печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

підозрюваного ОСОБА_3 , процесуального керівника у кримінальному провадженні - прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду судове провадження за клопотанням прокурора першого відділу другого управління Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0009870 від 12.09.2025 ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

09.09.2025 прокурор третього відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з наведеним вище клопотанням.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що слідчими Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0009870 від 12.09.2024 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 376-1 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 376-1 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 376-1 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 376-1 КК України, та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання прокурор зазначав, що внаслідок особливої складності провадження закінчити його розслідування в строк до закінчення дії попередньої ухвали неможливо, оскільки необхідно виконати великий обсяг слідчих та процесуальних дій, проведенні судових експертиз. Крім цього, необхідний час для виконання вимог ст. 290 КПК України, складання реєстру матеріалів досудового розслідування та обвинувального акту; скласти та направити до суду обвинувальний акт та реєстр матеріалів кримінального провадження.

При цьому, ризики, передбачені ст. 177 КПК України та встановлені у ході досудового розслідування, що виправдовують обраний запобіжний захід не зменшилися та продовжують існувати.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з викладених в ньому підстав, просив задовольнити.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечували, оскільки ризики не доведено та підозра необґрунтована.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку прокурора, позицію підозрюваного та захисника щодо клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Згідно зі ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Вказаною статтею передбачено, також, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного, слідчим суддею враховані вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, судовим розглядом встановлено, що 08.01.2025 постановою заступника Генерального прокурора строк досудового розслідування у кримінальному проваджені продовжено до 3-х місяців, тобто до 12.02.2025.

07.02.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва строк досудового розслідування у кримінальному проваджені продовжено до 6-ти місяців, тобто до 12.05.2025.

02.05.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва строк досудового розслідування у кримінальному проваджені продовжено до 10-ти місяців, тобто до 12.09.2025.

15.08.2025 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 376-1 КК України.

26.08.2025 ухвалами слідчого судді Печерського районного суду м. Києва до підозрюваних ОСОБА_3 та ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

03.09.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва строк досудового розслідування у кримінальному проваджені продовжено до 11-ти місяців, тобто до 12.10.2025.

З викладеного вбачається, що кримінальне провадження триває, досудове розслідування не завершено.

Так, вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема:

1. Переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332, ч. 2 ст. 376-1 КК України, що інкримінуються ОСОБА_3 , є тяжкими і передбачають можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 9 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (ризик втечі).

Встановлено, що ОСОБА_3 є уродженцем м. Горлівка Донецької області, зареєстрований в м. Донецьку, які на даний час тимчасово окуповані. До повномасштабного вторгнення рф був жителем території, яка на даний час також тимчасово окупована, де тимчасово не діють органи державної влади та правоохоронні органи України, та відповідно у разі його виїзду до вказаної території, це призведе до унеможливлення притягнення його до кримінальної відповідальності.

Враховуючи продовження на даний час на території Харківської, Луганської, Донецької, Запорізької, Херсонської та Сумської областей бойових дій між Збройними Силами України та збройними силами рф, які тимчасово окупували частину території вказаних вище областей, яка є непідконтрольною правоохоронним та іншим органам влади України, а відтак, перебуваючи на волі, з метою ухилитися від слідства та суду, ОСОБА_3 зможе виїхати на тимчасово окуповану територію зазначених вище областей і таким чином переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Також встановлено, що у ОСОБА_3 наявний паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданий 27.02.2017 Великоновосілківським відділом Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області, дійсний до 27.02.2027. За цим паспортом ОСОБА_3 під час дії військового стану та існуючих обмежень при переміщенні через держаний кордон у зв`язку із загальною мобілізацією, 13.01.2023 безперешкодно перетинав державний кордон України на транспортному засобі в напрямку Республіки Польща та повернувся в Україну 25.01.2023, що свідчить про наявність в нього підстав для безперешкодного перетину державного кордону. У зв`язку із чим, ОСОБА_3 , маючи статус судді, будучи головою суду, може використати зазначений паспорт, а також зв`язки з представниками прикордонної служби та виїхати за межі України, що в подальшому унеможливить проводити за його обов`язковою участю слідчі (розшукові) та процесуальні дії, направлені на встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Водночас відповідно по п. 36 Рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», Європейський суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі вже самі по собі можуть бути підставою та мотивом для підозрюваного до втечі.

Позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Санкція ч. 3 ст. 332 КК України передбачає конфіскацію майна, що також може бути вагомою підставою і мотивом переховуватися від слідства та суду.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» військовозобов`язані судді призову на військову службу під час мобілізації не підлягають.

