Справа № 183/246/25
№ 1-кс/183/1817/25

У Х В А Л А
в с т а н о в и л а:
В обґрунтування поданої скарги зазначає, що на момент винесення оскаржуваної постанови слідчим не було вжито всіх достатніх заходів для повного та всебічного розслідування кримінального провадження, а саме не виконано ухвалу слідчого судді від 29.08.2025 року, якою скасовано попередню постанову про закриття кримінального провадження, не вжито заходів для усунення прогалин, які були вказані у попередній скарзі, зокрема:
- не проведено судову експертизу документів (посвідчення та журналу обліку) на предмет встановлення часу та послідовності внесення записів, що є основним способом встановлення факту антидатування;
- додатково не допитано поліцейських, які прибули на місце події 23.12.2024 року для фіксації обставин конфлікту та примусової видачі документів;
Всебічно не оцінено мотивів службових осіб УСЗН щодо внесення завідомо неправдивої дати (20.12.2024 року) та фактичної видачі документу лише 23.12.2024 року після втручання поліції.
Таким чином, потерпілий наполягає на тому, що слідчим ігноруються розбіжності між датою виготовлення посвідчення та датою фактичної видачі посвідчення.
Потерпілий звертає увагу на те, що і з показань службових осіб і з його показань однозначно підтверджується факт отримання посвідчення 23.12.2024 року. Антидатування (проставлення дати заднім числом, на думку потерпілого і є однією формою службової підробки, що становить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України.
В судове засідання потерпілий не з`явився, звертаючись до слідчого судді зі скаргою, наполягав на її розгляді без його участі.
Слідчий СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, неявка слідчого не перешкоджає розгляду скарги.
Слідча суддя, дослідивши доводи, викладені у скарзі заявника, надані до неї докази, вважає скаргу не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: 3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
У даному випадку постанову слідчого про закриття кримінального провадження оскаржує потерпілий.
При розгляді скарги, слідчий суддя встановив, що слідчим при проведенні досудового розслідування вимоги КПК України виконані в повному обсязі.
Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження (п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України).
Відповідно до ст. 9 ч. 2 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно положень ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 91 КПК України доказування в кримінальному провадження полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Такий обов`язок покладено на слідчого органів внутрішніх справ.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо, встановлене відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Закриття кримінального провадження - це форма закінчення досудового розслідування, яка є заключним етапом розслідування, на якому, прокурор, слідчий чи дізнавач, підбивають підсумок провадженню, аналізують й оцінюють сукупність зібраних доказів і на цій основі формулюють у постанові висновок про неможливість подальшого провадження через наявність передбачених законом обставин.
Фактично, з цього моменту, припиняється кримінальне переслідування, оскільки унеможливлюється подальше проведення слідчих (розшукових) дій та збирання доказів, припиняються повноваження щодо постановлення процесуальних рішень і вчинення процесуальних дій суб`єктами досудового розслідування, закінчується функція судового контролю за дотриманням прав та інтересів осіб під час досудового розслідування.
Подальше розслідування після закриття кримінального провадження, є неможливим допоки постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована.
Закриття кримінального провадження як одна із форм закінчення досудового розслідування зумовлює припинення перебігу строків досудового розслідування.
Закон надає право слідчому, дізнавачу закрити кримінальне провадження у випадках, передбачених законом.
Далі, ОСОБА_3 вказав, що начальник Управління соціального захисту населення Новомосковської міської ради ОСОБА_7 прибула того ж дня до Управління біля 20 год 00 хв, поставила підпис та печатку на посвідченні, після чого жбурнула його в ОСОБА_3 .
В ході досудового розслідування допитано як свідка начальника Управління соціального захисту населення Новомосковської (нині Самарівської) міської ради ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка надала показання, що о 14 год 00 хв 23 грудня 2024 року до Управління соціального захисту населення Новомосковської міської ради прийшов гр. ОСОБА_3 , з метою отримання посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни. Однак, на цей час остання була відсутньою у приміщенні Управління соціального захисту населення Новомосковської міської ради, так як ОСОБА_7 було запрошено телефонограмою до виконавчого комітету Новомосковської міської ради у взятті участі в онлайн нараді про безбар`єрність за участі ОСОБА_9 . Про даний факт відсутності ОСОБА_3 , було повідомлено першим заступником Управління соціального захисту Новомосковської міської ради ОСОБА_10 , тому отримання посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни без підпису керівника не являтиметься можливим. В цей час ОСОБА_3 було поставлено свій підпис у посвідченні. На вказане повідомлення ОСОБА_3 обурився, почав конфліктувати та погрожувати іншим працівникам Управління соціального захисту Новомосковської міської ради, після чого викликав поліцію. Крім того, ОСОБА_7 додала, що посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни ОСОБА_3 виготовлене 20 грудня 2024 року, про що внесено відомості до журналу видачі посвідчень та вкладок до посвідчення інвалідів війни УСЗН НМР, та виготовлене в строк, передбачене методичними рекомендаціями інформаційної картки адміністративних послуг, а саме у строк 30 календарних днів.
