Провадження № 1-кс/202/8286/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпра ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , представників власника майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпра клопотання прокурора Спеціалізованої екологічної прокуратури (на права відділу) Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001136 від 15.10.2025, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 239-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпра надійшло зазначене клопотання в якому прокурор просить накласти арешт на земельку ділянку з кадастровим номером :03:047:0007, площею 6 Га, яка перебуває у власності Самарівської районної державної адміністрації () та на підставі договору оренди землі №1130 від 26.08.2008 перебуває у користуванні (оренді) ТОВ «Дубовий гай» ().

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що на території ландшафтного заказника загальнодержавного значення «Межиріччя», який оголошено Указом президента України від 27.07.2016 № 312 «Про території та об`єкти природно заповідного фонду загальнодержавного значення», який розташований на території Піщанської сільської об`єднаної територіальної громади Самарівського району Дніпропетровської області, невстановленими особами, без відповідної дозвільної документації, проводяться гідротехнічні та днопоглиблювальні роботи з використанням земснаряду на ділянці місцевості за координатами 48.669611 35.324602; 48.669377 35.323208; 48.669377 35.323208; 48.668456 35.322639; 48.668159 35.322907; 48.668215 35.324002, котра являє собою ділянку місцевості розташовану на землях водного фонду.

Поряд з земельною ділянкою за вказаними координатами розташована земельна ділянка за кадастровим номером :03:047:0007, загальною площею 6 га землі рекреаційного призначення.

В подальшому в ході проведення огляду земельної ділянки на якій розташований водний об`єкт за координатами 48.669611 35.324602; 48.669377 35.323208; 48.669377 35.323208; 48.668456 35.322639; 48.668159 35.322907; 48.668215 35.324002 за допомогою безпілотного пристрою «Autel Evo 2», встановлено, що на вказаній земельній ділянці розташовано водний об`єкт по середині якого знаходиться землесосний снаряд, який здійснює штучне розширення площі водного об`єкта, шляхом поглиблення його дна та намивання піску на берегову лінію з дна водного об`єкта. Також в ході огляду встановлено, що вказані незаконні дії здійснювались невстановленими особами з території земельної ділянки за кадастровим номером :03:047:0007.

29.10.2025, у період з 10:46 год по 14:52 год, на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра, проведено огляд земельної ділянки з кадастровим номером :03:047:0007, власником якої являється Самарівська районна державна адміністрація (), орендарем ТОВ «Дубовий гай» ().

В ході проведення огляду виявлено, що поряд із вище вказаною земельною ділянкою розташований водний об`єкт озеро, яке має штучне створене з`єднання із річкою Самара. Посередині вказаного озера знаходився земснаряд МЗ-10 (згідно судового білету реєстраційний номер ДНА-61-К», який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , та перебуває в оренді ТОВ БП «Гідробуд» () на підставі договору оренди обладнання у фізичної особи №01/10-01 від 01.10.2025 року.

Також в ході огляду встановлено, що електроенергія, від якого працює вказаний земснаряд, підведена до нього за допомогою електрокабеля, який протягнутий до електрощитової розташованої на земельній ділянці за кадастровим номером :03:047:0007.

Крім того в ході подальшого огляду вищевказаної земельної ділянки виявлено знесення зелених насаджень до ступеню припинення зросту порід дерев «Дуб», «Берест», «Клен» та «Тополь» у загальній кількості 42 пеньки діаметром від 9 до 78 см.

30.10.2025 за фактом незаконної порубки дерев на території об`єкту природно заповідного фонду внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001258, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України.

В подальшому прокурором спеціалізованої екологічної прокуратури (на правах відділу) Дніпропетровської обласної прокуратури прийнято про об`єднання матеріалів кримінального провадження №0001136 від 15.10.2025 та 0001258 від 30.10.2025 в одне провадження за №0001136.

За цільовим призначенням земельна ділянки з кадастровим номером :03:047:0007, площею 6 Га відноситься до земель рекреаційного призначення.

29.10.2025 року слідчим у кримінальному провадженні винесено постанову про визнання речовим доказом земельної ділянки з кадастровим номером :03:047:0007, площею 6 Га.

Враховуючи те, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження арешт майна з метою збереження речових доказів може привести до настання наслідків у вигляді подальшого вирубування дерев у об`єкті природно заповідного фонду та інші дії які можуть негативно вплинути на його стан. В клопотання прокурор ставить питання про накладення арешту на майно, з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, підтвердили доводи, викладені у ньому та просили його задовольнити. Додатково пояснили, що на даний час підозра у даному кримінальному провадженні не пред`явлена.

Представник власника майна ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, надав письмові заперечення, які досліджені судом та долучені до матеріалів клопотання та пояснив, що твердження сторони обвинувачення про необхідність арешту земснаряду, який був вилучений в ході проведення огляду земельної ділянки є хибним, оскільки його огляд та вилучення здійснювалося взагалі за іншим розташуванням, дозволу на що слідчий суддя не давав, земельна ділянка взагалі не може бути речовим доказом. Просив відмовити в задоволенні клопотання.

