печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5436/26-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000212 від 21.01.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Печерського районного суду м.Києва надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000212 від 21.01.2025 ОСОБА_5 .

Слідчим суддею встановлено, що 09.12.2025 ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.5 ст.27, ч.4 ст.28, ч.4 ст.190, ч.5 ст.27, ч.4 ст.28, ч.5 ст.190, ч.2 ст.15, ч.5 ст.27, ч.4 ст.28, ч.4 ст.190 КК України. Того ж дня, ОСОБА_5 затримано.

10.12.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва по справі № 757/62369/25-к до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 07.02.2026 з альтернативою внесення застави у розмірі 16 512 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 49 998 336 грн.

25.12.2025 ухвалою Київського апеляційного суду скасовано ухвалу Печерського районного суду м. Києва та постановлено нову, відповідно до якої до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 06.02.2026 з альтернативою внесення застави у розмірі 10 000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 30 280 000 грн.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити. В обґрунтування клопотання зазначив про існування ризиків, передбачених п.1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які передбачене покарання у виді позбавлення до дванадцяти років з конфіскацією майна, тому підозрюваний без належного контролю за його поведінкою може переховуватись від органів досудового розслідування з метою уникнення відповідальності. Крім того, в ході проведення досудового розслідування не встановлено місцезнаходження частини речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а тому, перебуваючи на волі ОСОБА_5 зможе вчинити дії, спрямовані на їх знищення чи спотворення з метою унеможливлення їх використання як доказів у кримінальному провадженні. Також прокурор акцентував увагу на тому, що ОСОБА_5 , будучи учасником злочинної організації може вчинити дії, направлені на примушення до зміни наданих раніше свідчень допитаними у кримінальному провадженні особами у якості свідків та потерпілих, інших підозрюваних. До того ж, враховуючи характер вчинених кримінальних правопорушень свідчать про високий рівень підготовки та конспіративності дій ОСОБА_5 під час вчинення злочинів, що підтверджує схильність та здатність останнього приховувати та маскувати свої протиправні дії всіма доступними силами та засобами, а відтак дає підстави вважати, що він може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Разом з цим, вказав, що ОСОБА_5 не працює, не має законних джерел для існування, що може призвести до того, що перебуваючи на волі підозрюваний може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення пов`язані із заволодінням чужим майном шляхом шахрайства.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 просила відмовити у задоволенні клопотанні сторони обвинувачення, надала письмові заперечення. В обґрунтування своєї позиції зазначила, що підозра, яка була вручена ОСОБА_5 є необґрунтованою та наявними у провадженні доказами не підтверджується. Акцентувала увагу на тому, що ризики, на які посилається сторона обвинувачення у своєму клопотанні відсутні, оскільки ОСОБА_5 за період проведення досудового розслідування не вчиняв дій, які б свідчили про його наміри переховуватись від органу досудового розслідування та суду, з`являвся за кожним викликом слідчого та прокурора. Також стороною обвинувачення, як у клопотанні, так і в додатках до нього відсутні відомості щодо свідків вчинення кримінального правопорушення, а також відсутні будь-які відомості щодо намагання підозрюваним здійснювати тиск на відповідних осіб, у зв`язку з чим, ризик впливу на свідків відсутній. До того ж, підозрюваний не має наміру перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_5 зацікавлений у встановленні істини у цьому кримінальному провадженні. Звернула увагу на те, що підозрюваний має стійкі соціальні зв`язки, постійне місце мешкання, характеризується позитивно, має подяки за підтримку ЗСУ. Отже, з урахуванням наведеного, на стійке переконання сторони захисту, ризики, наведені у клопотанні нічим, не підтверджені та взагалі відсутні. Окрім того, сторона захисту наголошувала на тому, що застава, яка була визначена слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу, є непомірною для підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання сторони обвинувачення.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.5 ст.9 КПК України, зазначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст.177 КПК. Тому, в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.

Відповідно до конвенції та практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії» та «Ігнатов проти України», обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, слідчим суддею враховуються вимоги п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободта практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Оцінюючи вищевказані обставини, слідчий суддя також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, при розгляді клопотання, суд враховує той факт, що на даний час в Україні введено військовий стан, тривають активні бойові дії, країна не в повній мірі контролює кордон, що в свою чергу додатково збільшує ризик втечі (переховування) підозрюваного настільки, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти даному ризику.

Відповідно до ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190; ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 190; ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України.

На стійке переконання слідчого судді, в судовому засідання прокурором було повністю обґрунтовано той факт, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе запобігти ризикам, наявність яких встановлена у судовому засіданні.

