Справа № 148/1578/25
Провадження №11-кп/801/136/2026
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючої судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000254, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 липня 2025 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 та апеляційною скаргою з доповненнями прокурора у кримінальному провадженні на вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 03 листопада 2025 року, по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Роздольє, Сімферопольський район, Автономна Республіка Крим, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст. 307 КК України,

в с т а н о в и в :

Зміст судового рішення та встановлені судом обставини.

Вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 03 листопада 2025 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 307 КК України та призначено покарання:

- за ч. 1 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки;

- за ч. 2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі строком 6 (шести) років з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення під час досудового розслідування зараховано у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 30 квітня 2025 року по 02 травня 2025 року.

Відповідно до ч. 7 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 у строк покарання період перебування під цілодобовим домашнім арештом з 03 травня 2025 року по 29 червня 2025 року з розрахунку, три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Вирішено долю речових доказів:

- два фольгові згортки із вмістом порошкоподібної речовини світлого кольору; два фрагменти пляшки, на поверхні якої наявний металевий мундштук, фольгований згорток із вмістом подрібленої речовини рослинного походження зеленого кольору, скляну банку з подрібленою речовиною рослинного походження зеленого кольору, речовину рослинного походження; фольговий згорток зі вмістом порошкоподібної речовини світлого кольору; фольговий згорток із вмістом порошкоподібної речовини, який загорнуто в аркуш паперу та упаковано в паперовий конверт «НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ»; фольгований згорток із речовиною жовтого кольору, поліетиленовий прозорий пакет із подрібленою речовиною рослинного походження зеленого кольору, змиви з поверхні фольгованого згортку та поліетиленового пакету знищити.

Квитанцію № 486824 від 25.03.2025 АТ «СЕНС БАНК» про переказ грошових коштів в сумі 1500 грн., платник 24 на карту № 63916 та фіскальний чек (квитанцію) ВПС «Фінансовий світ» ТОВ ФК «Контрактовий дім» від 29.04.2025, ІД операції залишити при матеріалах кримінального провадження у процесуального керівника.

Мобільний телефон «Орро» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з SIM-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_3 та мобільний телефон «Nomi І188» з сім картою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_4 - конфіскувати в дохід держави.

Судом встановлено, що маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливу мету, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» за невстановлених слідством обставин та час, ОСОБА_7 незаконно придбав психотропну речовину, обіг якої обмежений - амфетамін, який надалі зберігав з метою їх подальшого збуту громадянам, з використанням послуг операторів мобільного стільникового зв`язку та безготівкових операцій.

У подальшому, ОСОБА_7 , 26 березня 2025 року біля 10:40 год., перебуваючи на території, що знаходиться між пров. Леонтовича, м. Тульчин, Вінницька область та вул. Андрія Ведешина, с. Кинашів, Тульчинський район Вінницька область, неподалік АЗСБ «БРСМ НАФТА», реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на збут психотропних речовин, з метою отримання матеріальної винагороди, в порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», відповідно до якої діяльність з обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, на території України забороняється, збув особі під вигаданим ім`ям ОСОБА_9 , за грошову винагороду в розмірі 1 410 грн, які останній перерахував 23 березня 2025 року ОСОБА_7 на картковий рахунок AT «ПУМБ» № НОМЕР_5 , з терміналу для поповнення карткового рахунку по АДРЕСА_2 , порошкоподібну речовину, яка відповідно до висновку експертизи матеріалів, речовин і виробів від 09 квітня 2025 року є психотропною речовиною, обіг якої обмежено амфетаміном, масою 0,1813 грам, яку у подальшому ОСОБА_9 добровільно видав працівникам поліції.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовин, а також їх збут, за аналогічних обставин та дій, які заздалегідь були обдумані та заплановані ОСОБА_7 , за невстановлених слідством обставин та час незаконно придбав психотропну речовину, обіг якої обмежений - амфетамін, які надалі зберігав з метою їх подальшого збуту громадянам.