Після цього, приблизно о 19 год 00 хв 23 грудня 2024 року ОСОБА_7 повернулася до Управління соціального захисту населення Новомосковської міської ради, де нею було поставлено підпис та печатку на посвідченні особи з інвалідністю, після чого ОСОБА_3 поставив свій підпис про отримання посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни у журналі видачі посвідчень та вкладок до посвідчення інвалідів війни УСЗН НМР, та вручено останньому. Також, в ході досудового розслідування допитано головного спеціаліста Управління соціального захисту населення Новомосковської міської ради ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка надала аналогічні з начальником Управління соціального захисту населення Новомосковської міської ради ОСОБА_7 показання. Також, в ході досудового розслідування отримано завірені належним чином копії документів Управління соціального захисту населення Новомосковської міської ради, зокрема інформаційну картку адміністративної послуги «Встановлення статусу особи з інвалідністю внаслідок війни, видача посвідчення/довідки, продовження строку дії посвідчення (вклеювання бланка вкладки)» Управління соціального захисту населення Самарівської міської ради; копію сторінки з журналу видачі посвідчень та вкладок до посвідчення інвалідів війни УСЗН НМР, де міститься інформація щодо посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни ОСОБА_3 ; а також накази про призначення начальника Управління соціального захисту населення Новомосковської (нині Самарівської) міської ради ОСОБА_7 , її посадові інструкції, а також накази про призначення та посадові інструкції заступників начальника Управління соціального захисту населення Новомосковської (нині Самарівської) міської ради та інших працівників також накази про призначення та посадові інструкції заступників начальника Управління соціального захисту населення Новомосковської (нині Самарівської) міської ради. Згідно завіреної ОСОБА_3 копії посвідчення серії НОМЕР_1 УСЗН Новомосковської МР ОСОБА_3 , яка долучена до матеріалів кримінального провадження додатком до протоколу допиту потерпілого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (як документ, що посвідчує особу), датою видачі посвідчення є 20 грудня 2024 року. Згідно завіреної начальником Управління соціального захисту населення Новомосковської (нині Самарівської) міської ради ОСОБА_7 копії сторінки з журналу видачі посвідчень та вкладок до посвідчення інвалідів війни УСЗН НМР, ОСОБА_3 видано 20 грудня 2024 року під підпис посвідчення серії НОМЕР_1 .
17 липня 2025 року додатково допитаний як потерплий ОСОБА_3 показав, що в його посвідченні вказано дату 20.12.2024, а фактично отримано посвідчення останнім 23.12.2024. Невідповідність дати отримання посвідчення та фактичної дати в посвідченні викликало в останнього підозру у підробці документів.
Додатково допитана 04 вересня 2025 року як свідок начальник Управління соціального захисту населення Самарівської міської ради ОСОБА_7 показала, що форма журналу обліку видачі посвідчень та вкладок до посвідчень інвалідів війни затверджена наказом Управління праці та соціального захисту населення м. Новомосковська №11-ОД від 03.01.2020 «Щодо затвердження форми журналу видачі посвідчень». Крім того, журнал видачі посвідчень інваліда війни затверджується органом соціального захисту населення, який видає це посвідчення, відповідно до порядку, затвердженого Постановою КМУ № 302 від 12 травня 1994 року «Про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни». Така форма є частиною процедури видачі, що передбачена законодавством і встановлює облікову форму для фіксації факту вручення документа. Далі, ОСОБА_7 , показала, що гр. ОСОБА_3 надано посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни та нагрудний знак в порядку, визначеному Постановою КМУ №302 від 12 травня 1994 року «Про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни», про що внесено відповідні відомості до журналу посвідчень та вкладок до посвідчень інвалідів війни. Рішення про встановлення статусу особи з інвалідністю внаслідок війни ОСОБА_3 прийнято 20 грудня 2024 року, про що останнього завчасно повідомлено, одна того ж дня ОСОБА_3 не прибув особисто для вручення посвідчення. Після чого, 23 грудня 2024 року ОСОБА_3 особисто з`явився до Управління соціального захисту населення Новомосковської міської ради та того ж дня отримав посвідчення. Додатково допитана 04 вересня 2025 року як свідок головний спеціаліст Управління соціального захисту населення Самарівської міської ради ОСОБА_11 , надала аналогічні показання зі свідком ОСОБА_7 , та додала, що відомості про видачу посвідчення ОСОБА_3 внесено в до журналу обліку видачі посвідчень та вкладок до посвідчень інвалідів війни в день прийняття такого рішення - 20 грудня 2024 року. Також остання показала, що ОСОБА_3 отримавши 23 грудня 2024 року зазначене посвідчення поставив підпис в графі отримання у журналі обліку видачі посвідчень та вкладок до посвідчень інвалідів війни Управління соціального захисту населення Новомосковської міської ради.
