Справа № 442/4475/24
Провадження № 1-кп/442/60/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника обвинуваченого-адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000306 від 06.03.2024 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрогобич Львівської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , адвокатом та депутатом не є, малолітніх/неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше неодноразово судимого та востаннє 05.10.2021 Львівським апеляційним судом за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чоти) роки та 6 (шість) місяців, за ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21.12.2019 визначивши остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки та 8 (вісім) місяців, зарахувавши покарання, відбуте частково за попереднім вироком з 05.03.2019 по 20.07.2021, яке відбув повністю та звільнений 05.12.2023 з ДУ «Личаківська виправна колонія №30» по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України,-

в с т а н о в и в :

Судом встановлено, що ОСОБА_4 будучи раніше неодноразово судимий, востаннє 05.10.2021 Львівським апеляційним судом за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чоти) роки та 6 (шість) місяці, за ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 21.12.2019 визначивши остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки та 8 (вісім) місяців, зарахувавши покарання, відбуте частково за попереднім вироком з 05.03.2019 по 20.07.2021, яке відбув повністю та звільнений 05.12.2023 з ДУ «Личаківська виправна колонія №30» по відбуттю строку покарання, на шлях виправлення не став, висновків для себе не зробив, а повторно вчинив новий, умисний, корисливий, тяжкий злочини проти власності в умовах воєнного стану.

Так, Указом Президента України №734/2023 від 06.11.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 3429-IX від 08.11.2023 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, Указом від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, Указом від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2915-IX, Указом від 1 травня 2023 року № 254/2023, затвердженим Законом України від 2 травня 2023 року № 3057-IX, Указом від 26 липня 2023 року № 451/2023, затвердженим Законом України від 27 липня 2023 року № 3275-IX), та Указом від 6 листопада 2023 року № 734/2023, затвердженим Законом України від 8 листопада 2023 року № 3429-IX), 06.02.2024 № 3564-IX "Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

25.02.2024 в період часу з 00 год. 00 хв. по 02 год. 50 хв. ОСОБА_4 , проходячи повз багатоповерховий житловий будинок АДРЕСА_2 , побачив ОСОБА_6 , який будучи в стані алкогольного сп`яніння спав на лавці, біля якої на землі перебувало особисте майно потерпілого, а саме мобільний телефон марки «POCO X3 Pro» у силіконовому чохлі та чоловіче портмоне шкіряне чорного кольору, які вирішив умисно, повторно, в умовах воєнного стану, таємно викрасти.

Реалізуючи свій протиправний намір ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій та передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, перебуваючи біля житлового будинку № 88 на вул. Самбірській в м. Дрогобич Львівської області, діючи умисно, в умовах воєнного стану, переконавшись в тому, що його дії не будуть викриті, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав належний потерпілому ОСОБА_6 мобільний телефон марки «POCO X3 Pro», IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 вартістю 4100,00 грн. з силіконовим чохлом вартістю 62,50 грн. та чоловіче портмоне зі шкіри чорного кольору марки «Tailian» вартістю 233,33 грн. у якому перебували грошові коштів у сумі 800 гривень, 100 польських злотих, які згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 25.02.2024 становлять 966 гривень, посвідчення водія видане на ім`я ОСОБА_7 серії НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 на автомобіль марки «DAEWOO LANOS», реєстраційний номер: НОМЕР_5 , банківські картки банку «Монобанк» АТ «Універсал Банк» НОМЕР_6 та банку «Райффайзен Банк» НОМЕР_7 , після чого поклав вказане майно до кишень верхнього одягу та утримуючи викрадене при собі пішов у невідомому напрямку, тим самим привласнив чуже майно та розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 6 161,83 гривні.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім цього встановлено, що 25.02.2024 в період часу з 00 год. 00 хв. по 02 год. 50 хв. ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, діючи з прямим умислом, знаходячись біля житлового будинку № 88 на вулиці Самбірській в м. Дрогобич Львівської області, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав чоловіче портмоне зі шкіри чорного кольору марки «Tailian», яка належить потерпілому ОСОБА_6 . В подальшому оглянувши вказане портмоне, ОСОБА_4 крім грошових коштів, виявив у ньому банківські картки належні потерпілому ОСОБА_6 , а саме: банківську картку «Monobank» номер НОМЕР_6 (з безконтактною технологією проведення платежів) емітентом якої є АТ «Універсал Банк» та банківську картку «Visa» номер НОМЕР_7 емітентом якої є АТ «РайфайзенБанк», а також посвідчення водія видане на ім`я ОСОБА_7 серії НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 на автомобіль марки «DAEWOO LANOS» реєстраційний номер: НОМЕР_5 , які згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію» № 2657-ХП від 2 жовтня 1992 року, п. 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи коштів в Україні» №2346 III від 05 квітня 2001 року, ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» № 2121-ІІІ від 7 грудня 2000 року, «Положення про міжбанківські розрахунки», затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 08 жовтня 1998 року № 414, та примітки до ст. 358 Кримінального кодексу України, є офіційними документами, після чого в останнього виник умисел на їх викрадення з метою використання в особистих цілях.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у викраденні офіційних документів ОСОБА_6 з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.