Далі, ОСОБА_7 діючи повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливу мету, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», 30 квітня 2025 року близько 11:30 год. шляхом здійснення так званої «закладки», збув на території, що знаходиться між провулком Леонтовича, м. Тульчин, Вінницької області та вул. Андрія Ведешина, с. Кинашів, Тульчинський район Вінницька область, неподалік АЗСБ «БРСМ НАФТА», особі під вигаданим ім`ям ОСОБА_9 , за грошову винагороду в розмірі 1 584 грн, які останній 29 квітня 2025 року перерахував ОСОБА_7 на картковий рахунок AT «ПУМБ» № НОМЕР_5 , з терміналу для поповнення карткового рахунку по АДРЕСА_3 , порошкоподібну речовину, яка відповідно до висновку експертизи матеріалів, речовин і виробів від 18.06.2025 є психотропною речовиною, обіг якої обмежено амфетаміном, масою 0,2403 грам, яку у подальшому ОСОБА_9 добровільно видав працівникам поліції.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовин, а також їх збут, за аналогічних обставин та дій, які заздалегідь були обдумані та заплановані ОСОБА_7 , за невстановлених слідством обставин та час, незаконно придбав психотропну речовину, обіг якої обмежений - амфетамін, які надалі зберігав з метою їх подальшого збуту громадянам.

Так, діючи повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливу мету, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», з використанням послуг операторів мобільного стільникового зв`язку та безготівкових операцій, ОСОБА_7 30 квітня 2025 року близько 16:50 год. на території, що знаходиться між пров. Леонтовича, м. Тульчин, Вінницька область та вул. Андрія Ведешина, с. Кинашів, Тульчинський район Вінницька область, неподалік АЗСБ «БРСМ НАФТА» з корисливих мотивів за грошову винагороду яку йому напередодні перераховано на картковий рахунок AT «ПУМБ» № НОМЕР_5 в розмірі 500 грн, збув ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 , порошкоподібну речовину, яка відповідно до висновку експертизи матеріалів речовин та виробів від 19 червня 2025 року є психотропною речовиною обіг якої обмежено амфетамін, масою 0.0723 грам, яку у подальшому в ОСОБА_10 вилучили працівники поліції.

Окрім цього, після установлених трьох фактів збуту ОСОБА_7 психотропних речовин, що мало своє місце 26 березня 2025 року та 30 квітня 2025 року, з метою документування злочинної діяльності ОСОБА_7 спрямованої на вчинення останнім умисних незаконних протиправних дій, пов`язаних із придбанням та зберіганням наркотичних засобів і психотропних речовин з метою збуту, а також їх умисного збуту, що здійснювалось ОСОБА_7 з корисливою метою, на підставі ухвали слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 28 квітня 2025 працівниками Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області проведено санкціонований обшук домоволодіння, розташованого за адресою; АДРЕСА_1 , в якому проживає та зареєстрований ОСОБА_7 .

Під час проведеного 30 квітня 2025 року обшуку в гаражному приміщенні, що знаходиться на території вищевказаного домогосподарства, працівниками поліції виявлено та вилучено: згорток з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка відповідно до висновку експертизи матеріалів речовин та виробів від 08.05.2025 є наркотичним засобом - канабісом, обіг якого обмежено - масою 0.74 грам, яку ОСОБА_7 повторно за невстановлених слідством обставин та час, незаконно придбав та зберігав з метою збуту.

Також, в приміщенні будинку, розташованого за тією ж адресою, в одній із кімнат на полиці, працівниками поліції виявлено та вилучено: скляну банку з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка відповідно до висновку експертизи матеріалів речовин та виробів від 07 травня 2025 року є наркотичним засобом - канабісом, обіг якого обмежено - масою 22.18 грам, та в іншій кімнаті того ж будинку на столі виявлено та вилучено подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору, яка відповідно до висновку експертизи матеріалів речовин та виробів від 09 травня 2025 року є наркотичним засобом - канабісом, обіг якого обмежено - масою 0,91 грам, яку ОСОБА_7 повторно за невстановлених слідством обставин та час, незаконно придбав та зберігав з метою збуту.

Крім того, в ході проведення в порядку ст. 208 КПК України затримання ОСОБА_7 за підозрою у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, під час проведення особистого обшуку у нього виявлено та вилучено: фольгований згорток із речовиною жовтого кольору, яка відповідно до висновку експертизи матеріалів речовин та виробів від 14 травня 2025 року є психотропною речовиною обіг якої обмежено амфетамін, масою 0.0353 грам, та поліетиленовий прозорий пакет із подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, яка відповідно до висновку експертизи матеріалів речовин та виробів від 07 травня 2025 року є наркотичним засобом - канабісом, обіг якого обмежено - масою 0,37 грам, які ОСОБА_7 повторно за невстановлених слідством обставин та час, незаконно придбав та зберігав при собі з метою збуту.

