14.01.26 Справа №469/1492/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року селище Березанка

Слідчий суддя Березанського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні №0002095 від 21.03.2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, клопотання старшого слідчого СВ ВП №8 МРУП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене з Прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4

про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Івано-Франківської області, Городенківського району, с.Репужинці, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за контрактом на посаді номер обслуги 2 самохідного артилерійського взводу 1 самохідної артилерійської батареї самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат»,

підозрюваного, у кримінальному провадженні №0002095 від 21.03.2025 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор (в режимі відеоконференції) - ОСОБА_4 ,

слідчий СВ ВП №8 Миколаївського

РУП ГУНП в Миколаївській області - ОСОБА_6 ,

підозрюваний - ОСОБА_5 ,

захисник (в режимі відеоконференції) - ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в:

І. Зміст клопотання слідчого

Слідчий просить продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, до 3 (трьох) місяців, тобто до 15.02.2026 року (включно).

Правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він бувши солдатом, зарахованим та призначеним Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 01.12.2024 року на посаду номер обслуги 2 самохідного артилерійського взводу 1 самохідної артилерійської батареї самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , шпк «солдат», 20.01.2025 року, більш точний час в ході проведення досудового слідства встановити не надалось можливим, діючи умисно, в порушення вимог вищезазначеного законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби в умовах воєнного стану, самовільно залишив місце несення служби військової частини НОМЕР_1 , що знаходилася в АДРЕСА_2 .

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини.

На думку слідчого, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 зазначеного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема:

-Витягом з ЄРДР №0002095;

-Матеріалами службового розслідування;

-Іншими матеріалами кримінального провадження.

-

Посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, виклад обставин, на підставі яких слідчий дійшов висновку про наявність ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини

Слідчий посилається на існування таких ризиків:

Ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України) оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років. У зв`язку з чим, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності підозрюваний, може переховуватись від органів досудового розслідування, здійснити виїзд за межі державного кордону України;

- незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України) про наявність якого свідчить те, що не маючи обмежень у пересуванні ОСОБА_5 буде мати можливість особисто або через своїх колег, які є військовослужбовцями військової частини до дачі завідомо неправдивих показів, які виправдовують його, чим перешкоджати встановленню істини у провадженні, чи взагалі схиляти до відмови давати свідчення, а також інших можливих свідків, які дотепер не допитані але підлягають допиту за обставинами кримінального провадження, які йому достовірно відомі. Зазначене беззаперечно підтверджується, крім іншого, способом вчинення вказаного кримінального правопорушення умисним злочином;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п.4 ч.1 ст.177 КПК України), оскільки на даний час не проведено всіх необхідних і можливих слідчих дій з метою отримання доказів вини та знаходячись на свободі підозрюваний, дізнавшись від органу досудового розслідування про здобуті в ході слідства докази на обґрунтованість його підозри та виявлені під час слідства обставини кримінального правопорушення, наявні у наданих йому додатках до клопотання про обрання запобіжного заходу, може вживати заходи до перешкоджання об`єктивності досудового розслідування;

- вчиняти інші кримінальні правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК України), так як підозрюваний ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем в умовах воєнного стану, може продовжувати переховуватися від органів досудового розслідування, від суду та від служби. Тому такі дії можуть набути ознака кримінальних правопорушень, передбачених ст. 407-408 КК України. Окрім цього раніше судимий за вчинення злочинів.

Обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Частиною 7 ст.176 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Слідчий вважає, що запобігти настанню вказаних ризиків неможливо застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.

Відтак, з метою безперешкодного завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні та звернення до суду з обвинувальним актом у найкоротший строк, забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідність продовжити щодо підозрюваного ОСОБА_5 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, до трьох місяців, тобто до 15.02.2026 включно.

Зазначена тривалість запобіжного заходу обумовлюється необхідністю завершення досудового розслідування інкримінованого підозрюваного кримінального правопорушення. В даному випадку у разі застосування до підозрюваного меншої тривалості запобіжного заходу сторона обвинувачення буде позбавлена можливості повно та об`єктивно провести розслідування. Зокрема, даний час буде використано для зібрання матеріалів, що характеризують особу підозрюваного, встановлення інших свідків, зібрання матеріалів, складання обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, а також проведення інших необхідних слідчих дій.

Вік, стан здоров`я та сімейний стан не перешкоджають продовженню до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

ІІ. Позиція сторін кримінального провадження.