Крім цього встановлено, що 02.04.2024 приблизно 15 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , в якій проживає потерпіла ОСОБА_8 , в умовах воєнного стану, діючи повторно, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення за чужий рахунок, маючи раптово виниклий умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій та передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, перебуваючи у вітальній кімнаті, вказаної вище квартири, пересвідчився що за його діями ніхто не спостерігає, помітив на журнальному столику ноутбук марки «Lenovo-v15» вартістю 6526 гривень 66 копійок, взяв його та направився до виходу із квартири. Проте протиправні дії ОСОБА_4 були помічені внучкою потерпілої ОСОБА_9 , яка намагалась зупинити останнього, а саме почала наздоганяти ОСОБА_4 та кричати йому в слід, щоб той зупинився та повернув викрадене майно, на що останній не реагував, а покинув квартиру, вийшовши з під`їзду будинку та побіг у невідомому напрямку, тобто привласнив викрадене майно та мав змогу ним розпорядитися на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 6526 гривень 66 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачує у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 послідовно та в повній мірі підтвердив обставини вчиненого ним злочину. Також суду пояснив, що більше такого не повториться. У вчиненому злочині щиро розкаюється, визнає вину та просить суд суворо його не карати.

Крім повного визнання своєї винності обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість у вчиненні інкримінованого йому правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що він правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

При таких обставинах суд вважає, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки він, своїми протиправними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, за ч. 1 ст. 357 КК України, оскільки він, своїми протиправними діями вчинив викрадення офіційних документів з корисливих мотивів, за ч. 4 ст. 186 КК України, оскільки він, своїми протиправними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому, суду слід суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засуджених є їхнє виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів. З урахуванням того, що позбавлення волі є одним із найсуворіших покарань, то таке покарання слід призначати до реального відбування тільки тоді, коли у суду є достатнє переконання, що звільнення особи від відбування такого, не сприятиме виправленню засудженого.

Згідно ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При обранні виду і розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховуєступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, раніше неодноразово судимого, негативно характеризується по місцю проживання, на обліку у лікаря психіатра не знаходиться, однак знаходиться на та у лікаря нарколога з Д-з «F-11.24 Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності», має посвідчення пацієнта замісної підтримувальної терапії, Згідно Висновку судово-психіатричного експерта №554 від 17.05.2024 може усвідомлювати свої дії та керувати ними та обставини вчинення кримінального правопорушення.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд враховує його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування шкоди.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України є рецедив злочинів.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 після вчинення злочину, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, зважено на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, раніше неодноразово судимого, відшкодував повністю завдану шкоду потерпілим, потерпілі претензій до обвинуваченого матеріального та морального характеру не мають, його незадовільний стан здоров`я, інваліда 2 групи, тому суд прийшов до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів буде покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі.

Судові витрати слід стягнути із обвинуваченого.

Зняти арешти накладені Ухвалами Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18.03.2024 року та від16.04.2024 року.

З речовими доказами слід поступити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 357КК України у виді 2 (два) роки обмеження волі;

- за ч. 4 ст. 185КК України у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі;

- за ч. 4 ст. 186КК України у виді 7 (сім) років позбавлення волі,

Згідно ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 7 (сім) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з моменту його затримання в порядку ст.. 208 КПК України тобто з 02.04.2025 по 05.04.2025 включно день за день.

Строк відбуття покарання відраховувати з моменту затримання ОСОБА_4 на виконання вироку.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати в сумі 7194 грн. 16 коп. за проведення судових експертиз.

Зняти арешт накладений Ухвалами Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18.03.2024 року та від16.04.2024 року на картонну коробку під ноутбук та ноутбук «LENOVO» серійний номер PF204Е82, куртку чорну балонову, кросівки темно-синього кольору, сім фото крінів на паперових носіях та на майно вказане в ухвалі суду від 15.03.2024 року, що належить потерпілому ОСОБА_6 .

Речові докази:

- картонну коробку під ноутбук та ноутбук «LENOVO» серійний номер PF204Е82, які передані на зберігання в камеру зберігання Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області повернути потерпілій ОСОБА_8 ;

- куртку чорну балонову, кросівки темно-синього кольору, які зберігаються в камері зберігання Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області - повернути обвинуваченому ОСОБА_4

- сім фото крінів на паперових носіях, які знаходяться при матеріалах кримінального провадження, що у прокурора, залишити при матеріалах кримінального провадження, що у прокурора.

- майно вказане в ухвалі суду від 15.03.2024 року, що належить потерпілому ОСОБА_6 , які передані на зберігання в камеру зберігання Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області повернути потерпілому ОСОБА_6 ..

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Головуючий суддя ОСОБА_1