Справа №678/1888/25
Провадження №1-кп-678-159/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2025 року селище Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Летичів матеріали кримінального провадження за №0000411 від 05.11.2025 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немаючого, непрацюючого, інвалідності не маючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.4, 209 ч.1, 357 ч.1 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 , 04.11.2025 року близько 17 год. 00 хв. перебуваючи з дозволу власника ОСОБА_4 , в будинку АДРЕСА_3 , на столі виявив офіційний документ, тобто електронний платіжний документ, що є засобом доступу до банківського рахунку, а саме належну ОСОБА_4 банківську картку № НОМЕР_1 АТ КБ «Приватбанк», та з метою викрадення грошових коштів, які перебували на рахунку вказаної банківської картки, прийняв рішення протиправно обернути її на свою користь, шляхом таємного викрадення.

В подальшому, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на викрадення офіційного документу, перебуваючи з дозволу власника ОСОБА_4 , в будинку АДРЕСА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, скориставшись, тим що за його діями ніхто не спостерігає, зі столу взяв до рук належну ОСОБА_4 банківську картку АТ КБ «Приват Банк» з № НОМЕР_1 , після чого помістив її до правої зовнішньої кишені куртки у яку був одягнений, та утримуючи при собі вказану банківську картку покинув приміщення житлового будинку.

Згідно примітки до ст.358 КК України, диспозиції ч.1 ст.200 КК України, ст.1 Закону України «Про інформацію», п.п.1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст.1, п.15.2 ст.15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч.4 ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління НБ України №705 від 05.11.2014 року, банківська картка є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, як засіб доступу до банківського рахунку.

Крім того, 04.11.2025 року, близько 17 год. 00 хв., ОСОБА_5 перебуваючи з дозволу власника ОСОБА_4 , в будинку АДРЕСА_3 , заволодівши за вище вказаних обставин належним ОСОБА_4 офіційним документом, банківською картою АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 , прийняв рішення про таємне викрадення належних потерпілому грошових коштів із її рахунку.

Тоді ж, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого незаконного збагачення та наживи, достовірно знаючи що на території України діє правовий режим воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року, неодноразово продовженого Указами Президента України, востаннє №478/2025 від 14.07.2025 року усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, ОСОБА_5 , маючи при собі банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» з № НОМЕР_1 , належну ОСОБА_4 заздалегідь знаючи «PIN-код» до викраденої банківської картки, який повідомив йому потерпілий, перебуваючи поряд із банкоматом АТ КБ «ПриватБанк», який розташований на території КНП «Летичівська багатопрофільна лікарня», що в селищі Летичів, по вул.Юрія Савіцького, 36, Летичівської ТГ, Хмельницького (Летичівського) району Хмельницької області, вставив до нього банківську картку з № НОМЕР_1 , та ввівши на вмонтованому в банкомат PIN-PAD «PIN-код» вказаної картки, вчинив крадіжку грошових коштів в сумі 20000 грн.

Крім цього, 04.11.2025 року о 17 год. 34 хв. 26 с, ОСОБА_5 продовжуючи свою злочинну діяльність маючи при собі банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» з № НОМЕР_1 , належну ОСОБА_4 реалізуючи свій єдиний злочинний умисел спрямований на таємне викрадення грошових коштів із вказаної банківської картки, заздалегідь знаючи «PIN-код» до неї, який повідомив йому потерпілий ОСОБА_4 , перебуваючи поряд із банкоматом AT «Державний ощадний банк України» №02200014, BRANCH 10022-047, який розташований на території КНП «Летичівська багатопрофільна лікарня», в селищі Летичів, по вул.Юрія Савіцького, 36, Летичівської ТГ, Хмельницького (Летичівського) району Хмельницької області, вставив до нього викрадену банківську картку з № НОМЕР_1 , та ввівши на вмонтованому в банкомат PIN-PAD, «PIN-код» вказаної картки, вчинив крадіжку грошових коштів в сумі 10000 грн.

Вказаними протиправними діями, охопленими єдиним умислом, спрямованим на таємне заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 таємно викрав грошові кошти в сумі 30000 грн., чим заподіяв майнову шкоду потерпілому ОСОБА_4 на вказану суму.

Також, ОСОБА_5 після таємного викрадення грошових коштів вчиненого за вищевказаних обставин із банківської карти № НОМЕР_1 АТ КБ «Приватбанк» потерпілого ОСОБА_4 , а саме 04.11.2025 року о 17 год. 31 хв. 26 с, за допомогою з банкомату АТ КБ «ПриватБанк», який розташований на території КНП «Летичівська багатопрофільна лікарня», що в селищі Летичів, по вул.Юрія Савіцького, 36, Летичівської ТГ, Хмельницького (Летичівського) району Хмельницької області, здійснив зняття грошових коштів на суму 20000 грн., та о 17 год. 34 хв. 26 с. та за допомогою банкомату AT «Державний ощадний банк України» №02200014, BRANCH 10022-047, що розташований на території КНП «Летичівська багатопрофільна лікарня», що в селищі Летичів, по вул.Юрія Савіцького, 36, Летичівської ТГ, Хмельницького (Летичівського) району Хмельницької області, із банківської карти здійснив зняття грошових коштів на загальну суму 10000 грн., та в подальшому ОСОБА_5 здійснив легалізацію майна, одержаного злочинним шляхом, яке належить ОСОБА_4 , а саме 04-05.11.2025 року, вчинив фінансові операції з грошовими коштами, придбав матеріальні цінності, за грошові кошти одержані внаслідок вчинення суспільно-небезпечного протиправного діяння, а саме набув у володіння, використав та розпорядився майном, а саме грошовими коштами на загальну суму 30000 грн., що належать ОСОБА_4 , одержаними злочинним шляхом, через здійснення фінансових операцій та вчиненні правочинів з вказаним майном на загальну суму 21482 гривні, приховавши його походження та володіння ним, при цьому усвідомлюючи що вказане майно прямо та повністю одержано злочинним шляхом, внаслідок вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України.

Тобто, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.4, 209 ч.1, 357 ч.1 КК України (таємне викрадення офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, набуття, володіння, використання, розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі здійснення фінансової операції, вчинення правочину з таким майном, переміщенні, зміні форми (перетворенні) такого майна, вчиненні дій, спрямованих на приховування походження такого майна та володіння ним, які вчинені особою, яка знала, що таке майно прямо та повністю одержано злочинним шляхом).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся та надав суду показання, про те, що всі обставини зазначені у обвинувальному акті він визнає в повному обсязі, нічого не оспорює та підтверджує їх. Його показання є добровільними, правдивими та істинними. Він просив вибачення у потерпрілого за свої протиправні дії, однак він його не пробачає. Він підтверджує те, що на момент вчинення даних кримінальних правопорушень він перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки вживав алкогольних напій, а саме пив горілку. На даний час він взагалі не відшкодував завдані матеріальні збитки потерпілому ОСОБА_4 , оскільки він на даний час офіційно не працює а живе за рахунок тимчасових заробітків, однак в майбутньому планує їх відшкодувати. В період часу з 05.11.2025 року і по 24.12.2025 року він взагалі нічого не відшкодував потерпілому ОСОБА_4 . Свою вину у вчиненні даних кримінальних правопорушень він визнає в повному обсязі, щиро розкаюється у вчиненому, просить вибачення за свої протиправні дії, обіцяє більше такого не робити та просить суд його суворо не карати та не позбавляти волі.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні надав показання про те, що він являється військовослужбовцем Збройних Сил України та станом на 04.11.2025 року він перебував у відпустці за місцем свого проживання, а саме за адресою АДРЕСА_2 . На той час в його будинку з його дозволу знаходився та проживав його знайомий ОСОБА_5 . Перебуваючи на військовій службі він отримує заробітну плату яку йому перераховують на картку АТ КБ «ПриватБанк». Так, 04.11.2025 року впродовж дня до нього додому приходили його друзі та знайомі з якими він відпочивав та вживав алкогольні напої. Того дня, а саме 04.11.2025 року в обідню пору в нього вдома перебували ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та сусід ОСОБА_9 . Того ж дня близько 14 год. 00 хв. він взяв свій мобільний телефон який лежав у кімнаті на столі і виявив відсутність в кишені захисного бамперу належну йому банківську картку для виплат АТ КБ «ПриватБанк». Після цього він почав усіх присутніх запитувати хто саме взяв його банківську картку АТ КБ «ПриватБанк», однак ніхто нічого не говорив та не зізнавався. Після того як від нього з будинку пішли ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , то через деякий час йому почали на його мобільний телефон надходити повідомлення про зняття з його картки грошових коштів. Коли він на мобільному телефоні перейшов у додаток «Приват24» то виявив зняття коштів в сумі 20 тис. грн., та 10 тис. грн., тобто на загальну суму 30 тис. грн., і тоді він зрозумів, що вказані кошти міг зняти ОСОБА_5 , якого на той час вже не було біля нього і який знав пін-код до його банківської картки. Коли він зателефонував до ОСОБА_5 то він повідомив йому, що він на даний час добирається до м.Хмельницького, після чого зв`язок з ним пропав. Свої показання надані ним під час проведення досудового розслідування він підтримує в повному обсязі та підтверджує їх. Станом на даний час ОСОБА_5 взагалі не відшкодував йому завдану матеріальну шкоду, однак ОСОБА_10 вибачався перед ним за даній протиправні дії, але він його не пробачає, оскільки викрадати у своїх це вже крайня межа. ОСОБА_10 на момент вчинення даних кримінальних правопорушень перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки він та інші його знайомі у нього вдома вживали алкогольні напої. У разі якщо суд дійде до переконання у винуватості ОСОБА_5 у вчиненні даних кримінальних правопорушень то він вважає що йому слід призначити найсуворішу міру покарання у виді позбавлення волі.

