Номер провадження 1-кп/175/1995/25
УХВАЛА

іменем України

22 січня 2026 року селище Слобожанське

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001487 від 14.09.2025, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ

У підготовчому судовому засіданні прокурор зазначив, що підстави, які можуть перешкоджати призначенню розгляду справи відсутні, просив призначити провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, викликати учасників.

Захисник не заперечував проти призначення провадження до судового розгляду, звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 16.09.2025. Обґрунтував наступним: в рамках кримінального провадження №0001487 на підставі ухвали від 16.09.2025 накладено арешт на автомобіль Toyota, днз НОМЕР_1 , шо належить ОСОБА_4 . Автомобіль використовується ОСОБА_4 в особистих цілях. На теперішній час досудове розслідування закінчено, виконані всі слідчі та процесуальні дії за участі автомобіля Toyota, днз НОМЕР_1 , отже відпала потреба арешту майна. Просив скасувати арешт в частині заборони користування транспортним засобом.

Обвинувачений підтримав позицію свого захисника, просив скасувати арешт його транспортного засобу, не заперечував проти призначення провадження до судового розгляду.

Прокурор вважав, що в задоволенні клопотання про скасування арешту майна слід відмовити, оскільки арешт накладено з метою збереження речових доказів, яким визнано автомобіль.

Відтак, суд заслухав учасників судового розгляду, дослідив обвинувальний акт, та встановив, що наразі відсутні перешкоди призначення судового розгляду, обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України, правила визначення підсудності дотримані, відсутні підстави до закриття провадження, підготовчі дії виконані і за таких обставин слід призначити судовий розгляд, який проводити у відкритому судовому засіданні з викликом учасників.

Вирішуючи заявлене захисником клопотання про скасування арешту майна, суд виходить з наступного.

У відповідності до ч.ч. 1,2 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 - 166, 170 - 174 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно з ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.

Судом встановлено, що СВ Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області проводилось досудове розслідування кримінального провадження №0001487 від 14.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 16.09.2025 накладено арешт на автомобіль на автомобіль марки Toyota р.н. НОМЕР_1 , з обов`язковим позбавленням прав на відчуження, розпорядження та користування.

При цьому суд зауважує, що арешт на вказане майно накладено з метою збереження його як речового доказу.

Арешт майна з підстав, передбачених п.1 ч.2 ст.170 КПК України, являє собою форму забезпечення збереження доказів та являється достатньою правовою підставою для арешту майна.

Посилання захисника на те, що на даний час відпала потреба в подальшому арешті вказаного транспортного засобу, оскільки досудове розслідування закінчено, виконані всі слідчі та процесуальні дії, суд не може розцінити як достатній аргумент до скасування арешту.

Так, транспортний засіб Toyota, днз НОМЕР_1 , визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, має доказове значення у даному кримінальному провадженні відносно предмету доказування, а отже наявні підстави вважати, що мета забезпечення збереження речових доказів, передбачена ст.170 КПК, досягається саме продовженням чинності арешту майна.

Дослідження речових доказів відбувається під час судового розгляду відповідно до визначеного обсягу і порядку (ст.349, ст.357 КПК України). Питання доцільності дослідження речових доказів не належить до переліку питань, які вирішуються на підготовчому засіданні (ст.315 КПК України).

А тому застосований наразі арешт майна є розумним та співрозмірним заходом обмеження права власності для досягнення завдань кримінального провадження, що відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.173 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя доходить висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, оскільки судовий розгляд кримінального провадження триває, зазначене у клопотанні майно дійсно визнано речовим доказом у цьому кримінальному провадженні, під час судового розгляду не проведено дослідження доказів, а томупотреба у досягненні мети забезпечення збереження речових доказів залишається актуальною.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 174, 314-316, 372, 392 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, у відкритому судовому засіданні у залі Дніпровського районного суду Дніпропетровської області (Дніпропетровська область, Дніпровський район, с-ще Слобожанське, вул. Героїв України, 7) на 11.02.2026 о 12:00.

Для участі в судовому розгляді викликати учасників.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про скасування арешту майна - автомобіля марки TOYOTA рн НОМЕР_1 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1