При вирішенні питання щодо можливості продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , слідчим суддею враховано наведені у клопотанні ризики, передбачені п.п.1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчинені особливо тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, тому усвідомлюючи невідворотність покарання та його наслідки, з метою уникнення відповідальності за вчинене, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Крім того, існує ризик того, що ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на теперішній час не встановлено місце знаходження усіх документів , у зв`язку з чим підозрюваний, перебуваючи на волі, може вжити заходів щодо знищення, спотворення, приховування речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Крім того, підозрюваний може надавати вказівки на знищення, спотворення або приховання будь-яких речей чи документів, що створить перешкоду для подальшого викриття фактів злочинної діяльності. Також ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі шляхом, незаконних дій може впливати на свідків, потерпілих, інших підозрюваних, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні, оскільки останньому відомі анкетні відомості свідків, які ще не були допитані безпосередньо в суді щодо обставин кримінального провадження. Водночас, існує ризик того ОСОБА_5 через невстановлених слідством осіб може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки обставини та характер вчинених кримінальних правопорушень свідчать про високий рівень підготовки та конспіративності дій ОСОБА_5 під час вчинення злочинів, що підтверджує схильність та здатність останнього приховувати та маскувати свої протиправні дії всіма доступними засобами. Крім того, підозрюваний не працює, не має законного джерела доходу, вчинив новий злочин в період іспитового строку, тому перебуваючи на волі підозрюваний може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення пов`язані із заволодінням чужим майном шляхом шахрайства.

При цьому, судом також враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме, вік підозрюваного, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання та реєстрації, міцних соціальних зв`язків (дітей на утриманні та дружини), а також його позитивну характеристику, у зв`язку з чим слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Посилання захисника на відсутність ризиків у цьому кримінальному провадженні, слідчий суддя не приймає до уваги, оскільки тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Крім того, ухвала Печерського районного суду міста Києва від 10.12.2025 про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, була предметом перевірки в суді апеляційної інстанції, який не встановив підстав для зміни обвинуваченим запобіжного заходу на більш м`який, зокрема домашній арешт.

Твердження сторони захисту про непричетність підозрюваного до вчинення, інкримінованих йому кримінальних правопорушень, слідчий суддя визнає передчасними, оскільки вони стосуються доведеності вини особи, що не є предметом розгляду на даному етапі провадження, проте підлягають перевірці на відповідній стадії.

Крім того, сукупність відомостей, що містяться в матеріалах кримінального провадження, є достатніми на даній стадії для висновку про обґрунтованість підозри, а застосування заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя вважає виправданим.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи зі змісту ч. 5 ст. 182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 182 КПК України, конкретні обставини та тяжкість злочинів, у яких підозрюється ОСОБА_5 , даних про його особу, ймовірного розміру завданого збитку внаслідок кримінального правопорушення, майнового стану підозрюваного, вважаю із врахуванням принципів розумності і співмірності необхідним вийти за максимальну межу розміру застави, що передбачена п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, та визначити заставу у розмірі 23 296 000 грн, у разі внесення якої він підлягає звільненню з-під варти, оскільки на підставі досліджених матеріалів, а внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду у кримінальному провадженні; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу на ту обставину, що визначена слідчим суддею застава є меншою порівняно з розміром застави, визначеної Київським апеляційним судом під час розгляду апеляційної скарги щодо застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного.

На стійке переконання слідчого судді, саме такий розмір застави відповідатиме практиці ЄСПЛ, зокрема у рішенні від 20 листопада 2010 року у справі «Мангурас проти Іспанії» суд зазначив, що перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст.110, 131-132, 176-178, 183-187, 193-194,196-197, 205, 309-310, 369-372, 392-393, 395 КПК України

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання - задовольнити частково.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000212 від 21.01.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, а саме до 09.03.2026.

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, розмір якої визначити у межах 7000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 23 296 000 гривень, зобов`язавши підозрюваного ОСОБА_5 виконувати процесуальні обов`язки, визначені частиною п`ятою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду у кримінальному провадженні;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю..

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як обвинуваченим так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві:

Отримувач: ТУ ДСАУ в м. Києві

МФО: 820172

Банк: Державна казначейська служба України м. Київ

р/р UA1012089

Призначення платежу: Застава за …(П.І.П., дата народження особи за яку вноситься застава), згідно ухвали … (назва суду), від …(дата ухвали), по справі № …, внесені …(П.І.П. особи, що вносить заставу).

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі установи, де особа утримується.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа установи, де особа утримується, має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Печерського районного суду м. Києва.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1