Прокурор ОСОБА_4 та слідчий СВ ВП №8 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 клопотання підтримали, посилаючись на обставини, якими воно обґрунтовується.

Захисник ОСОБА_7 , позицію якого підтримав підозрюваний ОСОБА_5 , просили слідчого суддю у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити, оскільки обвинуваченням не доведено існування ризиків, яким обґрунтовано клопотання.

ІІІ. Встановлені судом обставини

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінальних правопорушень

Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України підтверджуються наданими слідчим до матеріалів клопотання доказами, зокрема:

- Даним витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні №0002095 від 21.03.2025 року за ознаками складу кримінальних правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, з даними якого 02.08.2024 року номер обслуги 2 самохідного артилерійського взводу 1 самохідної артилерійської батареї самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_5 самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 під час воєнного стану (а.п.10);

- Рапортом старшого слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Миколаєві) Територіального управління ДБР, за даними якого 20.01.2025 року номер обслуги 2 самохідного артилерійського взводу 1 самохідної артилерійської батареї самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_5 самовільно залишив місце несення служби військової частини НОМЕР_1 (Миколаївська обл.), під час воєнного стану (а.п.11);

- Повідомленням про кримінальне правопорушення ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 10.03.2025 року, згідно якого 20.01.2025 року солдат ОСОБА_5 номер обслуги 2 самохідного артилерійського взводу 1 самохідної артилерійської батареї самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , самовільно залишив пункт тимчасової дислокації, а саме, АДРЕСА_2 . Розшукові заходи, організовані командуванням військової частини НОМЕР_1 позитивних результатів не дали. Крім того встановлено, що будь-яких наказів, розпоряджень чи вказівок про виконання службових обов`язків або спеціальних завдань поза межами дислокації підрозділів ЗСУ, інших військових формувань солдат ОСОБА_5 , від своїх командирів (начальників) та командування військової частини НОМЕР_1 не отримував (а.п.13-14)

- Письмовими поясненнями ОСОБА_5 від 10.09.2025 року у яких підозрюваний зазначив, що 20.01.2025 року пішов у СЗЧ (не повернувся зі звільнення) зі своєї вини. Причиною СЗЧ є погіршення стану здоров`я (опухлі ноги, важко ходити) (а.п.15-16);

- Доповіддю Т. о. командира військової частини НОМЕР_1 від 21.01.2025 року про самовільне залишення військової частини без поважних причин, без зброї, військовослужбовцем за контрактом військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_5 (17-18), Повідомленням командира військової частини НОМЕР_1 від 04.02.2025 року про вчинення військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 кримінального правопорушення (а.п.19-20) а також матеріалами справи про проведення службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини НОМЕР_2 солдатом ОСОБА_8 (а.п.25-480), які у сукупності дають підстави для обґрунтованої підозри вважати, що ОСОБА_5 вчинено діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України (а.п.17-18);

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Крім того вказані докази оцінювалися раніше слідчим суддею Березанського районного суду Миколаївської області при постановленні Ухвали від 18.11.2025 року, якою відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», і якою встановлено обґрунтованість підозри ОСОБА_5 .

На час розгляду даного клопотання слідчому судді будь-яких даних, які б могли поставити під сумнів обґрунтованість підозри ОСОБА_5 не надано.

Існування ризиків, на які вказує слідчий, прокурор

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 15.11.2025 року солдата ОСОБА_5 затримано в порядку ст.615 КПК України.

Враховуючи викладені обставини та поведінку підозрюваного, який за даними кримінального провадження тривалий час добровільно не з`являвся до військової частини НОМЕР_1 , слідчий суддя дійшов висновку, що перебуваючи на волі, ОСОБА_5 , розуміючи тяжкість вчинених ним правопорушень, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Таким чином, враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному, відсутність даних про наявність у нього міцних соціальних зв`язків та утриманців, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність слідчим наявності ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України).

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Клоот проти Бельгії» ризик вчинення нових правопорушень має місце, коли попередня поведінка особи дає підстави для очікувань, що він не має наміру зупинятись у своїх злочинних діях; коли небезпека має бути явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи.

Таким чином, приймаючи до уваги, що за даними Довідки № від 21.11.2025 року (а.п.85-87), підозрюваний у минулому неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та відбував кримінальні покарання, що свідчить про його схильність до протиправної поведінки, слідчий суддя вважає доведеною наявність ризику вчинення підозрюваним нових кримінальних правопорушень (п.5 ч.1 ст.177 КПК України).