Так, після допиту ОСОБА_7 , 04 вересня 2025 року останній вручено вимогу в порядку ст. 93 КПК України про надання для ознайомлення журналу обліку видачі посвідчень та вкладок до посвідчень інвалідів війни Управління соціального захисту населення із можливістю здійснення копії сторінки журналу, яка містить відомості про отримання посвідчення ОСОБА_3 . Після чого, ОСОБА_7 надано для ознайомлення зазначений журнал слідчому В ході ознайомлення із журналу обліку видачі посвідчень та вкладок до посвідчень інвалідів війни, слідчим встановлено, що ОСОБА_3 видано посвідчення серії НОМЕР_2 під підпис, дата 20 грудня 2024 року.
Вказаний факт ознайомлення здійснювався під відео фіксацію та підтверджується рапортом слідчого від 04 вересня 2024 року, а також протоколом огляду диску від 30 вересня 2025 року.
Зокрема, 15 вересня 2025 року допитано як свідка першого заступника начальника управління соціального захисту населення Самарівської міської ради ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка показала, що 20 грудня 2024 року після прийняття відповідного рішення щодо встановлення статусу ОСОБА_3 , спеціалістом заповнено бланк посвідчення та внесено відомості до журналу обліку видачі посвідчень та вкладок до посвідчень інваліда війни. Дата видачі посвідчення, яка зазначається у відповідному документі не є тотожною фактичному дню вручення посвідчення особі, оскільки вручення може бути здійснене пізніше залежно від фізичної присутності особи або інших обставин, що об`єктивно перешкоджають здійснення видачі в день заповнення бланку.
Фактичне набуття статусу особи з інвалідністю внаслідок війни відбувається з дати, зазначеної у посвідченні, незалежно від дати його фізичного вручення.
Таким чином, слідчий прийшов до висновку, що дата виготовлення посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни серії НОМЕР_1 , зазначена в самому посвідченні, видане ОСОБА_3 , та дата в журналі видачі посвідчень та вкладок до посвідчень інвалідів війни зазначено дату виготовлення даного посвідчення 20 грудня 2024 року, тобто дати виготовлення збігаються.
За результатами досудового розслідування слідчим встановлено відсутність вчинення факту складання, видачі службовими особами Управління соціального захисту населення Новомосковської міської ради завідомо неправдивих офіційних документів або внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, як і не встановлено іншого підроблення офіційних документів.
Внаслідок чого, після всебічного, повного і неупереджено дослідження всіх матеріалів кримінального провадження, слідчий прийшов до переконання, що у цьому кримінальному провадженні відсутня подія кримінального правопорушення, а саме складання, видачі службовими особами Управління соціального захисту населення Новомосковської міської ради завідомо неправдивих офіційних документів або внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів.
Слідча суддя погоджується з висновком слідчого, постановленого письмово у відповідній постанові про закриття кримінального провадження.
