Справа №: 398/6924/25
провадження №: 1-кс/398/1611/25
УХВАЛА

Іменем України

"29" жовтня 2025 р. слідчий суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в відкритому судовому засіданні клопотання старшого дізнавача СД Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.10.2025 року за №0000260 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України

В С Т А Н О В И В:

Дізнавач звернувся в суд з клопотанням про арешт майна, яке обґрунтоване тим, що органом досудового розслідування проводиться розслідування кримінального провадження №0000260, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 жовтня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: 27.10.2025 року приблизно о 15 год 19 хв надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 27.10.2025 року за адресою: Кіровоградська область, Олександрійський район, автошлях Т1215 сполученням с-ще Петрове м. Олександрія, працівники групи реагування патрульної поліції зупинили автомобіль марки ВАЗ 2105, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та в ході перевірки документів у останнього виявлено посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 07.09.2024 року, яке має ознаки підробки, оскільки належить іншій особі.

27.10.2025 року у період часу з 16 год 08 хв по 16 год 40 хв проведено огляд місця події за адресою: автошлях Т1215 сполученням с-ще Петрове м. Олександрія, Олександрійського району Кіровоградської області, в ході якого вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 07.09.2024 року, видане на ім`я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке має категорії «в» та «в1», з ознаками підробки та поміщено до паперового пакету «Національна поліція України» ICR0216920.

Відповідно до постанови про визнання і долучення до кримінального провадження речових доказів від 27.10.2025 року посвідчення водія визнано речовим доказом у цьому кримінальному провадженні.

Учасники справи, належним чином, повідомлені про час, дату та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явилися.

Дізнавач та прокурор подали заяви, відповідно до яких просили розгляд клопотання проводити у їх відсутність.

Володілець майна повідомлений про час, дату та місце розгляду клопотання в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази, додані до нього, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

В провадженні СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження №0000260, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 жовтня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: працівники групи реагування патрульної поліції зупинили автомобіль марки ВАЗ 2105, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та в ході перевірки документів у останнього виявлено посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 07.09.2024 року, яке має ознаки підробки, оскільки належить іншій особі.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 27.10.2025 року, проведено огляд місця події за адресою: Кіровоградська область, Олександрійський район, автошлях Т1215 сполученням с-ще Петрове м. Олександрія, де в ході огляду місця події виявлено та вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 07.09.2024 року, видане на ім`я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке має категорії «в» та «в1» та поміщено до паперового пакету «Національна поліція України» ICR0216920.

Постановою про визнання і долучення до кримінального провадження речових доказів від 27.10.2025 року зазначена вище річ визнана речовим доказом у цьому кримінальному провадженні.

За змістом ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду (ч. 2 ст. 168 КПК України).

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Статтею 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна, згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами, згідно зі ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що в даному випадку накладення арешту на зазначене у клопотанні майно обумовлене необхідністю встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а також дане майно має доказове значення у кримінальному провадженні, оскільки було об`єктом кримінально протиправних дій.

Враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту майна, приймаючи до уваги, що не застосування арешту може призвести до знищення майна або розпорядження ним в інший спосіб, слідчий суддя вважає, що для забезпечення належного зберігання слідів вчиненого кримінального правопорушення, а також з метою запобігання ризикам, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого дізнавача СД Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.10.2025 року за №0000260 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, задовольнити.

Накласти арешт, шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження, на посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 07.09.2024 року, видане на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , категорії «в» та «в1», яке вилучене у ОСОБА_5 27.10.2025 року в ході проведення огляду місця події за адресою: Кіровоградська область, Олександрійський район, автошлях Т1215 сполученням с-ще Петрове м. Олександрія, та поміщено до паперового пакету «НПУ» №ICR0216920.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути скасована в порядку ст. 174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особами, які не були присутні при оголошенні ухвали в той же строк з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1