Наявність факту задокументованих трьох епізодів злочинної діяльності ОСОБА_7 , пов`язаних із збутом психотропних речовин, а також виявлені в ході обшуку домоволодіння, де проживає останній та проведення особистого обшуку наркотичних засобів та психотропних речовин вказують про наявність у діях ОСОБА_7 , прямого умислу спрямованого на їх збут, а також про повторність його злочинних дій.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, що їх подали.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати оскаржуваний вирок суду та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції порушив вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки не з`ясував правильності розуміння обвинуваченим ОСОБА_7 змісту обставин і того, чи не має сумніву в добровільності його позиції. Обвинувачений хоч і визнав у судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, однак не в повному обсязі підтвердив фактичні обставини справи. За таких обставин суду першої інстанції необхідно було повернутися до обговорення питання про визначення обсягу доказів та встановлення порядку їх дослідження, оскільки наявність зазначених вище суперечностей свідчить про те, що обвинувачений фактично оспорював обставини вчинення ним кримінальних правопорушень, і суд мав розглянути кримінальне провадження в загальному порядку, а не застосовувати процедуру, що визначена ч. 3 ст. 349 КПК України.

Всупереч вимогам п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, в мотивувальній частині вироку суд першої інстанції не сформулював обвинувачення, яке було визнано судом доведеним за результатами судового розгляду, а зазначив виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, та правову кваліфікацію кримінального правопорушення, визначену органом досудового слідства, а не встановлену судом за результатом судового розгляду, що фактично унеможливлює розуміння того, які обставини були встановлені саме судом за результатом розгляду кримінального провадження.

Прокурором в судовому засіданні не було доведено відсутність провокації вчинення злочину, а тому докази, які зібрані під час проведення контролю за вчиненням злочину, слід визнати недопустимими.

Надані стороною обвинувачення матеріали кримінального провадження містять постанову від 05 липня 2024 року про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні № 000254, однак 05 липня 2024 року відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 307 КК України не вносились, номер кримінального провадження не присвоювався тому групу прокурорів не могло бути призначено.

Також судом першої інстанції була порушена таємниця нарадчої кімнати, оскільки згідно відомостей з ЄДРСР, головуючий суддя, незважаючи на перебування у нарадчій кімнаті по справі № 148/1578/25 в період з 29 жовтня 2025 року по 03 листопада 2025 року приймав судові рішення, що підтверджується реєстрацією 30 жовтня 2025 року ухвал в автоматизованій системі документообігу суду.

Прокурор в апеляційній скарзі з доповненнями просить скасувати оскаржуваний вирок через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло за собою невідповідність призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинувачення внаслідок м`якості, а також через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував суспільну небезпечність вчинених ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, оскільки поширення наркоманії та зростання злочинності пов`язаної з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів негативно впливає на життя, здоров`я населення.

Враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, наслідки дій ОСОБА_7 , обставини кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, призначене судом першої інстанції ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією всього належного йому майна, ніяким чином не зможе вплинути на його відношення до вчинення нових кримінальних правопорушень та не сприятиме його перевихованню.

Основними доводами доповнень до апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції оголосив зміст ч. 3 ст. 349 КПК України, при цьому не встановив, чи дійсно ОСОБА_7 розуміє та визнає фактичні обставин вчинених ним кримінальних правопорушень. Зокрема, ОСОБА_7 під час його допиту в судовому засіданні вказав, що вилучений в нього під час затримання та обшуку домогосподарства канабіс вирощував сам для власного вживання та зберігав за місцем свого проживання без мети збуту. Відтак, ОСОБА_7 вину визнав неповністю, а тільки частково, тому суд першої інстанції допустив порушення вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, що відповідно до ст. 412 КПК України є підставою для скасування вироку з призначенням нового судового розгляду у суді першої інстанції.