Разом з тим, враховуючи стадію кримінального провадження та приймаючи до уваги те, що свідки у даному кримінальному провадженні перебувають у військовій частині НОМЕР_1 , виходячи зі змісту підозри, матеріалів клопотання і обставин справи слідчий суддя вважає маловірогідною можливість спілкування ОСОБА_5 зі свідками у кримінальному провадженні, а відтак недоведеними ризики незаконного впливу підозрюваним на свідків у кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України) та перешкоджання підозрюваним кримінальному провадженню іншим чином (п.4 ч.1 ст.177 КПК України).

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст.3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п.3 постанови Пленуму ВСУ від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строку тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

За приписами ч.8 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Виходячи з п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод позбавлення свободи захід настільки суровий, що виправдати його можна лише у разі, коли інші, менш суворі заходи були розглянуті й визнані недостатніми для того, щоб забезпечити особисті або державні інтереси, які вимагають такого тримання під вартою.

Виходячи з наявності встановлених слідчим суддею ризиків, тяжкості покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_5 , враховуючи особу підозрюваного, стосовно якого відсутні дані про наявність сталих соціальних зв`язків, які б утримували його за останнім місцем проживання, слідчий суддя дійшов висновку, що непродовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за відсутності правових підстав для застосування іншого запобіжного заходу, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного відповідно до потреб досудового розслідування.

Стан здоров`я та сімейний стан підозрюваного не перешкоджає утриманню під вартою.

У зв`язку з цим, враховуючи дані про обсяг слідчих дій, які необхідно виконати у даному кримінальному провадженні, які зазначив слідчий у клопотанні, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до трьох місяців, в межах строку досудового розслідування.

Доводи сторони захисту щодо відсутності підстав для продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на думку слідчого судді, не заслуговують на увагу, оскільки вони не підтвердженні обґрунтованими аргументами та доказами, які б спростовували доводи слідчого, і які б давали слідчому судді підстави дійти обґрунтованого висновку про відсутність необхідності у продовженні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, враховуючи особу обвинуваченого та обставини справи суд вважає за можливе у відповідності з положеннями ч.3 ст.183 КПК визначити підозрюваному розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Вирішуючи питання щодо розміру застави, який слід визначити підозрюваному при постановленні ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд, з огляду на ступінь тяжкості злочину, у якому підозрюється ОСОБА_5 та положення п.2 ч.5 ст.182 КПК України згідно яких щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, враховуючи особу підозрюваного та обставини справи, вважає, що ОСОБА_5 слід визначити заставу у середніх межах вказаної статті кримінально-процесуального закону, а саме у розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму, що буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 372

КПК України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №8 МРУП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене з Прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 , задовольнити.

Продовжити щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Івано-Франківської області, Городенківського району, с.Репужинці, підозрюваного у кримінальному провадженні №0002095 від 21.03.2025 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Миколаївській слідчий ізолятор» обраний Ухвалою слідчого судді Березанського районного суду Миколаївської області від 18 листопада 2025 року у справі №469/1492/25 (провадження №1-кс/469/175/25), до 3 (трьох) місяців, в межах строку досудового розслідування, а саме, до 15 лютого 2026 року включно.

Строк дії ухвали до 15 лютого 2026 року включно.

Одночасно визначити для забезпечення виконання ОСОБА_5 обов`язків, визначених КПК України, запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 133120,00 грн. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок №6294, банк отримувача ДКС України м.Київ, МФО 820172, код отримувача за , отримувач коштів ТУ ДСА України в Миколаївській області, призначення платежу "Залогові кошти на депозитний рахунок ТУ ДСА України від (прізвище, ім`я, по батькові - повністю) згідно з ухвалою від (дата) по справі (номер справи) за кого (прізвище, ім`я, по батькові обвинуваченого - повністю).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі оригінал документа з відміткою банку, що підтверджує внесення коштів на депозитний рахунок, має бути наданий службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити письмово прокурора та Березанський районний суд Миколаївської області.

З моменту звільнення підозрюваного ОСОБА_5 з-під варти у зв`язку з внесенням застави він вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, та зобов`язаний протягом двох місяців з дня постановлення цієї ухвали виконувати такі обов`язки :

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- прибувати за кожною вимогою до прокурора, або суду;

У разі невиконання вказаних обов`язків застава звертається в дохід держави, а суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваному, захиснику надіслати начальнику ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор».

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 14 січня 2026 року.

Слідчий суддя: