Справа №567/2127/25
Провадження №1-кп/567/172/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.12.2025 м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

законного представника обвинуваченого - заступника начальника відділу з

питань ветеранської політики та пільгових категорій громадян управління

праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Острозької

міської ради ОСОБА_5

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000189 від 06 жовтня 2025 року по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рівне Рівненської області, зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, непрацюючого, особа з інвалідністю ІІІ групи, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, -

встановив:

ОСОБА_7 , в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи настання таких наслідків, систематично у період часу з 01 лютого 2025 року до 06 жовтня 2025 року вчиняв фізичне та психологічне насильство щодо доньки своєї співмешканки ОСОБА_8 , яка завідомо для ОСОБА_7 перебувала у стані вагітності, з якою перебуває у сімейних відносинах в розумінні п.5 ч.2 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» та спільно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що призводить до фізичних та психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.

Зокрема, 01 лютого 2025 року приблизно о 15 год. 30 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у присутності дітей, в будинку за місцем спільного проживання в АДРЕСА_1 , вчинив стосовно доньки своєї співмешканки ОСОБА_8 , яка завідомо для ОСОБА_7 перебувала у стані вагітності, дії психологічного насильства, які проявились в тому, що ОСОБА_7 висловлювався стосовно потерпілої нецензурними і образливими словами, словесно виганяв із будинку.

Окрім того, 01 лютого 2025 року приблизно о 18 год. ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в будинку за місцем спільного проживання в АДРЕСА_1 , вчинив стосовно доньки своєї співмешканки ОСОБА_8 , яка завідомо для ОСОБА_7 перебувала у стані вагітності, дії психологічного насильства, які проявились в тому, що ОСОБА_7 висловлювався стосовно потерпілої нецензурними і образливими словами.

Також, 06 березня 2025 року приблизно о 15 год. 30 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в будинку за місцем спільного проживання в АДРЕСА_1 , вчинив стосовно доньки своєї співмешканки ОСОБА_8 , яка завідомо для ОСОБА_7 перебувала у стані вагітності, дії психологічного та фізичного насильства, які проявились в тому, що ОСОБА_7 висловлювався стосовно потерпілої нецензурними і образливими словами, завдав два удари долонею руки по обличчю та один удар долонею руки по животі потерпілої.

За вищевказаними фактами ОСОБА_7 постановою Острозького районного суду Рівненської області від 26.05.2025 у справі № 567/259/25 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.173-2 КУпАП.

Продовжуючи свої злочинні дії, 06 жовтня 2025 року приблизно об 11 год. 40 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на території господарства за місцем спільного проживання у АДРЕСА_1 , вчинив стосовно доньки своєї співмешканки ОСОБА_8 дії психологічного насильства, які проявились в тому, що ОСОБА_7 висловлювався стосовно потерпілої нецензурними і образливими словами, погрожував фізичною розправою.

Вказаними насильницькими діями ОСОБА_7 завдав потерпілій ОСОБА_8 фізичних і психологічних страждань та призвів до погіршення якості життя потерпілої.

Вказані дії органом досудового розслідування кваліфіковано за ст.126-1 КК України, так як ОСОБА_7 вчинив домашнє насильство, а саме умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних, психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

24 грудня 2025 року, після закінчення досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання, між обвинуваченим ОСОБА_7 , за участю його захисника ОСОБА_6 та його законного представника - заступника начальника відділу з питань ветеранської політики та пільгових категорій громадян управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Острозької міської ради ОСОБА_5 , та потерпілою ОСОБА_4 укладено угоду про примирення потерпілої з обвинуваченим у відповідності до вимог ст.ст.468, 469, 471 КПК України.

Згідно умов вказаної угоди обвинувачений ОСОБА_7 , за участю свого захисника ОСОБА_6 та законного представника - заступника начальника відділу з питань ветеранської політики та пільгових категорій громадян управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Острозької міської ради ОСОБА_5 , та потерпіла ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_7 за ст.126-1 КК України щодо обставин, викладених в обвинувальному акті від 28.11.2025 р., ОСОБА_7 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, вчинення якого ставиться йому у провину та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення у судовому провадженні. Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести ОСОБА_7 у разі затвердження такої угоди, а саме за ст.126-1 КК України у виді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт; а також на застосування до ОСОБА_7 обмежувального заходу - покладення на ОСОБА_7 обов`язку, передбаченого п.5 ч.1 ст.91-1 КК України - направлення для проходження програми для кривдників строком 3 (три) місяці.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Обвинувачений ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні, підтримавши угоду, повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України в обсязі обвинувачення, та пояснив, що він розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду.

