Справа № 487/3671/22
Провадження № 1-кп/487/226/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2025 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001282 від 06.09.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, раніше судимого: 01.09.2014 Центральним районним судом м.Миколаєва за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 309 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, звільнений 14.05.2018 з Казанківської ВК Миколаївської області за відбуттям строку покарання, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

В період часу з 19.02.2022 по 20.09.2022, більш точного часу в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, ОСОБА_3 , з метою таємного викрадення чужого майна, прийшов на територію домоволодіння ОСОБА_5 , розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій злочинний, корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, проник через паркан на територію домоволодіння, після чого, шляхом віджиму вікна, проник до вказаного будинку, звідки таємно викрав належне потерпілому ОСОБА_5 майно, а саме: бензопилу марки "Кедр" моделі "БП 45-3.0" вартістю 1644 грн. та в подальшому, утримуючи викрадене майно при собі, залишив місце скоєння кримінального правопорушення та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 1600 грн.

Вказані умисні дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням до житла.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав в повному обсязі, в скоєному щиро розкаявся, підтвердив фактичні обставини викладені в обвинувальному акті.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин:

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що в літку 2022 прийшов на територію домоволодіння ОСОБА_5 , розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . Потім переліз через паркан, та зламавши вікно проник до будинку, звідки викрав бензопилу. Викрадену бензопилу в подальшому повернув власнику.

Крім того, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України підтверджується дослідженими судом письмовими доказами, зокрема:

Протоколом огляду предмету від 07.09.2022, яким зафіксовано проведення слідчим у присутності понятих огляд бензопили марки "Кедр", яка добровільно видана свідком ОСОБА_6 .

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/115-22/7356-ТВ від 16.09.2022 ринкова вартість бензопили марки "Кедр" моделі "БП 45-3.0", яка знаходилась у використанні станом на 20.02.2022 могла становить - 1644,0 грн.

Досліджені докази судом визнані належними та допустимими, оскільки отримані у порядку встановленому КПК України, прямо підтверджують існування обставин, що мають значення для кримінального провадження. Підстав для визнання доказів недопустимими судом не встановлено.

Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 суд виходить з наступного.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що є підстави для перекваліфікації протиправних дій обвинуваченого з ч.3 ст. 185 КК України на ч.1 ст.162 КК України, оскільки це не буде погіршувати становище обвинуваченого, з чим погодився обвинувачений.

Як вбачається з обвинувального акту та встановлено в судовому засіданні кваліфікуючим ознаком вчиненої ОСОБА_3 крадіжки майна є проникнення до житла.

Згідно із абз.1, 2 п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 6 листопада 2009 року № 10 сформульовано таке правило кваліфікації: крадіжка, грабіж або розбій, поєднані з незаконним проникненням до житла, іншого приміщення чи сховища, кваліфікуються відповідно за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 187 КК України. Додатково за ст. 162 КК України такі дії кваліфікувати не потрібно. Якщо незаконне проникнення до житла, іншого приміщення чи сховища поєднане зі вчиненням крадіжки, кримінальну відповідальність за яку з огляду на вартість викраденого законом не передбачено, вчинене належить кваліфікувати за ст. 162 КК України.

На момент судового розгляду набули чинності зміни до законодавства України, що вплинули на розмір матеріальної шкоди, за заподіяння якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку.

Так, Законом № 3886-IX у ст. 51 КУпАП, якою передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підвищена верхня межа вартості майна, викрадення якого охоплюється цим положенням, до 2 НМ.

Отже, із часу набуття 09 серпня 2024 року чинності Законом № 3886-IX кримінальна відповідальність за статтями 185, 190, 191 КК України може настати, лише якщо розмір викраденого перевищує 2 НМ.

Відповідно до Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, у 2022 році становить 2480 грн.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено висновком експерта №СЕ-19/115-22/7356-ТВ від 16.09.2022 ринкова вартість бензопили марки "Кедр" моделі "БП 45-3,0" яка знаходилась у використанні, станом на 20.02.2022 могла становити 1644 грн.

Оскільки вартість викраденого майна на час вчинення діяння не перевищувала 2 НМ, до цього діяння має застосовуватися ст. 5 КК України. Однак, оскільки діяння вчинене з проникненням у приміщення, дії засудженого підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 162 КК України у зв`язку з таким.

Частиною 3 ст. 337 КПК встановлено, що з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачено основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше 3 тис. НМ або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі (ч. 1 ст. 12 КК України).

З огляду на зміст ч. 1 ст. 162 КК України дії, кваліфіковані за цією нормою, на відміну від кваліфікованих за ч. 3 ст. 185 КК Ураїни, є кримінальним проступком, а тому їх перекваліфікація покращує становище засудженого.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 162 КК України, суд виходить із встановлених фактичних обставин.

Об`єктивна сторона ст. 162 КК України полягає, серед іншого, в незаконному проникненні до житла чи іншого володіння особи.

Під незаконним проникненням до житла чи іншого володіння особи потрібно розуміти будь-яке вторгнення, здійснене всупереч волі законного володільця, за відсутності визначених законом підстав чи з порушенням у встановленому законом порядку.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтвердив, що він усвідомлював те, що будинок, до якого він протиправно проник, перебуває у володінні іншої особи.

На підставі наведеного, враховуючи положення ч. 3 ст. 337 КПК, суд вважає за необхідне перекваліфікувати дії ОСОБА_3 з ч. 3 ст. 185 на ч. 1 ст. 162 КК і призначити покарання в межах санкції цієї частини статті.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 не працює, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до категорії кримінальних проступків.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи ОСОБА_3 покарання, суд виходить з положень ст. 65, 68 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових злочинів обвинуваченим, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого злочину.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання, передбачене санкцією ч.1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

У кримінальному провадженні потерпілим цивільний позов не заявлений.

Питання про речові докази, процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст.ст. 100, 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 394, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України та призначити покарання 1 (один) рік обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з встановленням іспитового строку - 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч.1 п.п. 1, 2 ст. 76 КК України та п.2 ч.3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та/або роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в сумі 1510,24 грн.

Речові докази: бензопилу марки "Кедр" моделі "БП 45-3.0" повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка тримається під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його оголошення негайно вручити засудженому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1