Справа № 947/2172/26
Провадження № 1-кс/947/811/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 захисника ОСОБА_5 розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 погоджене з прокурором з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бутівка, Змійвського р-н., Харківської області, громадянина України, одруженого, фактично зареєстрованого, та проживаючого, за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України

В С Т А Н О В И В:

І. Суть клопотання

16 січня 2026 року до Київського районного суду м. Одеса надійшло зазначене клопотання, у якому слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим управлінням ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000049від 13.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

На думку слідчого застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків.

ІІ. Позиція учасників судового засідання

2.1. Прокурор підтримав клопотання з наведених у ньому мотивів.

2.2. Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення клопотання з врахуванням фактичної адреси проживання підозрюваного.

2.3. Підозрювана ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

ІІІ. Мотиви слідчого судді

3.1. Дослідивши клопотання, надані сторонами матеріали, заслухавши думку учасників, висловлену у судовому засіданні, слідчий суддя дійшла таких висновків.

3.2. Норми кримінального процесуального закону, якими керується слідчий суддя

Відповідно до ст. 131 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких віднесені, зокрема і запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

3.3. Оцінка обґрунтованості підозри

Зміст повідомлення про підозру

13.01.2026 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Згідно з повідомленням про підозру кримінальні правопорушення були вчинені за таких обставин.

В ході досудового розслідування встановлено, що відповідно до статті 1 Закону України «Про основи національного спротиву», добровольче формування територіальної громади - воєнізований підрозділ, сформований на добровільній основі з громадян України, які проживають у межах території відповідної територіальної громади, який призначений для участі у підготовці та виконанні завдань територіальної оборони.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про основи національного спротиву» до складу добровольчих формувань територіальних громад зараховуються громадяни України, які відповідають вимогам, встановленим Положенням про добровольчі формування територіальних громад, пройшли медичний, професійний та психологічний відбір і підписали контракт добровольця територіальної оборони. Громадяни України зараховуються до складу добровольчих формувань територіальних громад за місцем своєї реєстрації. У разі введення воєнного стану громадяни України можуть зараховуватися до складу добровольчих формувань територіальних громад також безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Приблизно на початку липня 2025 року (більш точну дату та час в ході досудового розслідування не встановлено) перебуваючи в межах м. Одеса(більш точне місце в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим) у ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільно з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник прямий умисел, спрямований на незаконне збагачення за рахунок третіх осіб, шляхом одержання неправомірної вигоди для себе, за здійснення впливу на командира добровольчого формування територіальної громади м. Києва « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОП в/ч НОМЕР_1 , у сприянні щодо прийняття на службу до добровольчого формування територіальної громади (далі по тексту ДФТГ).

ОСОБА_4 , разом з ОСОБА_7 , незважаючи на обізнаність з вимогами наведених нормативно-правових актів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, 21.08.2025 приблизно о 14:30, в ході спілкування з ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 при особистій зустрічі, яка проходила за адресою: АДРЕСА_2 , повідомив останнього щодо можливості здійснення впливу на командира ДФТГ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОП в/ч НОМЕР_1 , на прийняття ним рішення щодо прийняття на службу ОСОБА_8 , до ДФТГ, за надання йому неправомірної вигоди у сумі 4 000 (чотири тисячі) доларів США. Насамперед ОСОБА_4 , разом з ОСОБА_7 , домовились, що 3 000 (три тисячі) доларів США, будуть в подальшому передані ОСОБА_4 , а 1 000 (одна тисяча) доларів США, буде передана ОСОБА_7 .

В подальшому, ОСОБА_8 , будучи переконаним, що ОСОБА_4 , разом з ОСОБА_7 може здійснити вплив на командира ДФТГ «ФЕНІКС» ОП в/ч НОМЕР_1 , щодо прийняття його на службу до ДФТГ, погодився на таку пропозицію та надав ОСОБА_7 , свої анкетні дані для перевірки, та фотознімки розміром 3х4 у військовій формі у військовому званні «солдат», для подальшої передачі ОСОБА_4 .

Далі, 22.08.2025 приблизно о 10:00, ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 зустрівся з ОСОБА_8 , та в ході розмови повідомив останнього щодо передачі йому частини грошових коштів від вище зазначеної суми, у розмірі 2000 (дві тисячі) доларів США, за здійснення впливу на командира ДФТГ «ФЕНІКС» ОП в/ч НОМЕР_1 , а саме, на прийняття ним рішення щодо прийняття на службу останнього до ДФТГ.

ОСОБА_8 , розуміючи незаконність дій, які йому пропонує здійснити ОСОБА_4 , разом з ОСОБА_7 , вирішив звернутись до правоохоронних органів для документування незаконної діяльності останніх та в подальшому діяти під їх контролем.

