування додаткового покарання у вигляді конфіскації майна.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд протягом семи днів з часу її проголошення.

Суддя Охтирського міськрайсуду

Сумської області ОСОБА_1