Аналіз поданих сторонами матеріалів свідчать про те, що слідчим в ході досудового розслідування в повному обсязі виконані вимоги ст. 93 КПК України, органом досудового розслідування вжито всіх необхідних заходів для перевірки обставин події, безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Так, предметом злочину, передбаченого ст. 366 КК України, є офіційний документ, визначення якого наведено у примітці до ст. 358 КК, згідно з якою офіційним визнається документ, який відповідає таким ознакам:
1) змістом такого документа повинна бути певна інформація (дані, відомості, свідоцтва, показання);
2) ця інформація має бути зафіксована на будь-якому матеріальному носії (папері, магнітній, кіно-, відео- або фотоплівці, дискеті тощо);
3) документ, який містить таку інформацію, повинен складатися з дотриманням визначених законом форм (довідка, наказ, розпорядження, протокол, постанова тощо) і мати передбачені законом реквізити (бланк, штамп, печатка, підпис тощо);
4) інформація, яка міститься в документі, повинна підтверджувати чи посвідчувати певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, або може бути використана як документи - докази у правозастосовчій діяльності;
5) документ має бути складеним, виданим чи посвідченим повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів (див. коментар до ст. 358 КК).
Видане ОСОБА_3 посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни, є офіційним документом, тому є предметом злочину, визначеного у ст. 366 КК України.
Так, об`єктивна сторона злочину характеризується активною поведінкою - діями, які полягають у перекручуванні винним істини в офіційних документах чи у видачі неправдивих офіційних документів шляхом використання для цього свого службового становища.
За частиною 1 ст. 366 КК карається злочин із формальним складом, який визнається закінченим з моменту вчинення хоча б однієї з таких альтернативно передбачених у диспозиції дій, як: а) складання неправдивого офіційного документа; б) видача неправдивого офіційного документа; в) внесення до офіційного документа неправдивих відомостей; г) інше підроблення офіційного документа.
Складання неправдивих документів - це повне виготовлення документа, що містить інформацію, яка повністю або частково не відповідає дійсності. При цьому форма та реквізити документа відповідають необхідним вимогам. Видача неправдивих документів означає надання (передачу) його фізичним або юридичним особам або випуск для використання такого документа, зміст якого повністю або частково не відповідає дійсності і який був складений або службовою особою, яка його видала, або іншою службовою особою.
Внесення до документів неправдивих відомостей означає внесення (включення) до дійсного (справжнього) офіційного документа, який зберігає належну форму та необхідні реквізити, інформації, яка повністю або частково не відповідає дійсності.
Інше підроблення документів передбачає повну або часткову зміну змісту документа чи його форми або реквізитів, проте не за рахунок внесення до нього неправдивих відомостей, а шляхом їх виправлень, підчищень, дописок, витравлювань, зміни букв чи цифр тощо. Інше підроблення документів є своєрідним антиподом внесення до документа неправдивих відомостей, бо неправдиві відомості у цьому випадку до документа не вносяться, а виправляються або знищуються такі, вже наявні у документі відомості, що відповідають дійсності.
Подані слідчим матеріали досудового розслідування, які досліджені слідчим суддею в ході розгляду цієї скарги, поза сумнівом доводять слідчому судді відсутність такої події кримінального правопорушення, як виготовлення посвідчення, що містить інформацію, яка повністю або частково не відповідає дійсності, адже сам потерпілий наполягає на тому, що для отримання певного статусу ним поданий весь необхідний пакет документів, який містить інформацію, яка повністю відповідає дійсності.
Видане посвідчення містить належну форму, необхідні реквізити, інформацію, яка відповідає дійсності, видане повноважним органом.
Так само слідчим суддею не знайдено і іншого підроблення виданого ОСОБА_3 посвідчення, що дає йому право на певні пільги.
Посилання потерпілого ОСОБА_3 на необхідність експертизи документу, не можуть беззаперечно спростовувати висновки слідчого про результати досудового розслідування, та як наслідок закриття кримінального провадження, в зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ч.1.ст. 366 КК України.
Так, дійсно дата виготовлення посвідчення та дата його отримання, виходячи з аналізу досліджених слідчим суддею доказів, дійсно не збігається, однак фізичне отримання посвідчення 23 грудня 2024 року, та його підписання і отримувачем і особою, яка засвідчувала факт отримання такого посвідчення, не є подією кримінального характеру, з підстав, наведених вище.
Таке рішення слідчого є обґрунтованим, прийнятим внаслідок вжиття слідчим всіх кримінально-процесуальних заходів, які він міг вжити в конкретному кримінальному провадженні.
Враховуючи вищевикладене, слідча суддя вважає, що потерпілий у своїй скарзі не довів, що в даному кримінальному провадженні слідчим не було проведено досудове розслідування повно, об`єктивно, всебічно та ефективно, а тому скарга не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 91, 110, 303, 304, 306 КПК України, слідча суддя, -
п о с т а н о в и л а:
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1