Законний представник обвинуваченого - заступник начальника відділу з питань ветеранської політики та пільгових категорій громадян управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Острозької міської ради ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні підтримала угоду про примирення потерпілої з обвинуваченим та просила її затвердити.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення потерпілої з обвинуваченим, пояснив, що його підзахисний свою провину у вчинені кримінального правопорушення як під час досудового розслідування, так і в судовому засіданні визнає, угоду про визнання винуватості уклав добровільно, зауважень до правильності кваліфікації дій обвинуваченого немає, а тому не вбачає перешкод для затвердження такої угоди.

Потерпіла ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні підтримала угоду про примирення із обвинуваченим, просила її затвердити та пояснила, що укладення угоди з її сторони є добровільним, на неї не чинився будь-який тиск чи примус при її укладенні. Зазначила, що будь-яких претензій майнового чи немайнового характеру до обвинуваченого не має, з обвинуваченим примирилася.

Прокурор не заперечила щодо затвердження угоди від 24.12.2025 р. про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_7 за участю його захисника ОСОБА_6 та його законного представника - заступника начальника відділу з питань ветеранської політики та пільгових категорій громадян управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Острозької міської ради ОСОБА_5 . Вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про примирення між обвинуваченим і потерпілою суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно із ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_7 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ст.126-1 КК України та загальним засадам призначення покарання.

Судом встановлено в підготовчому судовому засіданні, що обвинувачений ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України та закону, обвинувачений цілком розуміє положення ч.5 ст.474 КПК України.

Також судом встановлено, що обвинувачений та потерпіла повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, а також розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.

Підстав, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, для відмови у затвердженні угоди про примирення судом не встановлено.

При цьому судом з`ясовано, що укладення угоди сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Обвинувачений ОСОБА_7 погоджується на призначення узгодженого покарання та в судовому засіданні не повідомив про наявність перешкод для його виконання.

Беручи до уваги викладене, суд вважає доведеним у підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_7 вчинив домашнє насильство та приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для затвердження угоди про примирення у кримінальному проваджені по обвинуваченню ОСОБА_7 за ст.126-1 КК України з призначенням узгодженої між потерпілою та обвинуваченим, за участю його захисника та законного представника, міри покарання.

Відповідно до ст.65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Виходячи з засади співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке кваліфікується як нетяжкий злочин.

Беручи до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_7 , суд враховує, що він офіційно не одружений, непрацюючий, є особою, якій встановлено ІІІ групу інвалідності з дитинства, неповнолітніх та непрацездатних на утриманні немає, по місцю проживання характеризується посередньо.

Згідно довідок КНП «Острозька багатопрофільна лікарня» від 10.10.2025 року ОСОБА_7 під спостереженням лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 858 від 20.11.2025 р. ОСОБА_7 на період інкримінованого йому суспільно-небезпечного діяння не в повній мірі усвідомлював свої дії та не повною мірою міг керувати ними. ОСОБА_7 на даний час не в повній мірі усвідомлює свої дії та не повною мірою може керувати ними. На даний час ОСОБА_7 виявляє органічний розлад особистості внаслідок ДЦП. ОСОБА_7 застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує.

Згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 № 01/6/7049 від 24.10.2025 року ОСОБА_7 на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за контрактом не призивався (не направлявся).

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 згідно обвинувального акту та угоди про примирення є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, водночас обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_7 є вчинення кримінального правопорушення у присутності дітей, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння та вчинення кримінального правопорушення щодо жінки, яка завідомо для винного перебувала у стані вагітності.

ОСОБА_7 вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов не заявлявся, витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні та речові докази відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, -

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення, укладену 24.12.2025 року між обвинуваченим ОСОБА_7 , за участю його захисника ОСОБА_6 та його законного представника - заступника начальника відділу з питань ветеранської політики та пільгових категорій громадян управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Острозької міської ради ОСОБА_5 , та потерпілою ОСОБА_4 .

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про примирення від 24.12.2025 року покарання у виді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт.

Застосувати до ОСОБА_7 обмежувальний захід та покласти на нього обов`язок, передбачений п.5 ч.1 ст.91-1 КК України - направити для проходження програми для кривдників строком на 3 (три) місяці.

Запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_7 у вигляді особистого зобов`язання згідно ухвали слідчого судді Острозького районного суду Рівненської області від 21.11.2025 року з покладенням обов`язків, передбачених пп.1-4 ч.5 ст.194 КПК України, та застосуванням обмежувального заходу, передбаченого п.5 ч.6 ст.194 КПК України - до вступу вироку у законну силу залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1