Справа № 438/1446/25
Провадження № 1-кп/438/119/2025
В И Р О К

іменем України

12 листопада 2025 року м. Борислав

Бориславський міський суд Львівської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Бориславського міського суду Львівської області кримінальне провадженн я № 0000992 відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 серпня 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 ; уродженця села Зимна Вода Пустомитівського району Львівської області, з середньою спеціальною освітою; не одруженого, який не має на утриманні малолітніх/неповнолітніх дітей; працюючого на посаді продавця-консультанта магазину «це Aplle», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ; не адвоката, не депутата; військовозобов`язаного; не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України,

встановив:

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався, востаннє Указом Президента України № 478/2025 від 14 липня 2025 року, термін дії якого продовжено з 05 години 30 хвилин 7 серпня 2025 року строком на 90 діб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10 серпня 2025 року ОСОБА_4 , працюючи продавцем-консультантом магазину «це Apple», що знаходиться за адресою: Львівська область, Дрогобицький район, місто Борислав, вулиця Шевченка 4-1, маючи вільний доступ до сейфу, що знаходиться в приміщенні вищевказаного магазину, побачив, що в сейфі знаходяться грошові кошти, які належать ОСОБА_6 , після чого в ОСОБА_4 виник умисел на їх викрадення.

Реалізуючи свій єдиний протиправний умисел на викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, діючи в умовах воєнного стану, перебуваючи в магазині «це Аpple», що за адресою: Львівська область, Дрогобицький район, місто Борислав, вулиця Шевченка, 4-1, та переконавшись, що його дії залишаться непоміченими сторонніми особами, у період з 10 серпня 2025 року по 18 серпня 2025 року, а саме: щодня з 09:00 до 19:00, знаходячись у підсобному приміщенні вищезазначеного магазину, з паперової коробки, яка знаходилась в металевому сейфі, викрадав грошові кошти різними сумами, а саме виймав з сейфу і клав у кишеню штанів, в які був одягнений, викравши в такий спосіб з єдиним умислом грошові кошти на загальну суму 9400 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 18 серпня 2025 року становить 388596,94 грн, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на зазначену суму.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав вину у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, що зазначені в обвинувальному акті, підтвердив, щиро покаявся.

Обвинувачений зазначив, що обставини, викладені в обвинувальному акті відповідають фактичним обставинам справи, події вчинення ним кримінального правопорушення вірно відображені.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності їх позиції.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не прибув, подав заяву, у якій, просив розгляд даного кримінального провадження проводити без його участі, вказує, що цивільний позов підтримує та просить задовольнити.

Суд, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав свою вину у повному обсязі, не оспорював обставини вчинення ним кримінального правопорушення, на підставі частини 3 статті 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За наведених обставин, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення доведеною поза розумним сумнівом, його дії вірно кваліфіковано за частиною 4 статті 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене у великому розмірі, в умовах воєнного стану.

Згідно зі статтею 65 КК України при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до статті 66 КК України судом встановлено щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до статті 67 КК України судом не встановлено.

Суд приймає до уваги досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, складену відповідно до вимог статті 314-1 КПК України.

Зокрема, відповідно до висновку Дрогобицького районного відділу Філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області (досудової доповіді), з урахуванням інформації, що характеризує особистість обвинуваченого, його способу життя, історію правопорушень, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим є середній; ризик небезпеки для суспільства обвинуваченого оцінюється як середній. На думку органу пробації, виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк не становить високу небезпеку для суспільства. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України, вважають за доцільне покласти на нього обов`язки, визначені статтею 76 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі статтею 12 КК України є тяжким злочином; особливості й обставини вчинення кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу обвинуваченого, який є особою молодого віку, не має інвалідності, не має на утриманні неповнолітніх дітей, не одружений, працює на посаді продавця-консультанта магазину «це Aplle», має зареєстроване місце проживання, має позитивну характеристику за місцем проживання, на обліку в лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у межах, встановлених санкцією частини 4 статті 185 КК України, у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, що на переконання суду, буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, враховуючи вищенаведене, особу винного, ставлення до наслідків своїх дій, а також беручи до уваги позицію прокурора, який у судових дебатах вважав, що виправлення засудженого ОСОБА_4 можливе зі звільненням від відбування покарання з випробовуванням, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, та звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України з іспитовим строком, тривалістю у два роки у межах, передбачених частиною четвертою статті 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

Щодо цивільного позову суд дійшов наступних висновків.

Прокурор просив цивільний позов задовольнити.

Обвинувачений та захисник вимоги позову визнали в повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Частиною 1 статті 129 КПК України визначено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно зі статтею 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина 1 статті 1166 ЦК України)

Оскільки судом встановлено, що внаслідок вчинення обвинуваченими кримінального правопорушення потерпілому ОСОБА_6 завдано матеріальної шкоди, яка у добровільному порядку ОСОБА_4 не відшкодована, враховуючи визнання обвинуваченим цивільного позову, суд вважає за необхідне цивільний позов задовольнити та стягнути з останнього на користь потерпілого матеріальну шкоду у розмірі 388596,94 грн.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.

Питання про долю речових доказів суд вирішує у порядку статті 100 КПК України.

Керуючись статтями 368, 370, 374 КПК України, суд-

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , від відбування призначеного покарання і встановити йому іспитовий строк 2 (два) роки.

Згідно з пунктами 1, 2 частини 1 та пунктами 2, 4 частини 3 статті 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання або роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Початок іспитового строку обчислювати з моменту проголошення вироку.

Речові докази у справі: USB носій з відеозаписом - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 388596 (триста вісімдесят вісім тисяч п`ятсот дев`яносто шість) гривень 94 копійки матеріальної шкоди.

Вирок суду може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо вирок не було скасовано, він набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_8