Справа № 201/586/26
Провадження № 1-кс/201/160/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року м. Дніпро

Слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Соборного районного суду міста Дніпра клопотання старшого слідчого 2-го відділення слідчого відділу 3 управління (з дислокацією у м. Сіверськодонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу Луганської обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000553 від 29.10.2024, про здійснення спеціального досудового розслідування відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Сватове Луганської області, громадянки України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України,

У судовому засіданні брали участь:

слідчий ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції),

УСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого про здійснення спеціального досудового розслідування кримінального провадження за №0000553 від 29.10.2024 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий вказує, що у березні-квітні 2014 року у м. Луганськ та інших населених пунктах Луганської області розпочалася збройна агресія Російської Федерації (далі - РФ) шляхом неоголошених та прихованих вторгнень підрозділів збройних сил та інших силових відомств РФ, організації та підтримки терористичної діяльності та діяльності, направленої на окупацію Луганської області та порушення територіальної цілісності України.

У результаті вищезазначених подій значна кількість території та населених пунктів Луганської області протягом квітня-вересня 2014 року опинилась під контролем регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань РФ, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів, РФ на території Луганської області так званої «ЛНР», які Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» № 2268-VIII від 18.01.2018, Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015 та Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» № 1680-VII від 16.09.2014 визнані тимчасово окупованими територіями, а органи державної та місцевої влади України та бюджетні установи, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 595 від 07.11.2014, припинили свою діяльність на вказаних територіях та переміщені на підконтрольну органам державної влади України територію.

24 лютого 2022 року о 05 годині президент РФ оголосив про рішення розпочати військову операцію в Україні.

Того ж дня, близько 05 год. 10 хв. збройними силами РФ, що діяли за наказом керівництва РФ та збройних сил РФ, здійснено запуск крилатих та балістичних ракет по аеродромах, військових штабах, складах, підрозділах Збройних Сил України та інших військових формувань. Після чого, тоді ж, війська РФ вторглися на територію суверенної держави України.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Вказаний Указ Президента України затверджено Законом України № 2102-IX від 24.02.2022.

У подальшому воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався, зокрема, Законом України від 15 липня 2025 року № 13472 затверджено Указ Президента України від 14 липня 2025 року №468/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 7 серпня 2025 року на 90 діб.

У подальшому, 24.02.2022 військовослужбовці збройних сил РФ, шляхом збройної агресії, спільно з представниками так званої «ЛНР», які є частиною окупаційної адміністрації РФ, вдерлися на територію України та здійснили тимчасову окупацію Луганської області, зокрема територіальних громад Луганського та інших районів Луганської області разом із державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, іншими об`єктами суверенної держави України. Після чого, наприкінці лютого-початку березня 2022 державою-агресором РФ функціонально відповідальними за управління тимчасово окупованою (захопленою) територію створено підконтрольні РФ самопроголошені окупаційні адміністрації та органи, які узурпували виконання владних, адміністративних повноважень та розпочали виконувати властиві органам державної влади та органам місцевого самоврядування функції.

Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 визначено перелік територій, на яких ведуться (велись) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. Відповідно до вказаного переліку Луганський район з 07.04.2014 є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України.

У п. 6 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014, зазначено, що окупаційна адміністрація Російської Федерації - сукупність державних органів і структур Російської Федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

Згідно з ч. 2 ст. 9 цього Закону будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 цього Закону, здійснення господарської діяльності юридичними особами, фізичними особами - підприємцями та фізичними особами, які провадять незалежну професійну діяльність, місцезнаходженням (місцем проживання) яких є тимчасово окупована територія, дозволяється виключно після зміни їхньої податкової адреси на іншу територію України.

У травні 2022 року (більш точний час в ході досудового розслідування встановити не вдалось) громадянка України ОСОБА_5 , маючи умисел на провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, використовуючи умови воєнного стану виконала дії щодо перереєстрації ПП «Медичний центр «Медіа-Плюс» (, адреса реєстрації: м. Луганськ, вул. Азовская, буд. 73) в окупаційних органах влади РФ.

В той же день, на підставі наказу ОСОБА_5 у зв`язку з реорганізацією ПП «Медичний центр «Медіа-Плюс» у «ООО «Медицинский центр «Медиа-Плюс» (мовою оригіналу) призначила себе директором вказаного підприємства.

У подальшому, 29.11.2022 ОСОБА_5 організувала незаконну перереєстрацію «ООО «Медицинский центр «Медиа-Плюс» (мовою оригіналу) у «Межрайонной инспекции Федеральной налоговой службы России № 1 по Луганской Народной Республике» (мовою оригіналу) та вказане товариство отримало незаконний «основной государственный регистрационный номер № 201» (мовою оригіналу), у зв`язку з чим відповідні відомості щодо вказаного товариства були внесені до «Единого государственного реестра юридических лиц РФ» (мовою оригіналу), ведення якого регламентується Федеральним законом РФ № 129-ФЗ «Про державну реєстрацію юридичних осіб та індивідуальних підприємців» та Постановою Уряду РФ № 438 від 19.06.2002.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб видами діяльності «ООО «Медицинский центр «Медиа-Плюс» (мовою оригіналу) є: інші види діяльності в галузі медицини; торгівля оптова неспеціалізована; торгівля роздрібними виробами, що застосовуються в медичних цілях, ортопедичними виробами у спеціалізованих магазинах; оренда та лізинг інших видів транспорту, обладнання та матеріальних засобів, не включених до інших угруповань; загальна лікарська практика; спеціальна лікарська практика; спеціальна лікарська практика інша; діяльність у галузі медицини інша, не включена до інших групувань.

У подальшому, 16.01.2023 затверджено т.зв. «УСТАВ (новая редакция) ООО «Медицинский центр «Медиа-Плюс» (мовою оригіналу), який 24.01.2023 «Межрайонной инспекцией Федеральной налоговой службы России № 1 по Луганской Народной Республике» було внесено відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб. Згодом, 05.02.2024 затверджено новий статут вищевказаного підприємства з внесенням відповідних записів «Межрайонной инспекцией Федеральной налоговой службы России № 1 по Луганской Народной Республике» до Єдиного державного реєстру юридичних осіб.

До повноважень ОСОБА_5 як директора ООО «Медицинский центр «Медиа-Плюс» (мовою оригіналу), згідно зі статуту, відноситься:

- без довіреності діяти від імені Товариства, у тому числі представляти його інтереси та здійснювати угоди;

- видавати довіреності на право представництва від імені Товариства, у тому числі довіреності з правом перевірки;

- видавати накази про призначення на посади працівників Товариства, про їх переведення та звільнення, застосовувати заходи заохочення та накладати дисциплінарні стягнення;

- представляти інтереси Товариства у всіх підприємствах, установах та організаціях, судах, органах влади;

- розпоряджатися майном Товариства у межах його компетенції;

- укладати та підписувати господарські та інші договори (контракти), у тому числі трудові договори;

- видавати накази, розпорядження, обов`язкові всім працівників Товариства;

- затверджувати щорічний кошторис; встановлювати обсяги повноважень працівників Товариства, затверджувати їх посадові інструкції та штатний розпис, посадові оклади працівників;

- формувати апарат Товариства, призначати керівників усіх структурних підрозділів Товариства, займатися комплектацією кадрового складу Товариства у межах своєї компетенції;

- користуватися правом першого підпису, відкривати рахунки у банківських установах;

- за рішенням вищого органу управління, підписувати від імені Товариства установчі документи юридичних осіб, учасником яких є Товариство;

- здійснювати інші повноваження, які не віднесені законодавством або цим Статутом до компетенції вищого органу управління.

Зазначені дії зумовлені необхідністю та обов`язковістю для провадження господарської діяльності саме за законодавством країни-агресора - Російської Федерації та незаконних органів на окупованій території з метою співпраці у провадженні господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території.

Повноваження директора товариства починають діяти з моменту прийняття учасником товариства рішення про його призначення чи обрання і закінчуються в момент прийняття рішення про призначення або обрання нового директора товариства.

Після того, як ОСОБА_5 очолила ООО «Медицинский центр «Медиа-Плюс» (мовою оригіналу) обійнявши посаду директора, остання, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на провадження господарської діяльності вказаного товариства у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території Луганської області, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, протягом 2022-2024 років здійснювала контроль за обліком реалізованих товариством товарів та продукції, займалась пошуком джерел збуту, укладала від імені товариства угоди та підписувала рахунки-фактури, товарні накладні, здійснювала листування з незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території Луганської області.

Відповідно до даних інтернет-сайту РФ «rusprofile» (мовою оригіналу), за 2023 рік ООО «Медицинский центр «Медиа-Плюс» (мовою оригіналу) отримало дохід у розмірі 28 мільйонів рублів та сплатило податки у сумі 292 тисячі рублів та збори у сумі 1 мільйон 900 тисяч рублів.

Крім того, під час здійснення вказаної господарської діяльності директор товариства ОСОБА_5 , діючи від імені ООО «Медицинский центр «Медиа-Плюс» (мовою оригіналу), систематично взаємодіяла з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

Зокрема, 30.12.2022 ОСОБА_5 , будучи директором ООО «Медицинский центр «Медиа-Плюс» (мовою оригіналу), підписала т.зв. «додаткову угоду до договору від 01.06.2022 р. № 7-О/2809 на централізовану охорону об`єкта» з «Управлением Государственной службы охраны Министерства внутренних дел Луганской Народной Республики» (мовою оригіналу).

В подальшому, на підставі т.зв. «договору від 01.06.2022 р. № 7-О/2809 на централізовану охорону об`єкта» «УГСО МВД ЛНР» (мовою оригіналу) виставило рахунки на оплату послуг, а саме т.зв.: 1) «Рахунок на оплату № 19557 від 01.05.2023» на суму 2 тисячі 280 рублів; 2) «Рахунок на оплату № 10481 від 01.03.2023» на суму 2 тисячі 280 рублів; 3) «Рахунок на оплату № 6657 від 01.02.2023» на суму 2 тисячі 280 рублів; 4) «Рахунок на оплату № 2360 від 01.01.2023» на суму 2 тисячі 280 рублів.

Крім того, 30.12.2022 ОСОБА_5 , будучи директором ООО «Медицинский центр «Медиа-Плюс» (мовою оригіналу), підписала т.зв. «додаткову угоду до договору від 01.06.2022 № 7-ОТ/2810 на централізоване спостереження за станом тривожної сигналізації та реагування груп затримання на сигнал «Тривога» з «Управлением Государственной службы охраны Министерства внутренних дел Луганской Народной Республики» (мовою оригіналу).

В подальшому, на підставі т.зв. «договору від 01.06.2022 № 7-ОТ/2810 на централізоване спостереження за станом тривожної сигналізації та реагування груп затримання на сигнал «Тривога» «УГСО МВД ЛНР» (мовою оригіналу) виставило рахунки на оплату послуг, а саме т.зв.: 1) «Рахунок на оплату № 19558 від 01.05.2023» на суму 1 тисяча 800 рублів; 2) «Рахунок на оплату № 10482 від 01.03.2023» на суму 1 тисяча 800 рублів; 3) «Рахунок на оплату № 6658 від 01.02.2023» на суму 1 тисяча 800 рублів; 4) «Рахунок на оплату № 2365 від 01.01.2023» на суму 1 тисяча 800 рублів.

Крім того, ОСОБА_5 , будучи директором ООО «Медицинский центр «Медиа-Плюс» (мовою оригіналу), перебуваючи на тимчасово окупованій території м. Луганськ, маючи умисел, спрямований на провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади та окупаційною адміністрацією, достовірно знаючи про незаконність дій співучасників збройних формувань т.зв. «ЛНР» та окупаційної адміністрації РФ на тимчасово окупованій території Луганської області, підготувала, підписала та направила до «Отдела госнадзора по Луганской Народной Республике ЮМТУ Росстандарта» (мовою оригінала) лист щодо проведення у ООО «Медицинский центр «Медиа-Плюс» (мовою оригіналу) профілактичного візиту щодо забезпечення єдності вимірів.

Також, на підставі т.зв. «договору № 07 від 07.05.2024» ООО «Медицинский центр «Медиа-Плюс» (мовою оригіналу) виставило рахунок «МУП «Луганский центр утилизации отходов» (мовою оригіналу) на оплату послуг комп`ютерної електроенцефалографії співробітникам підприємства, а саме «Рахунок на оплату № 4 від 31.05.2024» на суму 57 тисяч рублів.

Також, ОСОБА_5 , будучи директором «ООО «Медицинский центр «Медиа-Плюс» (мовою оригіналу), перебуваючи на тимчасово окупованій території м. Луганськ, маючи умисел, спрямований на провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором та її окупаційною адміністрацією, достовірно знаючи про незаконність дій співучасників збройних формувань т.зв. «ЛНР» та окупаційної адміністрації РФ на тимчасово окупованій території Луганської області, налагодивши стійкі робочі та ідеологічні зв`язки з представниками місцевої окупаційної адміністрації та збройними формуваннями держави-агресора 14.05.2024 підготувала, підписала та направила до «МУП «Луганский центр утилизации отходов» (мовою оригіналу) «Коммерческое предложение» (мовою оригіналу) щодо надання послуг комп`ютерної електроенцефалографії для співробітників підприємства.

Зокрема, ОСОБА_5 , будучи директором ООО «Медицинский центр «Медиа-Плюс» (мовою оригіналу), перебуваючи на тимчасово окупованій території м. Луганськ 09.04.2024 підготувала, підписала та направила до «Следственного отдела по городу Свердловск СУ СК России по Луганской Народной Республике» (мовою оригіналу) лист щодо надання інформації з приводу громадянина ОСОБА_7 та переліку послуг, якими він користувався у ООО «Медицинский центр «Медиа-Плюс» (мовою оригіналу).

Також, на підставі т.зв. «договору № 1 від 30.10.2023» «ООО «Медицинский центр «Медиа-Плюс» (мовою оригіналу) виставило рахунок «Федеральному казенному учреждению «Главное бюро медико-социальной экспертизы по Луганской Народной Республике» Министерства труда и социальной защиты Российской Федерации» (мовою оригіналу) на оплату послуг УЗД трансвагінальне/трансабдомінальне дослідження співробітникам підприємства, а саме «Рахунок на оплату № 4 від 31.10.2023» на суму 133 тисячі 510 рублів.

В розумінні п.п. 6 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території Луганської області державою-агресором створено окупаційну адміністрацію РФ, тобто сукупність державних органів і структур РФ, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних РФ самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

В свою чергу «Управление Государственной службы охраны Министерства внутренних дел Луганской Народной Республики» (мовою оригіналу), «Отдел госнадзора по Луганской Народной Республике ЮМТУ Росстандарта» (мовою оригіналу), «Следственный отдел по городу Свердловск СУ СК России по Луганской Народной Республике» (мовою оригіналу), «Федеральное казенное учреждение «Главное бюро медико-социальной экспертизы по Луганской Народной Республике» Министерства труда и социальной защиты Российской Федерации» (мовою оригіналу), з якими взаємодіяв директор вказаного товариства ОСОБА_5 є незаконними органами влади, створеним на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у провадженні господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

У зв`язку із збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, проведенням бойових дій, захопленням та окупацією м. Луганськ, конкретне фактичне місцезнаходження підозрюваної ОСОБА_5 на цей час невідомо, проте зібрані докази дають достатні підстави вважати, що підозрювана перебуває на тимчасово окупованій території Луганської області де переховується від органів слідства з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії (зняття інформації з електронних інформаційних систем) від 30.05.2025, який підтверджує факт провадження господарської діяльності у взаємодії з незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території громадянкою України ОСОБА_5 ;

- показами свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які підтвердили факт провадження господарської діяльності у взаємодії з незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території громадянкою України ОСОБА_5 , а також протоколами пред`явлення для впізнання за фотознімками;

- протоколами огляду від 29.11.2024, 24.03.2025 в ході якого оглянуто опубліковану в мережі Інтернет публічну інформацію, яка підтверджує факт провадження господарської діяльності у взаємодії з незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території громадянкою України ОСОБА_5 .

Згідно Статуту Міжнародної організації кримінальної поліції Інтерпол, організації категорично забороняється здійснювати будь-яке втручання або діяльність політичного, військового, релігійного чи расового характеру, у зв`язку з чим співпраця каналами Інтерполу щодо вказаної особи є неможливою.

Таким чином, офіційно оголосити підозрювану ОСОБА_5 в міжнародний розшук не надається можливим через суперечність правилам Інтерполу.

У відповідності з п. 4 ч. 3 ст. 297-2 КПК України вищевказані докази підтверджують, що підозрювана перебуває на тимчасово окупованій території України.

Про факт переховування підозрюваної ОСОБА_5 від слідства та суду свідчить те, що вона на виклик до слідчого для проведення слідчих дій, вручення підозри не з`явилась, а тому в повній мірі можна стверджувати про переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Враховуючи те, що підозрювана належним чином викликалась для вручення повідомлення про підозру та проведення процесуальних дій, у спосіб передбачений законом, а саме через засоби масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на сайті офісу Генерального прокурора, проте не з`явилась у призначений час та не повідомила про причини неприбуття, беручи до уваги той факт, що на опублікованих фото ОСОБА_5 з травня 2022 року перебувала на території м. Луганськ, з урахуванням наведеного необхідно вважати, що підозрювана ОСОБА_5 переховується від органів досудового слідства на тимчасово окупованій території України, з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі Закон) тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Статтею 3 Закону встановлено перелік територій, які вважаються «тимчасово окупованою територією». Такою територією визначається:

1) сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях;

2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, внутрішні морські води, прилеглі до сухопутної території інших тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України;

3) інша сухопутна територія України, внутрішні морські води і територіальне море України, визнані в умовах воєнного стану тимчасово окупованими рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію указом Президента України.

Аналіз вказаних положень Закону свідчить, що існує декілька підстав та способів віднесення певних територій держави до категорії тимчасово окупованих.

Так, виходячи з положень п. 1 ч. 1 ст. 3 та п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону, будь-яка частина території України набуває статусу тимчасово окупованої території за наявності у неї певних ознак, визначених Законом, і при цьому у даному випадку Закон не вимагає проходження будь-яких додаткових процедур або прийняття додаткових нормативно-правових актів для встановлення факту окупації.

У цьому випадку, достатньо довести, що окремо визначена території відповідає одному з критеріїв встановлених п. 1 ч. 1 ст. 3 та п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону, а саме:

1) частина території України, в межах якої збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль;

2) частина території України в межах якої збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 визначено перелік територій, на яких ведуться (велись) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. Відповідно до вказаного переліку Луганський район з 07.04.2014 є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України.

Таким чином, факт тимчасової окупації території м. Луганськ є загальновідомим та не потребує додаткового підтвердження Радою національної безпеки і оборони України та Президентом України, крім того він визнаний Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи наведене, достовірно встановлено, що підозрювана ОСОБА_5 :

- обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України;

- переховується від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності (ухиляється від явки на виклик слідчого, зокрема, не прибула на виклик без поважної причини 6 разів);

- перебуває на тимчасово окупованій території України.

Таким чином, слідчий вказує, що наявні достатні підстави для проведення у кримінальному провадженні №0000553 від 29.10.2024 стосовно підозрюваної ОСОБА_5 спеціального досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 297-2 КПК України, слідчим зазначено, що наразі у кримінальному провадженні відсутня необхідність проведення допиту свідків під час розгляду клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування слідчим суддею.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, наведених у ньому.

Захисник у судовому засіданні просив винести рішення на розсуд суду.

Заслухавши доводи слідчого та захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про таке.

Так в судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом 3 управління (з дислокацією у м. Сіверськодонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000553 від 29.10.2024, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

У зв`язку зі збройною агресією РФ, воєнним станом в Україні, захопленням м. Луганськ та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст.ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» № 189 (8114) від 16.09.2025, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 16.09.2025 опубліковано повістку про виклик особи ОСОБА_5 на 20.09.2025, 21.09.2025, 22.09.2025 о 10:00 за адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні за № 0000553 від 29.10.2024, для вручення письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, допиту в якості підозрюваної та виконання слідчих, процесуальних дій в рамках досудового розслідування вказаного кримінального провадження.

Жодного разу у призначений час громадянка України ОСОБА_5 у призначене місце не з`явилась, про неможливість та причини неприбуття не повідомила.

23.09.2025 стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слідчим за погодженням прокурора складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України та у зв`язку з неявкою останньої за викликом до слідчого ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях і неможливості їй безпосереднього вручення письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, в газеті «Урядовий кур`єр» № 194 (8119) від 23.09.2025, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 23.09.2025 опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, а також повістки про виклик підозрюваної ОСОБА_5 на 10:00 годину на 27.09.2025, 28.09.2025, 29.09.2025, за зазначеною в повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000553 від 29.10.2024, для вручення письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, допиту в якості підозрюваної та виконанні слідчих, процесуальних дій в рамках досудового розслідування вказаного кримінального провадження.

