Cправа №505/1012/22
Провадження №1-кп/505/285/2025
УХВАЛА

Іменем України

12.09.2025 Подільський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

особи щодо якої заявлено клопотання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Подільську Одеської області клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №-0000195 від 27.02.2022, щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Тарасівка Тячівського району Закарпатської області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- за фактом суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 в період часу з 2015 по 2016 рік, точної дати досудовим розслідуванням встановити не надалося можливим, перебуваючи в зоні ООС, а саме в Донецькій області, населений пункт в ході досудового розслідування не встановлено, придбав ніж, який носив в якості самооборони.

В подальшому ОСОБА_5 придбаний ніж, привіз з собою на територію м.Подільська Одеської області, з метою його носіння без передбаченого законом дозволу.

Так, 25.02.2022 ОСОБА_5 , будучи особою, яка не усвідомлює свої дії та не може керувати ними, перебуваючи за адресою: Одеська область, м.Подільськ, проспект Перемоги, біля парку «Укртелеком», носив при собі ніж, який відноситься до категорії контактної короткоклинкової холодної зброї колючої дії, без передбаченого законом дозволу.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи, ОСОБА_5 страждає на хронічне психічне захворювання, у вигляді «Шизофренія параноїдальної форми, епізодичний тип перебігу, змішаний тип дефекту» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F20.02» за Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду), що позбавляло та позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, як на момент вчинення кримінального правопорушення, так і на теперішній час.

Таким чином, ОСОБА_5 у стані неосудності вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність за ч.2 ст.263 КК України, а саме: носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 .

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру підтримав, так як ОСОБА_5 потребує лікування.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину визнав та підтвердив вищевказані обставини.

Заслухавши пояснення ОСОБА_5 , дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку, що вчинене ОСОБА_5 суспільно-небезпечне діяння підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України.

Дослідивши наявні докази у справі, судом встановлено, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України підтверджується наступними письмовими доказами: а саме: протоколом огляду від 25.02.2022 з фототаблицею; протоколом пред`явлення речей для впізнання від 07.04.2022 з додатками; протоколом пред`явлення речей для впізнання від 17.04.2022 з додатками; відповіддю Подільського РУП ГУП в Одеській області за вих. №66/3674 від 07.04.2022; відповіддю Подільського РУП ГУП в Одеській області за вих. №66/3696 від 08.04.2022; висновком експерта від 16.03.2022 №СЕ-19/116-22/2984-ХЗ; квитанцією №156 від 26.02.2022 про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження; постановою про визнання і приєднання до кримінального провадження речових доказів від 26.02.2022; висновком судово-психіатричного експерта №148 від 20.04.2022; характеризуючими даними ОСОБА_5 .

Згідно ст.ст.3, 28 Конституції України людина, її життя та здоров`я, честь і гідність, недоторканність та безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю і кожен має право на повагу до його гідності.

Згідно правової позиції Європейського суду з прав людини у справі «G.v.France», п. 39 «Halilovic v.Bosnia and Herzegovina» п.18 почуття неповноцінності й безсилля, яке є типовим для особи, що страждає на психічні розлади, вимагає підвищеної уваги в контексті питання щодо дотримання вимог Конвенції.

Виходячи з роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року №7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має іншій психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст.96 КК) - висновку судово-медичної експертизи.

Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №148 від 20.04.2022, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період часу, що відноситься до скоєння кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, ознак недоумства, іншого хворобливого стану психіки, будь - якого тимчасового розладу психічної діяльності не виявляв, страждав на хронічне психічне захворювання, у вигляді «Шизофренії параноїдної форми, епізодичний тип перебігу, змішаний тип дефекту» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F20.02» за Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду) за своїм психічним станом був не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними.

В даний час підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ознак недоумства, іншого хворобливого стану психіки не виявляє, страждає на хронічне психічне захворювання, у вигляді «Шизофренії параноїдної форми, епізодичний тип перебігу, змішаний тип дефекту» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F20.02» за Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду), внаслідок свого психічного стану він не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними.

З урахуванням актуального психічного стану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , враховуючи пасивний тип суспільної небезпечності, експертна комісія рекомендує застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку (ч.2 ст.94 КК України).

За своїм психічним станом ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не має протипоказань для його участі у слідчих діях, та присутності в судовому засіданні. У зв`язку із наявністю у підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , хронічного психічного захворювання у вигляді: «Шизофренії параноїдної форми, епізодичний тип перебігу, змішаний тип дефекту» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F20.02» за Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду), він не може розуміти значення кримінального судочинства і свого процесуального положення, та не здатний до дій спрямованих на реалізацію своїх процесуальних прав і обов`язків, тому потребує обов`язкової участі захисника.

Згідно ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст.92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

В силу ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно ст.94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Відповідно до ст.512 КПК України судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосування, а в силу ст.513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються вищевказані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ч.1 ст.503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Беручи до уваги, що ОСОБА_5 на час вчинення суспільно небезпечного діяння був позбавлений здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, суд приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим, підлягає задоволенню, та відносно ОСОБА_5 слід застосувати примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Виходячи із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові №7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строк, на який ці заходи призначені.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Відповідно до ст.124 КПК України стягнення процесуальних витрат при застосуванні примусових заходів медичного характеру КПК України не передбачено. Тому процесуальні витрати, пов`язані з проведенням у кримінальному провадженні судових експертиз, віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 93,94 КК України, ст.ст.369, 371-372, 503, 512, 513 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 не обирати.

Речові докази по справі, а саме: предмет, схожий на ніж, загальною довжиною 30см, з пластмасовою ручкою, та металевими вставками, на лезі вигравірувано номер №3152А - знищити.

Процесуальні витрати пов`язанні з залученням експерта в кримінальному провадженні, віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Подільський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1