Справа № 168/1120/25
Провадження № 1-кп/168/32/26
У Х В А Л А

про продовження запобіжного заходу

22 січня 2026 року сел. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого- судді ОСОБА_1 ,

секретаря с/з ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Стара Вижівка в залі суду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому у кримінальному провадженні №0000775 від 28 травня 2025 року про обвинувачення ОСОБА_4 за частиною 5 статті 407 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Старовижівського районного суду Волинської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 за частиною 5 статті 407 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 подав клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Своє клопотання мотивував тим, що ухвалою судді Старовижівського районного суду від 08 грудня 2025 року ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Луцький слідчий ізолятор» строком на 60 днів до 05 лютого 2026 року включно. Ризики, що були заявлені при обранні запобіжного заходу, визначені пунктами 1,3,5 частини 1 статті 177 КК України не зменшились та продовжують мати місце. Обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 407 КК України.

Ризики, визначені статтею 177 КПК України не зменшились і продовжують існувати, а строк дії попередньої ухвали закінчується 06 лютого 2026 року. Обвинувачений вчинив тяжке кримінальне правопорушення, міра покарання за яке передбачає позбавлення волі строком від 5 до 10 років. А тому існують реальні підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватись від суду ( пункт 1 частини 2 статті 177 КПК України), не законно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні ( пункт 3 частини 1 статті 177 КПК України), вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор вважає, що більш м`який запобіжний захід не може бути застосований. Оскільки під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України застосовуються виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Тому прокурор просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу підтримав та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні. Уточнив, що можливо застосувати заставу при продовженні запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 просили суд призначити більш альтернативний запобіжний захід та зменшити розмір застави. Вказали що сума застави є непомірною, а обвинувачений не має доходів.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до такого.

Відповідно до частини 1 статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Згідно частини 3 статті 331 КПК України суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з частиною 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

Відповідно до частини 1 статті 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно статті 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Разом з тим суд враховує положення статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У пункті 73 справи «Сінькова проти України» суд нагадує, що питання стосовно розумності строку тримання під вартою не може оцінюватись in abstracto. Воно має оцінюватись у кожній справі згідно з її конкретними обставинами, причинами, наведеними у рішеннях національних судів, та належно задокументованими фактами, на які посилався заявник у своїх клопотаннях. Тривале тримання під вартою може бути виправданим у конкретній справі тільки за наявності чітких ознак існування суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до особистої свободи (рішення у справі «Лабіта проти Італії»).

Ухвалою Старовижівського районного суду Волинської області 08 грудня 2025 року ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 05 лютого 2026 року включно. Визначений слідчим суддею Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 жовтня 2025 року розмір застави 50 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що складає 151 400 грн. та покладені обов`язки залишено незмінними до 05 лютого 2026 року включно.

Повторно оцінюючи наявність ризиків, передбачених підпунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, суд виходить з того, що відповідно до практики ЕСПЛ, ризик ухилення від суду не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (справа «Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватись в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками (справа «Бекчиєв проти Молдови»).

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, не працює, раніше не судимий, має постійне місце проживання, є військовослужбовцем, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення в умовах воєнного стану, передбаченого частиною 5 статті 407 КК України, наявні ризики, визначені статтею 177 КПК України, а саме: обвинувачений, будучи обізнаним про тяжкість інкримінованих йому дій, розуміючи можливість призначення суворого покарання, яке йому може загрожувати у разі доведеності його вини за результатами розгляду кримінального провадження, може продовжити спроби переховування від органу досудового розслідування чи суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення, беручи до уваги положення частини 8 статті 176 КПК України та продовження на території України строку дії воєнного стану, вважає, що щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , з огляду на висновки Європейського суду з прав людини щодо обов`язку суду своїм рішенням забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Матеріали справи не містять даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою за станом здоров`я.

Стороною захисту також не надано будь-яких документів, які б свідчили про неможливість перебування обвинуваченого під вартою.

Крім цього, суд враховує докази прокурора в даному кримінальному провадженні про те, що суспільний інтерес переважує принцип поваги до особистої свободи.

Строк дії попередньої ухвали про продовження запобіжного заходу закінчується 05 лютого 2026 року. Тому, згідно статті 199 КПК України, суд вважає доцільним, з врахуванням положень статей 177, 178, 183 КПК України, пункту 73 справи «Сінькова проти України» продовжити щодо останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 22 березня 2026 року включно.

Визначений слідчим суддею ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 жовтня 2025 розмір застави 50 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що складає 151 400 грн. та покладені обов`язки залишити незмінними до 22 березня 2026 року включно.

На підставі наведеного,

керуючись статтями 177, 183, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 395 КПК України,

суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою задовольнити повністю.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, до 22 березня 2026 року включно.

Визначений слідчим суддею Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 жовтня 2025 розмір застави 50 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що складає 151 400 гривень та покладені обов`язки залишити незмінними до 22 березня 2026 року включно.

У разі внесення застави на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області (рахунок № UA0002504, , ДКСУ м. Київ, МФО 820172) ОСОБА_4 негайно звільнити з-під варти.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1