Справа № 541/4534/25
Провадження № 1-кс/541/5/2026
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2026 рокум. Миргород

Слідчий суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника заявника адвоката ОСОБА_3 (в режимі ведеоконференції), дізнавача ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миргороді Полтавської області скаргу ОСОБА_5 , інтереси якого представляє адвокат ОСОБА_6 , на постанову про закриття кримінального провадження № 0000286 від 31 жовтня 2024 року за ч. 1 ст. 384 КК України,

встановив:

До слідчого судді в порядку ст. 303 КПК України надійшла вищевказана скарга, яка мотивована тим, що постановою дізнавача СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 07 грудня 2025 року закрито кримінального провадження № 0000286 від 31 жовтня 2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, в зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Вказану постанову заявником отримано 26 грудня 2025 року. Вважає оскаржувану постанову передчасною, протиправною, оскільки дізнавачем при її винесенні не було допитано ОСОБА_7 , ОСОБА_8 як заявника у кримінальному провадженні № 0000821, на замовлення якого ОСОБА_7 складала свої висновки. Висновок експерта № 1010 від 18 листопада 2024 року, що складений Національним науковим центром «Інститут судових експертиз ім. Заслуженого професора М.С. Бокаріуса» (Полтавське відділення), не було враховано. З матеріалів кримінального провадження № 0000821 від 05 липня 2023 роки були витребувані лише ті документи, які не надавали повної картини у даному кримінальному провадженні, а відсутність наданих ОСОБА_5 матеріалів та документів (в тому числі висновку експерта № 1010 від 18 листопада 2024 року, що складений Національним науковим центром «Інститут судових експертиз ім. Заслуженого професора М.С. Бокаріуса»), не надавали можливості об`єктивно, повно та всебічно дослідити матеріали кримінального провадження, надати їм належну оцінку та прийняти відповідне рішення про притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності та вручення їй повідомлення про підозру. З урахуванням викладеного просив вищевказану постанову дізнавача про закриття кримінального провадження скасувати.

Представник заявника в судовому засіданні доводи скарги підтримав з викладених в ній підстав, просив скаргу задовольнити в повному обсязі.

Дізнавач в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні скарги.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши додані до скарги письмові докази, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно припису ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положення ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

П. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачає, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Слідчим суддею встановлено, що 31 жовтня 2024 року на підставі заяви ОСОБА_5 до ЄРДР за № 0000286 внесено відомості за ч. 1 ст. 384 КК України.

Постановою дізнавача СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 07 грудня 2025 року вказане кримінальне провадження було закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 91 КПК України доказування при проведенні досудового розслідування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Постанова дізнавача у розумінні вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, окрім іншого повинна містити виклад встановлених дізнавачем обставин, які є підставою для прийняття рішення про закриття кримінального провадження, а також мотиви прийнятого рішення, його обґрунтування з посиланням на положення КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або із наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування після закриття кримінального провадження є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Із постанови про закриття кримінального провадження від 07 грудня 2025 року вбачається, що дізнавачем не виконано вимоги закону щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження. Так, зі змісту постанови встановлено, що у якості свідка був допитаний ОСОБА_5 , який повідомив про необґрунтованість висновків, складених аудитором ОСОБА_7 , посилаючись на рішення № 146/1, ухвалене радою Аудиторської палати України на підставі його скарги, однак аналізу пояснень вказаного свідка постанова про закриття кримінального провадження не містить. Дізнавачем також не проведено аналіз доказів, зібраних ним під час досудового розслідування, в тому числі документів, які ним було долучено до матеріалів кримінального провадження. Дізнавачем не було допитано ОСОБА_7 , ОСОБА_8 як заявника у кримінальному провадженні № 0000821, на замовлення якого ОСОБА_7 складала свої висновки. При винесенні постанови дізнавачем не було враховано висновок експерта № 1010 від 18 листопада 2024 року, що складений Національним науковим центром «Інститут судових експертиз ім. Заслуженого професора М.С. Бокаріуса» (Полтавське відділення), який дізнавачу було надано заявником та яким фактично було спростовано всі складені аудитором ОСОБА_9 звіти, висновки та доповнення до них. В своїй постанові дізнавач зазначив, що в матеріалах дізнання відсутні дані, що вказують на вчинення саме суспільно небезпечного діяння, яке містить ознаки складу кримінального проступку, передбаченого КК України. На підставі цього ним зроблено висновок про відсутність в даній події складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.384 КК України.

П. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачає закриття кримінального провадження у разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. В той же час КПК України визначає можливість прийняття такого рішення лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки прокурором, слідчим, дізнавачем показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Слідчий суддя вважає, що під час вирішення питання про закриття кримінального провадження дізнавачем не в повній мірі були виконані вимоги кримінального процесуального закону, а тому прийняте дізнавачем рішення є передчасним.

Отже, враховуючи, що досудове розслідування проведено не в повному обсязі, висновки постанови про закриття кримінального провадження є передчасними, постанова дізнавача про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, а кримінальне провадження поверненню для організації досудового розслідування та за результатами досудового розслідування прийняття законного і обґрунтованого процесуального рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 306-307, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_5 , інтереси якого представляє адвокат ОСОБА_6 , на постанову дізнавача СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області про закриття кримінального провадження № 0000286 від 31 жовтня 2024 року за ч. 1 ст. 384 КК України задовольнити.

Скасувати постанову дізнавача СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 07 грудня 2025 року про закриття кримінального провадження № 0000286 від 31 жовтня 2024 року, внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1