ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/815/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2025 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

у судовому засіданні в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0007312 від 19.08.2018, за обвинуваченням

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Маньківка

Черкаської області, який зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

встановив:

Історія судового провадження

До Дарницького районного суду м. Києва 15 грудня 2023 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0007312 від 19.08.2018, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Під час судового розгляду судом були допитані потерпіла, свідки, досліджені письмові матеріали та проведена комісійна судово-медична експертиза.

Наразі вказане кримінальне провадження перебуває на стадії доповнень.

17 листопада 2025 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшло клопотання захисника ОСОБА_4 , у якому останній просить надати йому тимчасовий доступ до речей і документів.

Виклад вимог заявленого клопотання

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що оголошення обвинуваченого ОСОБА_5 у розшук у 2018 році було безпідставним та необґрунтованим, оскільки орган досудового розслідування не забезпечив належного вручення письмового повідомлення про підозру та не здійснив передбачених КПК України дій для повідомлення особи про підозру. Захисник зазначав, що у матеріалах провадження відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_5 отримував повідомлення про підозру або був у встановленому законом порядку ознайомлений зі своїм процесуальним статусом. Поштові документи, на які посилається слідство, не містять відміток про вручення адресату, а сам факт направлення кореспонденції не підтверджує реального отримання її підозрюваним.

Крім того, захисник наголошував, що орган досудового розслідування знав про місце проживання ОСОБА_5 , яке впродовж всього часу залишалося незмінним, проте жодного разу не здійснив спроби вручити повідомлення про підозру особисто за місцем проживання. До того ж, не було здійснено й представлення повідомлення про підозру через житлово-експлуатаційну організацію, членів сім`ї або інших повнолітніх осіб, як того вимагає закон у разі тимчасової відсутності особи за адресою.

Захисник особливо звертав увагу суду на те, що вже у 2022 році ОСОБА_5 фактично перебував за місцем проживання, що підтверджується матеріалами іншого кримінального провадження, у межах якого він разом із товаришем виявив тіло померлого та повідомив поліцію. У цьому провадженні разом із ОСОБА_5 були проведені слідчі дії (зокрема допит), і жоден працівник поліції не затримував його та не повідомляв про розшук, що свідчить про відсутність реального переслідування або ухилення з його боку.

Також захисник вказував, що матеріали справи підтверджують відсутність будь-яких дій органу досудового розслідування, спрямованих на фактичний розшук або встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 . Він не перебував за межами України, проживав за своєю зареєстрованою адресою та відкрито здійснював пересування.

У зв`язку з цим захисник просить суд надати тимчасовий доступ до матеріалів кримінального провадження 0000656 від 07.06.2022 (самогубство ОСОБА_6 ), оскільки вони підтверджують реальне місцезнаходження ОСОБА_5 у 2022 році та відсутність будь-якого ухилення від органів досудового розслідування.

Позиції сторін

Під час судового засідання 26 листопада 2025 року захисник ОСОБА_4 підтримав заявлене клопотання із підстав, які викладені у ньому. Додатково вказав, що якщо людина у 2022 році добровільно взаємодіє з поліцією, допитується та не виявляє спроб уникнути контакту з правоохоронними органами, відсутні підстави вважати, що вона переховувалася з 2018 року.

Обвинувачений ОСОБА_5 погодився із позицією свого захисника.

Прокурор ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення цього клопотання та зазначила, що брат ОСОБА_5 підтвердив, що його брат був відсутній кілька тижнів, а свідок ОСОБА_7 також вказав, що не бачив свого близького друга ОСОБА_5 після відповідних подій. Прокурор також додала, що навіть за наявності обставин з приводу виявлення трупа ОСОБА_5 , працівники поліції могли не перевірити всі бази розшуку, у зв`язку з чим доводи, викладені захисником, можуть не мати жодного значення.

Після виступу прокурора захисник заперечив проти викладеного та наполіг, що ті показання, на які посилалась прокурор, були надані свідками під час досудового розслідування слідчому, тоді як під час судового розгляду як брат ОСОБА_5 , так і свідок ОСОБА_7 повідомили цілком протилежні обставини.

Мотиви суду

Так, ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту їх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України. При цьому суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

У кримінальному провадженні, з метою досягнення його дієвості, застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження (ч. 1 ст.131 КПК України).

У п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачено такий вид заходу забезпечення кримінального провадження як тимчасовий доступ до речей та документів, який полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку) (ч. 1 ст. 159 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії.

Суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю (ч. 5 ст. 163 КПК України).

Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 було складено 31 серпня 2018 року, а вже наступного дня 01 вересня 2018 року його було оголошено у розшук, який тривав до його фактичного затримання у червні 2023 року.

