Справа № 347/345/26
Провадження № 1-кс/347/86/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2026 року слідчий суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участі:

секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора (в режим відеоконференції) ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Косів клопотання заступника начальника слідчого відділення Косівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області майора поліції ОСОБА_3 подане в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000043 від 08.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не маючого утриманців, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого, майстра-електрика ремонтної майстерні безпілотних авіаційних комплексів взводу технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат,

В С Т А Н О В И Л А:

11.02.2026 року заступник начальника слідчого відділення Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області майор поліції ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням, погодженим прокурором Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону Івано-Франківської області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання мотивоване тим, щовійськовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 08.02.2026 близько 02:00 год., перебуваючи за місцем тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення, у період дії на території України воєнного стану, який введений згідно Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі змінами, востаннє внесеними Указом Президента України від 12.01.2026 № 40/2026, затвердженого Законом України від 14.01.2026 № 4757-IX), відкрито викрав в ОСОБА_7 із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, мобільний телефон марки «ZTE Blade A76» моделі «Z2474», ІМЕІ НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , із вмонтованою sim-картою з абонентським номером НОМЕР_4 ,а саме, одержавши від останнього даний телефон з метою його використання як ліхтаря, після усної вимоги ОСОБА_7 щодо повернення даного телефону наніс потерпілому декілька ударів руками і ногами в ділянку голови та тулуба, після чого з викраденим мобільним телефоном покинув місце тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 й мав можливість розпорядитися ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 4157 (чотири тисячі сто п`ятдесят сім) гривень 01 копійка, чим вчинив - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України.

09.02.2026 ОСОБА_5 затримай в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

09.02.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Підозра ОСОБА_5 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 08.02.2026, протоколами допиту свідків ОСОБА_8 від 09.02.2026, ОСОБА_9 від 09.02.2026, ОСОБА_10 від 09.02.2026, протоколом огляду місця події від 09.02.2026, протоколом проведення слідчого експерименту від 09.02.2026, протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 09.02.2026 та іншими доказами зібраними в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Злочини, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , відносяться до категорії тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Підстави для тримання під вартою, передбачені нормами Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (надалі за текстом - Конвенція), а саме, ст.5 (право на свободу та особисту недоторканість), а також рішеннями Європейського суду з прав людини (надалі за текстом - ЄСПЛ).

Основна мета ст.5 Конвенції полягає в тому, щоб виключити необґрунтоване тримання під вартою особи (рішення ЄСПЛ по справі Маккей проти Сполученого Королівства). Вимога законності тримання під вартою не може бути задоволена тільки шляхом дотримання національного законодавства, а національне законодавство повинно відповідати Конвенції, включаючи загальні принципи, які в ній відображені (справа Плесо проти Угорщини).

Положення пункту 1 статті 5 Конвенції вимагає, що для того, щоб позбавлення свободи не вважалося свавільним, недостатньо самого факту застосування цього заходу згідно з національним законодавством - він також повинен бути необхідним за конкретних обставин (справа Нештяк проти Словаччини).

Згідно статті 5 §1(c) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенції) нікого не може бути позбавлено свободи, крім такого випадку і відповідно до процедури, встановленої законом, як законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, викладеної в рішенні Джессіус проти Литви, особа може бути позбавлена волі на підставі статті 5 § 1 (c) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод лише в рамках кримінального провадження, з тим, щоб вона постала перед компетентним судовим органом за обґрунтованою підозрою у вчиненні злочину.

Суть терміну «обґрунтована підозра» полягає в існуванні фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Яку саме підозру слід вважати обґрунтованою залежить від обставин справи.

З огляду на вищевказане положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини, враховуючи обґрунтованість підозри у даному кримінальному провадженні, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 - переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний усвідомлює про неминучість покарання за вчинення такого злочину. Окрім цього, підозрюваний усвідомлює, що санкція

ч. 4 ст. 186 КК України передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі, у зв`язку із чим у будь який час може покинути місце свого постійного перебування (проживання), тим же самим переховуватись від органів досудового розслідування та суду за скоєне ним кримінальне правопорушення;

- п. 2 - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки не встановлено місцезнаходження іншого мобільного телефону, належного військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_11 , який теж зник в ніч з 07 на 08 лютого 2026 року;

- п. 3 - незаконно впливати на свідків і потерпілого у цьому кримінальному провадженні, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки йому відомі анкетні даних осіб;

- п. 4 - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки може не з`являтися на виклик, посилаючись на різні ніби то форс мажорні чи поважні обставини, а також може симулювати хворобу;

- п. 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема ухилення від проходження військової служби, або продовжити вчинення протиправних дій, пов`язаних із посяганням на чуже майно чи здоров`я.

Враховуючи вищенаведені ризики, обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання є не доцільним.

Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді особистої поруки є недостатнім для запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж провадженні, оскільки не встановлено осіб, які б взяли його на поруки та заслуговують на довіру чи особливу довіру, а тому такі не можуть забезпечити виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків.

При запобіжному заході у виді домашнього арешту підозрюваний ОСОБА_5 , усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення кримінального правопорушення у виді позбавлення волі, незважаючи на покладені на нього обов`язки, може покинути місце свого проживання з метою уникнення кримінальної відповідальності. Окрім цього, застосування вказаного запобіжного заходу не узгоджується із обов`язком військовослужбовця, який не перебуває під вартою, виконувати обов`язки з військової служби. Також, згідно службової характеристики підозрюваного ОСОБА_5 , останній протягом року двічі вчиняв СЗЧ, схильний до зловживання алкогольними напоями та наркотичними засобами, в стані сп`яніння застосовує фізичне насилля, неадекватно реагує на зауваження. Сам же заступник командира В/Ч НОМЕР_1 ОСОБА_12 в судовому засіданні повідомив, що протягом останнього місяця поточного року ОСОБА_5 двічі вчиняв СЗЧ, зловживає алкогольними напоями, схильний до вчинення насильства до своїх побратимів, тому він не дає гарантії, що ОСОБА_5 дотримається умов такого запобіжного заходу при перебуванні у В/Ч НОМЕР_1 .