З огляду на викладене, враховуючи суворість покарання, яке загрожує ОСОБА_3 у разі визнання його винним у вчиненні зазначених злочинів, є ризик переховування його від органу досудового розслідування, у тому числі за межами України, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

При цьому, можливі посилання сторони захисту на відсутність на даний час спроб втечі підозрюваного будуть безпідставними, оскільки його належна процесуальна поведінка наразі обумовлена не його правосвідомістю, а відсутністю запобіжного заходу, що жодним чином не свідчить про неможливість переховування підозрюваного у разі не обрання йому запобіжного заходу.

2. Знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Установлено, що ОСОБА_3 тривалий час обіймає посаду судді, був головою та виконувачем обов`язки голови Мар`їнського районного суду Донецької області та на даний час є головою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області, має стійкі зв`язки з працівниками правоохоронних органів Донецької та Дніпропетровської областей, представниками судової системи Донецької області, у тому числі з числа Мар`їнського районного суду Донецької області, що надасть йому можливість вільно переміщатись в приміщеннях судів, проникати в місця зберігання, ведення обліку судових справ, у тому числі тих справ, по яких на даний час проводиться досудове розслідування і як наслідок безперешкодно знищити, сховати або спотворити дані справи та документи, які містяться у них.

Також ОСОБА_3 може надавати вказівки, в тому числі раніше підлеглим працівникам суду на знищення, сховання або спотворення даних справ та документів, які містяться у справах та мають значення для досудового розслідування. Даний ризик існує також у зв`язку із тим, що ОСОБА_3 за вказаних обставин та наданих йому можливостях у зв`язку із перебуванням на посаді судді та будучи головою суду, може користуючись своїм службовим положенням, самостійно або шляхом вказівок своїм підлеглим або вмовлянням працівників державного підприємства, який є держателем даних систем, втрутитись в судові інформаційні системи та знищити або замінити певну інформацію та дані, які мають значення для кримінального провадження, в тому числі щодо судових справ, які стали предметом досудового розслідування.

Також ОСОБА_3 , використовуючи свої ділові зв`язки у судах України, в правоохоронних органах, експертних установах може отримувати у позапроцесуальний спосіб доступ до окремих матеріалів кримінального провадження, які під час досудового розслідування направляються до судів при здійсненні судового контролю за додержанням прав і свобод громадян під час досудового розслідування, експертних установ для проведення судових експертиз тощо.

Враховуючи, що досудове розслідування триває і продовжується збирання доказів, зазначені можливості створюють ризик знищення, переховування чи спотворення ОСОБА_3 або під його впливом іншими особами речей і документів, які мають доказове значення, але яких на теперішній час органом досудового розслідування не отримано та до матеріалів кримінального провадження не долучено.

Крім того, на даний час у кримінальному провадженні проведений не весь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій, не встановлено всі обставини, що мають значення для досудового розслідування, усіх співучасників злочинів, місця зберігання засобів вчинення злочинів, отримано не всі дані щодо місць проживання та перебування підозрюваного та інших осіб, причетних до вчинення кримінальних правопорушень, що дає обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_3 , перебуваючи на волі, буде намагатися знищити, сховати або спотворити вказані речові докази, які мають значення для кримінального провадження.

З огляду на викладене, слід дійти висновку щодо наявності у підозрюваного ОСОБА_3 широких можливостей як безпосередньо, так і через суддів та працівників суду для знищення, переховування або спотворення будь-якої із речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що вказує на існування такого ризику.

3. Незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження.

Наявність зазначеного ризику обґрунтовується тим, що на даний час у кримінальному провадженні не встановлені та не допитані усі свідки кримінальних правопорушень. У свою чергу, ОСОБА_3 , з огляду на тривалий час проживання на території Донецької області, роботи суддею та обіймання адміністративних посад, має стійкі зв`язки із працівниками Мар`їнського районного суду Донецької області, які може використати для незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних в даному кримінальному провадженні, оскільки вони фактично були його підлеглими, шляхом їх підкупу, примушування чи іншого тиску чи впливу з метою схилити їх до відмови від дачі правдивих показань або надання неправдивих показань у кримінальному провадженні.

Крім того, слід враховувати встановлену кримінальним процесуальним законодавством України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні.

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Крім того, для здійснення тиску на учасників кримінального провадження, не обов`язково знати їх особисто. Для цього достатньо того, що підозрюваному після ознайомлення з матеріалами справи, стануть відомі анкетні дані свідків, спеціалістів, які можуть залучатися для надання консультацій та пояснень, експертів. Тому з метою уникнення покарання ОСОБА_3 може вчиняти дії, покликані на примушування їх до зміни показань чи до відмови від їх надання.

4. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

На даний час досліджуються обставини можливої причетності до вказаних злочинів інших осіб, в тому числі суддів та працівників Мар`їнського районного суду Донецької області, що зумовлює підвищені ризики невиконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, як з метою уникнення власної кримінальної відповідальності, так і сприяння в уникненні такої відповідальності іншими причетними особами, без обмеження себе для цього в жодних, у тому числі протиправних засобах (ризик змови).

Так, ОСОБА_3 може сприяти іншим невстановленим особам, які приймали участь у вчиненні кримінальних правопорушень, шляхом повідомлення їм інформації, яка стала йому відомою у зв`язку з набуттям статусу підозрюваного та реалізацією передбачених законодавством відповідних процесуальних прав.

Крім того, у випадку засудження ОСОБА_3 за вчинення тяжких кримінальних правопорушень у сфері недоторканості державних кордонів, забезпечення призиву та мобілізації, до нього може бути застосовано покарання у вигляді реального позбавлення волі на строк від 7 до 9 років з конфіскацією майна. У зв`язку з цим, до вирішення питання про виявлення майна з метою накладення на нього арешту та подальшої конфіскації є ризик того, що ОСОБА_3 , перебуваючи на волі, вчинятиме активні дії щодо приховування такого майна, перешкоджаючи таким чином кримінальному провадженню, зокрема щодо досягнення його мети та завдань, а також невідворотності покарання.

Також ОСОБА_3 має змогу перешкоджати кримінальному провадженню шляхом підбурення свідків у кримінальному провадженні, працівників правоохоронних органів та працівників суду, у тому числі працівників Мар`їнського районного суду Донецької області, до підміни змісту документів, що мають значення для досудового розслідування та через даних осіб вливати на свідків та інших підозрюваних, що можуть викривати ОСОБА_3 , у даному кримінальному провадженні.

5. Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

З урахуванням того, що ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні ряду тяжких злочинів, у тому числі пов`язаних зі сприянням незаконному переправленню громадян України чоловічої статі в умовах воєнного стану через державний кордон України шляхом ухвалення судових рішень, які дають підставу для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, а також виїзду за кордон, можливо дійти висновку, що він ймовірно продовжить свою протиправну діяльність, навіть з ризиком бути знову викритим.

Крім того, ОСОБА_3 з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені ним кримінальні правопорушення, маючи стійкі зв`язки з працівниками правоохоронних органів Донецької та Дніпропетровської областей, оскільки на даний час він працює на території Дніпропетровської області, у тому числі з працівників Мар`їнського районного суду Донецької області, Донецького та Дніпровського апеляційного судів, які у нього утворились під час виконання службових обов`язків, останній може надати їм неправомірну вигоду, що само по собі утворює склад інших злочинів за ст. ст. 368, 369 КК України. Крім того, бажання підозрюваного уникнути відповідальності та тяжкість покарання, що йому загрожує, безумовно свідчать про можливість втечі підозрюваного, в тому числі за кордон України, що само по собі буде містити склади інших злочинів в сфері порушення державного кордону.

Слідчий суддя враховує частину 5 статті 9 КПК, якою передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Слідчий суддя приймає до уваги, що у справі потрібно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, направлені на закінчення досудового розслідування.

Таким чином, оцінивши в сукупності тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, загрозу призначення суворого покарання за нього, характер вчинених злочинних дій, у яких підозрюється ОСОБА_3 , ризики які зазначені у клопотанні, які на даний час не зменшилися та продовжують існувати, дані які характеризують особу, а також, те що строк досудового розслідування продовжено до 12.10.2025, слідчий суддя приходить до висновку, за доцільне продовжити до підозрюваного, передбачений ст. 181 КПК України, строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, тобто одночасно буде забезпечено виконання цілей кримінального провадження та дотримано права особи підозрюваного, а відтак клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49 Конституції України, ст. ст. 177, 178, 181, 193, 199, 376 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк застосування до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 23:00 год. до 06:00 год. наступної доби, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги, в межах строку досудового розслідування, до 12.10.2025 включно.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_3 виконувати процесуальні обов`язки, визначені частиною п`ятою ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду;

- утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину згідно переліку зазначеного слідчим;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- залишити на зберіганні до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інших документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_3 до виконання органу Національної поліції за його місцем проживання.

Обов`язок контролю за виконанням ухвали слідчого судді покладається на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1