В подальшому, 26.08.2025 приблизно о 10:10 годині, ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 зустрівся з ОСОБА_8 , повторно наголосивши на можливості здійснення впливу на прийняття рішення командира ДФТГ «ФЕНІКС» ОП в/ч НОМЕР_1 , щодо прийняття на службу останнього до ДФТГ, яке скрадатиметься з двох етапів: перший етап перевірка ОСОБА_8 , щодо притягнення до адміністративної, кримінальної відповідальності та наявності боргових зобов`язань, другий етап підготування посвідчення на ім`я ОСОБА_8 .

Надалі, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , реалізовуючи свій прямий умисел направлений на одержання неправомірної вигоди для себе за здійснення впливу на командира ДФТГ «ФЕНІКС» ОП в/ч НОМЕР_1 , стосовно прийняття ним рішення, щодо прийняття на службу останнього до ДФТГ, з корисливих мотивів, одержав від останнього грошові кошти в сумі 2 000 (дві тисячі) доларів США. З метою в подальшому передати вищевказану суму ОСОБА_4

27.08.2025 у невстановлений в ході досудового розслідування час ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій прямий умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди, зателефонував ОСОБА_8 , і в ході телефонної розмови, висловив останньому про надання йому іншої частини грошових коштів у сумі 2 000 (дві тисячі) доларів США, за здійснення впливу на командира ДФТГ «ФЕНІКС» ОП в/ч НОМЕР_1 , щодо прийняття ним рішення, стосовно прийняття на службу останнього до ДФТГ.

16.09.2025 приблизно о 12 год. 20 хв. ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій прямий умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_8 , для себе, перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова 16, діючи умисно, з корисливих мотивів, одержав від ОСОБА_8 , грошові кошти в сумі 2 000 (дві тисячі) доларів США, як неправомірну вигоду за здійснення ним впливу на командира ДФТГ «ФЕНІКС» ОП в/ч НОМЕР_1 , щодо прийняття ним рішення щодо прийняття на службу останнього до ДФТГ. Вищевказану суму ОСОБА_7 , мав передати ОСОБА_4 , та в подальшому вчинити розподіл грошових коштів, з метою особистого збагачення.

Після чого, протиправна діяльність ОСОБА_7 , була припинена співробітниками СБУ, а грошові кошти в сумі 2 000 (дві тисячі) доларів США вилучено.

Щодо обґрунтованості підозри

Оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 , кримінальних правопорушень за наведених у повідомленні про підозру обставин, слідчий суддя керується стандартом доказування «обґрунтована підозра». Цей стандарт є менш суворим у порівнянні зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується під час розгляду висунутого особі обвинувачення по суті, та не передбачає оцінку доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину.

Як зазначав Європейський Суд з прав людини у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» під обґрунтованою підозрою Європейський суд розуміє існуючі факти або інформацію, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення. Отже, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення особі, але вони мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

На підставі оцінки сукупності отриманих фактів та обставин суд лише визначає, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Обґрунтованість повідомленого ОСОБА_4 підозри підтверджується наданими слідчим матеріалами, зокрема:

- протоколами допиту свідка ОСОБА_8 ;

- протоколом затримання ОСОБА_7 , в порядку ст. 208 КПК України;

- протоколом затримання ОСОБА_4 , в порядку ст. 615 КПК України;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 ;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 ;

- протоколом додаткового допиту підозрюваного ОСОБА_7 ;

- протоколом проведення обшуку за адресою мешкання ОСОБА_4 ;

- протоколом додаткового допиту підозрюваного ОСОБА_4

- протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії «аудіо- відеоконтролю особи».

Відомості, які містяться у наведених матеріалах, узгоджуються з обставинами, зазначеними у повідомленні про підозру, підтверджують їх та у своїй сукупності дають вагомі підстави для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 , у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Слід наголосити, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» обмежує міру, до якої слідчий суддя може оцінювати обставини, відомості про які надані сторонами. В межах оцінки питань, обумовлених розглядом клопотання, слідчий суддя не констатує та не має права констатувати винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення.

3.4. Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий послався на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, отже слідчий суддя має оцінити їх наявність, зокрема ризиків:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних по вказаному кримінальному провадженню;

3.5. Щодо ризику переховуватись від органів досудового розслідування та суду

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора про те, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, які згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, належать до тяжких ч. 2 ст. 369-2 КК України.

На переконання слідчого судді, очікування можливого суворого покарання саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Разом з тим, сама лише тяжкість кримінального правопорушення та суворість можливого покарання без врахування інших факторів не є достатньою підставою для висновку про наявність такого ризику.

Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого про те, що з огляду на військову агресію проти України в уповноважених органів ускладнене здійснення належного контролю за перетином особами державного кордону України. Зазначена обставина свідчить про можливість його перетину, у тому числі поза офіційними пунктами пропуску. А тому існуючі законодавчі обмеження для виїзду громадян України за кордон, на що звертала увагу сторона захисту, не виключають такої можливості.

Наведені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_9 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, не маючи стримуючих факторів у вигляді міцних соціальних зв`язків та маючи значні матеріальні ресурси для тривалого перебування за кордоном, чому буде надано оцінку далі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Крім того, зазначений ризик підвищений відсутністю офіційного працевлаштування підозрюваного, а також специфікою інкримінованого кримінального правопорушення.

Викладене переконує слідчого суддю в обґрунтованості доводів слідчого щодо наявності цього ризику.

3.6. знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

Підозрюваний ОСОБА_4 володіє інформацією про кримінальне провадження стосовно нього, обставин, що є предметом доказування у кримінальному провадженні, а тому може безперешкодно знищити, сховати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження.

Зокрема, як вже зазначалось, з метою конспірації підозрюваний для спілкування використовував мобільні додатки, а тому останній може вжити заходи щодо видалення такого листування, перейменування контактів телефонної книги, так як на даний час не проведено огляд телефону та не накладено арешт.

3.7. Щодо ризику незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів у кримінальному провадженні

Під час оцінки цього ризику слідчий суддя виходить з того, що:

- по-перше, показання свідків, як тих, що вже допитані в ході досудового розслідування, так і тих, які можуть бути допитані у подальшому, є процесуальними джерелами доказів (ч. 2 ст. 84 КПК України) та можуть мати важливе значення в контексті предмету доказування у цьому кримінальному провадженні;

- по-друге, встановлена кримінальним процесуальним законом процедура отримання показань свідків передбачає безпосереднє сприйняття їх судом у судовому засіданні (ст. 23, 224 КПК України). Отже, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Наведені обставини свідчать про обґрунтованість доводів прокурора в частині наявності ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою підбурення їх до зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні, надання неправдивих показань чи відмови від дачі показань на користь підозрюваної.

3.8. Щодо наявності підстав для застосування запобіжного заходу

З урахуванням обґрунтованої підозри та встановлених ризиків кримінального провадження, на цьому етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою досягнення дієвості відповідного кримінального провадження і забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Окрім обґрунтованості підозри та встановлених ризиків, слідчий суддя враховує також інші обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я підозрюваного, майновий стан, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються ці обставини.

Оцінивши наведені обставини у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є пропорційним для запобігання ризикам, наведеним у клопотанні слідчого, а застосування підозрюваній іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, не забезпечить досягнення мети запобіжного заходу та належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя враховує, що підозрюваний має родину, певні хвороби та позитивно характеризується, водночас зазначені обставини суттєво не знижують встановлених ризиків з врахуванням специфіки інкримінованого злочину.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого щодо необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який відповідає верхній межі, визначеній ч. 1 ст. 197 КПК України для цього запобіжного заходу. Необхідність визначення саме такого строку обумовлена тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершене, а підстави вважати, що наведені ризики можуть зникнути чи зменшитися раніше цього строку, відсутні. Водночас, строк дії запобіжного заходу не може перевищувати строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

3.9. Щодо покладення на підозрюваного обов`язків

З метою мінімізації ризиків, встановлених у судовому засіданні, а також запобігання позапроцесуальній поведінці підозрюваного, наявні підстави для покладення на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та необхідність покладення яких була доведена стороною обвинувачення, а саме:

- зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 , прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першим викликом у розумні терміни;

- не відлучатись за територію м. Одеса, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

За таких обставин клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з врахуванням строків застосування підлягає частковому задоволенню.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст.176-178, 182-184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 погоджене з прокурором з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_4 задовольнити.

Обрати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 10 лютого 2026 року включно.

У зв`язку із застосуванням зазначеного вище запобіжного заходу заборонити підозрюваному ОСОБА_4 залишати місце свого проживання: АДРЕСА_3 із 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня, за виключенням необхідності залишити житло під час оголошення повітряної тривоги.

У зв`язку із застосуванням зазначеного вище запобіжного заходу відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти строком до 10 лютого 2026 року включно на підозрюваної ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 , прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першим викликом у розумні терміни;

- не відлучатись за територію м. Одеса, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

У разі порушення підозрюваним ОСОБА_4 вказаних обов`язків, а також його процесуальних обов`язків підозрюваного за клопотанням сторони обвинувачення слідчим суддею (судом) може бути вирішено питання про зміну запобіжного заходу на більш суворий.

На ухвалу протягом п`яти днів з моменту її оголошення до Одеського апеляційного суду може бути подано апеляцію, подача якої не зупиняє дії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1