Судом встановлено, що показання обвинуваченого ОСОБА_5 у судовому засіданні є послідовними і логічними, не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції. За таких обставин, суд переконавшись, у відсутності сумнівів в добровільності позицій учасників процесу, згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням, зібраних досудовим розслідуванням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших, з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого у відповідності до положень КК України.

Виходячи з наведеного, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні усіх обставин кримінального провадження, у межах ч.3 ст.349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого.

Згідно ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Таким чином дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ст.ст.185 ч.4, 209 ч.1, 357 ч.1 КК України (таємне викрадення офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, набуття, володіння, використання, розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі здійснення фінансової операції, вчинення правочину з таким майном, переміщенні, зміні форми (перетворенні) такого майна, вчиненні дій, спрямованих на приховування походження такого майна та володіння ним, які вчинені особою, яка знала, що таке майно прямо та повністю одержано злочинним шляхом).

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до ч.1 ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 є щире каяття.

Згідно ст.67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 є вчинення кримінальних правопорушень особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Суд також враховує, що ОСОБА_5 являється особою раніше не судимою, повністю визнав свою винуватість у вчиненні даних кримінальних правопорушень, щиро розкаявся у вчиненому, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, що відповідно пом`якшує йому покарання.

Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, особу винного, позицію сторони обвинувачення та потерпілого, який просить суд призначити обвинуваченому найсуворішу міру покарання у виді позбавлення волі, сторони захисту щодо призначення обвинуваченому покарання, а також інші в сукупності обставини та їх поєднання, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, та ступінь небезпечності обвинуваченого для суспільства, суд приходить до висновку призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання: за ч.4 ст.185 КК України - у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі; за ч.1 ст.209 КК України - у виді 3 (три) роки позбавлення волі, з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною із здійсненням фінансових операцій на строк 1 (один) рік, та з конфіскацією майна, крім житла; за ч.1 ст.357 КК України - у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

В силу ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити його у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі, з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною із здійсненням фінансових операцій на строк 1 (один) рік, та з конфіскацією майна, крім житла, яке на думку суду, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України з врахуванням ст.ст.96-1, 96-2 КК України.

Також ОСОБА_5 слід залишити обраний під час проведення досудового розслідування запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.100, 368-371, 374, 395 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.4, 209 ч.1, 357 ч.1 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.4 ст.185 КК України - у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі;

- за ч.1 ст.209 КК України - у виді 3 (три) роки позбавлення волі, з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною із здійсненням фінансових операцій на строк 1 (один) рік, та з конфіскацією майна, крім житла;

- за ч.1 ст.357 КК України - у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

В силу ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити його у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі, з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною із здійсненням фінансових операцій на строк 1 (один) рік, та з конфіскацією майна, крім житла.

Відповідно до ст.100 КПК України з врахуванням ст.ст.96-1, 96-2 КК України, речові докази:

- грошові кошти в сумі 8518 грн., а саме 17 купюр номіналом по 500 грн. серії та номерами: ЕД 9183155, ЄЕ 6525902, АК 4365099, ЕС 5421538, КБ 1487036, ВС 9809546, АП 5823606, МА 7138881, КА 4990393, МВ 5929499, ЄТ 1638290, ЄК 3201878, ЕТ 7095743, КВ 5339845, ЕА 7511266, АП 8934941, АЛ 2328794, дві металеві монети номіналом 5 грн., три металеві монети номіналом 2 грн., дві металеві монети номіналом 1 грн., - після набрання вироком законної сили, повернути потерпілому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , як власнику (законному володільцю), скасувавши в цій частині арешт накладений ухвалою слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 05.11.2025 року (ЄУН справи №678/1738/25, провадження №1-кс-678-731/25). (Т.1 а.с.104-105);

- мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 14 Pro» IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , SN: НОМЕР_5 об`ємом пам`яті 256 Gb, із сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» із номером НОМЕР_6 на якій наявні надписи « НОМЕР_7 , НОМЕР_8 », чохол від мобільного телефону із маркуванням «RM-NOTE 14 PRO-4G/5G», коробку (упакування) від мобільного телефону марки Xiaomi Redmi Note 14 Pro IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , SN: НОМЕР_5 , інструкцію по експлуатації мобільного телефону марки Xiaomi Redmi Note 14 Pro, кабель до зарядного пристрою чорного кольору, - після набрання вироком законної сили конфіскувати у власність держави, скасувавши в цій частині арешт накладений ухвалою слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 05.11.2025 року (ЄУН справи №678/1738/25, провадження №1-кс-678-731/25). (Т.1 а.с.104-105);

- фіскальний чек від 04 листопада 2025 року про купівлю мобільного телефону марки Xiaomi Redmi Note 14 Pro за суму 10999 грн., гарантійний талон на мобільний телефон марки Xiaomi Redmi Note 14 Pro, - залишити при матеріалах даного кримінального провадження. (Т.1 а.с.63-64, 104-105).

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити попередній у вигляді домашнього арешту.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Летичівський районний суд Хмельницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Летичівського районного суду

Хмельницької області ОСОБА_1