Провадження №1-кп/127/891/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря: ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №13 в м. Вінниці кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, неодруженого, з вищою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 209, ч. 1 ст. 361 КК України, відомості про які внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000703 від 24.10.2023,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 близько 21:30 год. 12.07.2023 прийшов до свого сусіда ОСОБА_6 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та під приводом здійснення телефонного дзвінка, попросив в останнього його мобільний телефон марки «VIVO» 2015 та пароль розблокування екрану.

Після чого, ОСОБА_4 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, протиправно, таємно від власника вказаного телефону, помітив, що на ньому наявний мобільний додаток « ІНФОРМАЦІЯ_2 » AT « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та шляхом підбору паролю до системи дистанційного банківського обслуговування, увійшов до застосунку, здійснив несанкціонований вхід до особистого кабінету ОСОБА_6 .

Перебуваючи в автоматизованій системі дистанційного банківського обслуговування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » AT « ІНФОРМАЦІЯ_3 », яка згідно Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є програмно-технічним комплексом, та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою, ОСОБА_4 , використовував її для власних потреб, а саме отримав інформацію про наявність на банківському AT « ІНФОРМАЦІЯ_3 » картковому рахунку ОСОБА_6 , грошових коштів в сумі тридцяти трьох тисяч гривень, після чого здійснював неодноразові несанкціоновані входи до системи дистанційного банківського обслуговування застосунку «Abank24» AT « ІНФОРМАЦІЯ_3 » належному ОСОБА_6 .

Крім того, ОСОБА_4 в період часу з 12.07.2023 по 17.10.2023, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , використовуючи мобільний телефон торгової марки «VIVO» 2015 належний ОСОБА_6 , авторизувався в особистому кабінеті ОСОБА_6 в автоматизованій системі дистанційного банківського обслуговування «Abank24» AT « ІНФОРМАЦІЯ_3 », діючи умисно, таємно, з корисливих спонукань, в умовах воєнного стану в Україні, який введено в дію відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, заволодів грошовими коштами ОСОБА_6 , а саме, здійснив перерахунок грошових коштів транзакціями з банківського рахунку емітованого АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 на свою банківську карту АТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » № НОМЕР_2 , на загальну суму двадцять дев`ять тисяч сімсот сімнадцять гривень, після чого повернув зазначений мобільний телефон власнику ОСОБА_6 та залишив місце вчинення злочину.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму двадцять дев`ять тисяч сімсот сімнадцять гривень.

Крім того, ОСОБА_4 , попередньо вчинивши кримінальні правопорушення передбачені ч. 1 ст. 361, ч. 4 ст. 185 КК України, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що грошові кошти, які знаходяться на його банківському рахунку АТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » № НОМЕР_2 , в сумі двадцять дев`ять тисяч сімсот сімнадцять гривень, одержані ним внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, вирішив здійснити їх легалізацію з метою надання вигляду правомірності володіння та користування останніми.

З цією метою, ОСОБА_4 за період часу із 12.07.2023 по 17.10.2023 здійснював фінансові операції шляхом внесення коштів на розрахунковий картковий рахунок, а саме здійснив перерахунок грошових коштів у сумі двадцять дев`ять тисяч сімсот сімнадцять гривень, які були одержані ним внаслідок суспільно небезпечного діяння, крадіжки, зі свого банківського рахунку АТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » № НОМЕР_2 на інший належний йому банківський рахунок АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » НОМЕР_3 .

В подальшому, ОСОБА_4 достовірно знаючи, що грошові кошти отриманні злочинним шляхом, шляхом проведення безготівкових розрахунків, за допомогою функції PAYPASS, здійснював неодноразові розрахунки за оплату послуг, придбання товарів, тощо для власних.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 легалізував та використав грошові кошти на загальну суму двадцять дев`ять тисяч сімсот сімнадцять гривень.

Крім того, ОСОБА_4 , 01.07.2025 близько 22:00 перебуваючи у дворі житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих спонукань, в умовах воєнного стану в Україні, який введено в дію відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, здійснив крадіжку з чорної сумки, яка лежала на лавці, мобільного телефону марки «Samsung» серії «Galaxy А06» моделі «SM-A065F/DS» в корпусі сіро-синього кольору, в чохлі чорного кольору із білим та фіолетовим принтом, який належить ОСОБА_7 , після чого, залишив місце вчинення кримінального правопорушення та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Згідно з висновком експерта вартість мобільного телефону «Samsung» серії «Galaxy А06» моделі «SM-A065F/DS» з об`ємом пам`яті 4/128 ГБ, в корпусі сіро-синього кольору, становить три тисячі двісті п`ятдесят вісім гривень п`ять копійок.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму три тисячі двісті п`ятдесят вісім гривень п`ять копійок.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав повністю, зазначив, що обставини викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності. З приводу обставин заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 повідомив, що останній є його сусідом, він попросив у нього мобільний телефон, щоб зателефонувати. Коли потерпілий надавав свій телефон, то повідомив йому пароль для входу. Після здійснення дзвінка, він переглядав додатки, які були в телефоні та звернув увагу на додаток « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зайшов у нього, пароль, який надав потерпілий підходив і для входу у вказаний додаток та виявив на рахунку грошові кошти, які перевів на свій банківський рахунок, після чого повернув телефон ОСОБА_6 , а викраденими коштами розпоряджався на власний розсуд. Зазначив, що шкоду потерпілому повністю відшкодував з відсотками та налагодив з ним стосунки. Щодо епізоду вчинення крадіжки телефону, повідомив, що побачив на лавці сумку, яку вирішив забрати собі. Всередині знаходився мобільний телефон, оскільки у нього був новий телефон, він вирішив подарувати його своєму товаришу та з цією метою вийняв з нього сім-карту. Через деякий час до нього зателефонував товариш та повідомив, що працівники поліції вилучили у нього мобільний телефон та він повідомив їм хто саме йому дав його. Також, повідомив, що у вчиненому щиро розкаюється, про вчинене шкодує, не розуміє чому так трапилось, однак більше такого не повториться.