Таким чином, 23.09.2025 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , набула статусу підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, а саме: у провадженні господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

Жодного разу у призначений час громадянка України ОСОБА_5 у призначене місце не з`явилась, про неможливість та причини неприбуття не повідомила.

Слід зазначити, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 Рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п.32, Series A, N 182).

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського Суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994, в яких суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Водночас, слідчому судді під час вирішення питання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування не надається весь обсяг доказів, зібраних під час досудового розслідування та дані щодо джерел їх отримання. Такі матеріали мають надаватися суду при судовому провадженні відповідного кримінального провадження та саме на цій стадії, передбачено здійснення оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності та сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

При цьому, на стадії досудового розслідування кримінального провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою.

Так, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, правильність кваліфікації його дій, допустимість доказів щодо встановлення винуватості підозрюваного, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що підозрюваний міг вчинити інкриміноване йому правопорушення.

Відповідно до матеріалів клопотання, з дотриманням вимог ст. ст. 276, 277, 278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України.

При цьому, відповідно матеріалів клопотання підозрюваний постійно перебуває на тимчасово окупованій території України і встановити його точне місце перебування не видається за можливе. Доказами перебування підозрюваного на тимчасово окупованій території України підтверджено зібраними матеріалами досудового розслідування.

Постановою слідчого від 30.09.2025 на підставі ст. 281 КПК України підозрювану ОСОБА_5 оголошено в розшук.

Водночас, чинне процесуальне законодавство не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особа перебуває у будь-якому із видів розшуку, однак регламентує, що про оголошення розшуку (державного та міжнародного) органом досудового розслідування має бути винесена відповідна постанова (ч. 2 ст. 281 КПК України), що в даному випадку і було здійснено органом досудового розслідування шляхом винесення постанов про оголошення підозрюваного в розшуки.

Згідно з ч. 5 ст. 139 КПК України ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Разом з тим, відповідно до ч. ч. 1, 2. ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні зокрема щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 297-2 КПК України клопотання слідчого, прокурора про здійснення спеціального досудового розслідування повинно містити, зокрема, відомості про те, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або відомості про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014 визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб (стаття 2 цього Закону).

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 цього Закону адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України.

Під час досудового розслідування встановлено, що підозрювана ухиляється від явки на виклик слідчого (не прибула на виклик без поважної причини більше ніж два рази), оголошена у розшук та перебуває на тимчасово окупованій території України.

Згідно із до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Порядок вручення повістки про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, а також правові наслідки ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, визначаються Кримінальним процесуальним кодексом України.

Відповідно до ч.1 ст. 297-5 КПК України, повістки про виклик підозрюваного у разі здійснення спеціального досудового розслідування надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування та обов`язково публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

Матеріали клопотання свідчать, що підозрювана належним чином викликалася для повідомлення про підозру та проведення процесуальних дій, у спосіб передбачений законом, а саме через засоби масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на сайті Офісу Генерального прокурора, проте не з`явилася у призначений час та не повідомила про причини неприбуття, та згідно показань свідків перебуває на тимчасово окупованій території, а відтак слід вважати, що підозрювана переховується від органів слідства на тимчасово окупованій території України, з метою ухилення кримінальної відповідальності.

Отже, матеріалами клопотання також підтверджено, що підозрювана переховується від органу досудового розслідування на тимчасово окупованій території України з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на надані слідчому судді матеріали кримінального провадження, що можуть свідчити про причетність підозрюваної до вищевказаного кримінального правопорушення, а також, враховуючи той факт, що остання переховується від органів досудового розслідування, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оголошена у розшук та перебуває на тимчасово окупованій території України, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав, визначених ст. ст. 297-1, 297-2, 297-4 КПК України, для задоволення клопотання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.135,139,297-1 - 297-5 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого 2-го відділення слідчого відділу 3 управління (з дислокацією у м. Сіверськодонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу Луганської обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000553 від 29.10.2024, про здійснення спеціального досудового розслідування відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, - задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування кримінального провадження за №0000553 від 29.10.2024 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений і оголошений о 17-30 годині 22.01.2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1