Крім того, суд першої інстанції при вирішенні долі речових доказів в мотивувальній частині оскаржуваного вироку вказав на необхідність застосування вимоги ст. 96-2 КК України, однак в резолютивній частині не застосував спецконфіскацію до речових доказів: мобільного телефону «Орро» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з SIM-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_3 та мобільного телефона «Nomi І188» з сім картою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_4 .

Позиції учасників судового провадження.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його представник адвокат ОСОБА_8 підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі та просили її задовольнити, апеляційну скаргу прокурора з доповненнями визнають частково в частині скасування оскаржуваного вироку через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме порушення вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Прокурор ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу з доповненнями державного обвинувача та частково підтримав апеляційну скаргу обвинуваченого в частині порушення вимог ч. 3 ст. 349 КПК України та скасування оскаржуваного вироку через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Мотиви Суду.

Заслухавши суддю-доповідача, виступи учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 та апеляційну скаргу з доповненнями прокурора слід задовольнити частково.

Відповідно ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

В справі, що розглядається апеляційний судом встановлено, що в ході судового розгляду судом першої інстанції були допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст.409 КПК України є підставою для скасування судового рішення.

Так, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Здійснюючи судовий розгляд даного кримінального провадження, суд першої інстанції вказаних вимог кримінально-процесуального закону не дотримався.

Як вбачається зі звукозапису судового засідання від 29 жовтня 2025 року, головуючий суддя оголосив зміст статті 349 КПК України та поцікавився думкою обвинуваченого ОСОБА_7 і його захисника адвоката ОСОБА_11 щодо можливості розгляду кримінального провадження в порядку спрощеного судового провадження, на що останні не заперечували (час відтворення на відео 0:14:150:14:48). Після цього суд ухвалив рішення про здійснення судового розгляду в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та перейшов до допиту обвинуваченого (час відтворення на відео 0:14:50).

Разом з тим, подальший допит обвинуваченого свідчить про те, що ОСОБА_7 не визнав фактичні обставини кримінальних правопорушень у обсязі, викладеному в обвинувальному акті. Так, відповідаючи на запитання головуючого судді про відповідність фактичних обставин оголошеному прокурором обвинувальному акту, обвинувачений зазначив, що він не здійснював збут наркотичних засобів, а лише за проханням іншої особи ходив у зазначене місце та купував їх, при цьому заперечив обставини щодо місця вчинення злочину, наведені в обвинувальному акті (час відтворення на відео 0:16:050:24:27).

Також, даючи покази в суді першої інстанції ОСОБА_7 вказав, що канабіс, який знайшли під час обшуку, він вирощував сам для власного вживання і зберігав за місцем свого проживання та мав при собі під час затримання. Такі пояснення ОСОБА_7 зафіксовані у вироці суду першої інстанції. Однак в вину ОСОБА_7 ставиться те, що канабіс він незаконно придбав та зберігав з метою збуту.

Наведене свідчить про наявність істотних суперечностей між позицією ОСОБА_7 та викладеними в обвинувальному акті фактичними обставинами, що виключало можливість застосування судом першої інстанції процедури, передбаченої ч. 3 ст. 349 КПК України. За таких умов суд був зобов`язаний повернутися до обговорення питання щодо обсягу доказів та порядку їх дослідження і здійснити судовий розгляд у загальному порядку. Однак суд першої інстанції цього не зробив, що призвело до розгляду кримінального провадження за спрощеною процедурою за відсутності повного та беззастережного визнання обвинуваченим ОСОБА_7 фактичних обставин кримінальних правопорушень. Зазначене є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке відповідно до ст. 412 КПК України є безумовною підставою для скасування вироку з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права наперед вирішувати питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, перевагу одних доказів над іншими, а також правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність та призначення покарання. З огляду на це, інші доводи апеляційної скарги прокурора (з доповненнями) та апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 апеляційним судом не оцінюються, оскільки вирок підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 412, 419 КПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 та апеляційну скаргу з доповненнями прокурора задовольнити частково.

Вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 03 листопада 2025 року стосовно ОСОБА_7 за ч. 1, 2 ст. 307 КК України скасувати, а матеріали кримінального провадження повернути в той же суд призначивши новий розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Відповідно до частини 4 статті 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Головуюча ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4