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав повністю та просить суд його задовольнити, мотивуючи наявністю ризиків, вказаних у клопотанні, підкреслює, що злочин вчинено в умовах воєнного стану та за його вчинення передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі. Згідно п.1 ч.4 ст.183 КПК України суд може не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. Тому, у клопотанні в якості гарантії забезпечення виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків запропоновано максимальний розмір застави.

Прокурор в судовому засіданні вважав клопотання обґрунтованим та просить суд застосувати відносно ОСОБА_5 міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування домашнього арешту до діючих військовослужбовців є недоцільним та не сумісним із несенням військової служби, тим паче виконання такого запобіжного заходу в межах військової частини неможливе, адже місце дислокації військової частини може бути в будь-який час змінено, крім того - нівелюється дія такого запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував щодо застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ризики. Зазначені у клопотанні не підтверджені та безпідставні. У клопотанні пропонується визначити заставу у максимальному розмірі, натомість заробітна плата ОСОБА_5 становить 20000 грн. Просить врахувати, що у підозрюваного є онкохвора мати, яка лікується за кордоном. Вважає за доцільне обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем несення служби або за місцем його проживання. Факти СЗЧ не підтверджені. У разі обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою - просить визначити підозрюваному заставу у мінімальному розмірі, враховуючи матеріальний стан ОСОБА_5 .

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000043 від 08.02.2026 відносно ОСОБА_5 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України за підозроюОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме: грабіж, вчинений у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану.

09.02.2026 рокуОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України (а.с.34-36).

Згідно протоколу допиту підозрюваного від 09.02.2026 року ОСОБА_5 згідно ст. 63 Конституції України від надання показів відмовився (а.с.32-33).

Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу у відповідності до ч.2 ст.184 КПК України підозрюваному та його захиснику вручено 09.02.2026 року о 18 годині 10 хвилин (а.с.6).

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до п. «С» ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод (Рим, 1950), КПК України для обрання або для зміни запобіжного заходу - тримання під вартою необхідна наявність підстав вважати, що ця особа, яка обґрунтовано підозрюється у вчинені злочину, буде намагатися, або ухилятися від слідства, суду та від виконання процесуальних рішень або перешкоджати встановленню істини в справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому враховується тяжкість вчинених злочинів, вік підозрюваного, його стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інше.

Слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

В наданому на розгляд слідчого судді клопотанні про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою та доданих до нього документах існує вірогідність причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а саме: грабіж, вчинений у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя крім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на підставі наданих матеріалів враховує те, що підозрюваний ОСОБА_5 має середню освіту, не одружений, не має утриманців, судимість погашена, може незаконно впливати на свідків, переховуватися від органів досудового слідства та суду, враховуючи тяжкість покарання, що передбачає санкція інкримінованої йому статті, а також - вчинити інші кримінальні правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою на цій стадії кримінального провадження.

Крім того, за змістом імперативної норми, викладеної у ч.4 ст.176 КПК України - запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Слідчий суддя, вислухавши думку осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Задовольняючи клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає необхідним визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Згідно з ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Станом на 11.02.2026 року прожитковий мінімуму на працездатну особу становить 3 328 гривень.

Враховуючи дані про особу підозрюваногоОСОБА_5 , тяжкість та характер кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, майновий та сімейний стан підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави в сумі, що відповідає 50 прожитковим мінімумам працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не становитиме надмірний тягар для нього.

Відповідно до ч.7 ст.182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 КПК України, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також слідчий суддя вважає необхідним відповідно до норм ч.3 ст.183 та ч.5 ст.194 КПК України у разі внесення ним застави покласти на підозрюваного відповідні обов`язки щодо прибуття на виклики до слідчого, прокурора, суду, можливості залишення місця проживання, повідомлення про зміну місця проживання слідчого, прокурора чи суду.

Керуючись ст.ст. 132, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання заступника начальника слідчого відділення Косівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області майора поліції ОСОБА_3 про застосування відносно підозрюваногоОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід - тримання під вартою строком шістдесят днів.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання - з 08:46 години 09.02.2026 року до 08:46 години 09.04.2026 року включно.

Визначити ОСОБА_5 розмір застави - п`ятдесят прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що в грошовому виразі становить 166400 (сто шістдесят шість тисяч чотириста) гривень, після внесення якої підозрюваний звільняється з-під варти, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі звільнення підозрюваного ОСОБА_5 з-під варти у зв`язку з внесенням ним застави, покласти на підозрюваного такі обов`язки: 1) прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора чи суду; 2) повернутись до розташування військової частини НОМЕР_1 та продовжити проходження військової служби; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінально провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця служби; 4) утриматися від спілкування зі свідками і потерпілим в даному кримінальному провадженні; 5) здати на берігання до відповідних органів влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії запобіжного заходу у виді застави, в разі її внесення, та обов`язків, покладених на підозрюваного в разі його звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, визначити до 09.04.2026 року включно.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в цій ухвалі протягом дії ухвали у національній грошовій одиниці на рахунок з такими реквізитами: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26289647, банк отримувача: ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО): 820172, рахунок отримувача: UA0002265) у будь-який момент протягом строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою. призначення платежу: застава по кримінальному провадженню №0000043 від 08.02.2026 року.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуальних прокурорів Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1