Зважаючи на те, що обвинувачений свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу. З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, на підставі допиту обвинуваченого, дослідження витягу з кримінального провадження №0000703 від 24.10.2023 (т.1 а.с. 35-41), постанови про визнання предмету речовим доказом від 14.07.2025 (т.1 а.с. 42, 43, 48), ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області про накладення арешту від 28.07.2025 (т.1 а.с. 45-47), висновок експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи №1627/25-21 від 18.07.2025 (т.1 а.с. 50-54), ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області про тимчасовий доступ від 09.07.2025 (т.1 а.с. 56-61), суд приходить до висновку про винність обвинуваченого у скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушень.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати:

- за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану;

- за ч. 1 ст. 209 КК України, як легалізація (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом, а саме, вчинення фінансової операції з майном, одержаним злочинним шляхом;

- за ч. 1 ст. 361 КК України, як несанкціоноване втручання в роботу автоматизованих систем.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Також, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Суд зважає на те, що обвинувачений раніше не судимий (т.1 а.с. 64), за місцем проживання характеризується посередньо, скарг та нарікань від сусідів не надходило (т.1 а.с. 67), на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває (т.1 а.с. 65, 66).

Обставини, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, відповідно до положень ст. 65 КК України, враховуючи ступінь суспільної небезпеки скоєних кримінальних правопорушень, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, враховуючи особу обвинуваченого, ставлення до вчиненого, який вину визнав, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що покарання достатнє для перевиховання та виправлення обвинуваченого, а також для запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень в майбутньому слід призначити у виді обмеження волі на строк, визначений в межах санкції передбаченої ч. 1 ст. 361 КК України, а також, у виді позбавлення волі на строк, визначений в межах санкції передбаченої ч. 4 ст. 185 КК України та ч. 1 ст. 209 КК України з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків, визначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

При цьому враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який вину визнав, на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває, вперше притягується до кримінальної відповідальності, відсутність претензій зі сторони потерпілих, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушення, щире каяття, відшкодування завданої шкоди, наявність пом`якшуючих покарання обставин, відсутність обтяжуючих обставин, суд приходить до переконання, що виправлення ОСОБА_4 можливе без відбування покарання та про можливість звільнення його на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного за цим вироком покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На переконання суду таке покарання відповідає принципам законності, справедливості, індивідуалізації, буде співмірним вчиненому та необхідним для досягнення мети покарання і завдань кримінального судочинства.

Початок іспитового строку обвинуваченому рахувати з дати ухвалення вироку.

Відповідно до вимог ст. ст. 124, 126 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати у відшкодування вартості проведення судової експертизи (т.1 а.с. 55), оскільки її проведення було зумовлено розслідуванням вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів в кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, скасувавши відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України арешт, накладений на речові докази.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 63, 65-67, 70, 75, 76, 185, 209, 361 КК України, ст. ст. 100, 124, 126, 349 ч. 3, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 209, ч. 1 ст. 361 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді п`яти років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 209 КК України у виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків строком на один рік;

- за ч. 1 ст. 361 КК України у виді одного року обмеження волі.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків строком на один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком два роки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Початок іспитового строку ОСОБА_4 рахувати з дати ухвалення вироку, тобто з 23.09.2025.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави Україна процесуальні витрати в сумі 1696,32 грн. у відшкодування вартості проведення криміналістичного дослідження в кримінальному провадженні.

Арешт накладений на майно ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області №127/22041/25 від 28.07.2025, після набрання вироком законної сили скасувати.

Речові докази в кримінальному провадженні №0000703, а саме:

- мобільний телефон марки «Samsung» серії «Galaxy А06» сіро-синього кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 , чохол чорного кольору із принтом фіолетового та білого кольору, які передані на відповідальне зберігання до камери речових доказів ІНФОРМАЦІЯ_6 , після набрання вироком законної сили повернути власнику ОСОБА_7 ;

- оптичний носій інформації CD-R диск, після набрання вироком законної сили залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1