При цьому сторона захисту послідовно, починаючи зі стадії підготовчого судового засідання, наполягає, що вказаний розшук був суто формальним і фактично не здійснювався, позаяк жодних реальних передумов для його оголошення не існувало, а орган досудового розслідування не вжив передбачених КПК України заходів для встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 .

Так, матеріали кримінального провадження, доступ до яких просить захист, можуть свідчити про те, що у червні 2022 року ОСОБА_5 перебував за місцем проживання, звернувся до поліції з повідомленням про виявлення трупа, був допитаний працівниками поліції та не вчиняв жодних дій, спрямованих на переховування.

Це може свідчити про те, що ОСОБА_5 не ухилявся від правоохоронних органів, а орган досудового розслідування мав реальну можливість встановити його місцеперебування.

Суд вважає, що ці обставини мають суттєве значення для з`ясування питання у контексті оцінки правомірності зупинення досудового розслідування та до того ж впливу таких рішень на перебіг строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Беручи до уваги, що матеріали кримінального провадження № 0000656 можуть містити дані, які підтверджують місцеперебування ОСОБА_5 у період його розшуку, а також фактичну взаємодію з правоохоронними органами, такі є необхідними для з`ясування зазначених обставин.

Суд вважає, що оскільки запитувані у клопотанні матеріали перебувають у володінні правоохоронного органу, відповідний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тимчасового доступу до речей та документів не створить надмірного втручання в право цієї юридичної особи та є пропорційним до завдань цього кримінального провадження.

Враховуючи, що захисник ОСОБА_4 наразі звертається до суду з таким клопотанням та обґрунтовує важливість отримання запитуваних ним документів необхідністю забезпечення належного захисту прав обвинуваченого ОСОБА_5 та доведення факту можливих порушень стороною обвинувачення під час досудового розслідування, суд вважає за необхідне сприяти здійсненню такого процесуального права сторони захисту.

За таких обставин, для забезпечення визначених ст. 2 КПК України завдань кримінального провадження і дотримання принципу змагальності сторін кримінального провадження, враховуючи зв`язок запитуваної інформації з кримінальним провадженням, що перебуває на розгляді, суд дійшов висновку, що клопотання захисника ОСОБА_4 підлягає задоволенню шляхом надання стороні захисту тимчасового доступу до інформації.

При розгляді цього клопотання суд також дотримався вимог ст.ст. 10, 22 КПК України, створивши необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав.

Сторони користувалися рівними правами та свободою у наданні доводів та доведенні їх переконливості перед судом, окрім цього суд відкладав судове засідання для можливості підготовки прокурором заперечень на клопотання захисника.

Водночас слід зазначити, що прокурором ОСОБА_3 під час розгляду цього клопотання не надано обґрунтованих мотивів на спростування доводів сторони захисту.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 164 КПК України, за загальним правилом, строк дії ухвали про надання тимчасового доступу до речей та документів не може перевищувати двох місяців із дня її постановлення.

У клопотанні захисник не зазначає про строк, який необхідний стороні захисту для виконання цієї ухвали.

З огляду на незначний обсяг матеріалів, тимчасовий доступ до яких надається стороні захисту цією ухвалою, та зважаючи на стадію кримінального провадження, встановлення строку дії ухвали у один місяць є достатнім для здійснення відповідного тимчасового доступу, з урахуванням інтересів правосуддя.

Також з урахуванням того, що судом під час судового провадження прийнято рішення про надання доступу до речей і документів, суд відкладає судовий розгляд на строк, достатній для здійснення такого заходу забезпечення кримінального провадження та ознайомлення учасників судового провадження з його результатами.

Окрім цього, суд зазначає, що захисник ОСОБА_4 внаслідок здійснення тимчасового доступу, зобов`язаний надати до них доступ у порядку, передбаченому ст. 290 КПК України.

З огляду на викладене та керуючись статтями 132, 159, 162, 163, 164, 322, 333 КПК України, суд

постановив:

Клопотання захисника ОСОБА_4 задовольнити.

Надати дозвіл адвокату ОСОБА_4 (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю: № 3293 від 29 липня 2009 року, видане на підставі рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 від 29 липня 2009 року № 70), тимчасовий доступ до документів кримінального провадження № 0000656 від 07.06.2022 за фактом самогубства ОСОБА_6 , що знаходяться у ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 ), у формі вилучення завірених належним чином копій документів.

Роз`яснити адвокату ОСОБА_4 , що він зобов`язаний надати доступ до матеріалів, отриманих внаслідок наданого йому за дорученням суду тимчасового доступу до матеріалів, учасникам судового провадження в порядку, передбаченому статтею 290 КПК України, та надати їх суду у п`ятиденний строк.

Строк дії цієї ухвали складає один місяць з дня її постановлення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1