Представник володільця майна ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, надав письмові заперечення, які досліджені судом та долучені до матеріалів клопотання та пояснив, що речові докази знаходяться в межах орендованої земельної ділянки. На орендованій земельній ділянці тривають монтажні роботи, а заборона користування майном спричинить значні збитки та унеможливить господарську діяльність. На думку представника володільця майна відсутні розумні підстави для застосування арешту земельної ділянки. Просив відмовити в задоволенні клопотання.

Вивчивши клопотання, вислухавши думку прокурора, дослідивши надані прокурором матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Так, слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001136 від 15.10.2025, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 239-2 КК України, таким чином при зверненні з клопотанням слідчим дотримані вимоги щодо підсудності даного клопотання.

Відповідно до витягу з ЄРДР №0001136 від 15.10.2025, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 239-2 КК України, 15.10.2025 року до СУ ГУНП в Дніпропетровській області з управління СБУ у Дніпропетровській області надійшов рапорт начальника управління бригадного генерала ОСОБА_8 , щодо отримання інформації про вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного із незаконним заволодінням поверхневого шару земель водного фонду в особливо великих розмірах на території Самарського району Дніпропетровської області. В ході досудового розслідування було встановлено факт незаконної порубки деревини на території лісу (лісових насаджень), а саме на території земельної ділянки з кадастровим номером:03:047:0007, на території Дніпропетровської області, Самарського району, Орлівщинської сільської ради, що могло спричинити тяжкі наслідки.

З матеріалів клопотання встановлено, що на території ландшафтного заказника загальнодержавного значення «Межиріччя» (Указ Президента України від 27.07.2016 №312), що розташований у межах Піщанської сільської ОТГ Самарівського району Дніпропетровської області, невстановлені особи без дозвільної документації проводили гідротехнічні та днопоглиблювальні роботи із застосуванням земснаряду на земельній ділянці водного фонду за координатами 48.669611 35.324602 48.668215 35.324002.

Поряд із цією ділянкою розташована земельна ділянка рекреаційного призначення площею 6 га, кадастровий номер :03:047:0007. Під час огляду за допомогою безпілотника «Autel Evo 2» встановлено, що у водному об`єкті знаходиться землесосний снаряд, який здійснює штучне розширення водойми шляхом днопоглиблення та намивання піску. Встановлено також, що роботи проводилися з території ділянки з кадастровим номером :03:047:0007.

29.10.2025 року, на підставі ухвали слідчого судді, проведено огляд цієї ділянки, власник Самарівська РДА, орендар ТОВ «Дубовий гай». Виявлено озеро, штучно з`єднане з річкою Самара, у центрі якого розташовано земснаряд МЗ-10 (реєстраційний № ДНА-61-К), що належить ОСОБА_7 та орендований ТОВ БП «Гідробуд». Електроживлення земснаряду підведено з електрощитової, розташованої на вказаній земельній ділянці.

Під час огляду також зафіксовано незаконне знесення зелених насаджень 42 пеньки дерев порід дуб, берест, клен і тополя.

30.10.2025 за фактом незаконної порубки дерев до ЄРДР внесено кримінальне провадження №0001258 за ч. 4 ст. 246 КК України. Матеріали цього провадження об`єднані з провадженням №0001136 від 15.10.2025 в одне №0001136. Зазначена ділянка площею 6 га належить до земель рекреаційного призначення.

Постановою слідчого від 29.10.2025 року, земельну ділянку з кадастровим номером :03:047:0007, площею 6 Га, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта) земельна ділянка з кадастровим номером :03:047:0007, площею 6 Га перебуває у власності Самарівської районної державної адміністрації () та на підставі договору оренди землі №1130 від 26.08.2008 перебуває у користуванні (оренді) ТОВ «ТОВ Дубовий гай» ().

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з ч. 1ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: зокрема збереження речових доказів.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з матеріалів поданого клопотання, встановлено, що вищевказана земельна ділянка, є предметом, стосовно якого вчинено кримінально протиправні дії, що свідчить про її безпосередній зв`язок із обставинами кримінального правопорушення та зумовлює необхідність її дослідження у межах досудового розслідування, оскільки на вказаній земельній ділянці, яка є об`єктом природно-заповідного фонду, проводиться вирубування дерев.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх не застосування при зведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до положень ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя враховує обставини, зазначені у клопотанні та правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні та в межах якого подано клопотання, та приймає до уваги, що органом досудового розслідування доведено, що земельна ділянка є предметом кримінального правопорушення та які мають значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України та може бути використаним як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Також суд враховує наведені в клопотанні правові підстави для арешту майна, зокрема відповідність майна критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а також доведеність мети застосування арешту майна, а саме збереження речових доказів, розумність та співрозмірність обмеження права власності, необхідність виконання завдань у даному кримінальному провадженні.

Метою накладення арешту у поданому клопотанні орган досудового розслідування зазначив, зокрема, забезпечення збереження речових доказів.

Статтею 100 КПК України передбачено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч. 2, 3 ст.170КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним ч.1 ст. 98 КПК України.

Отже, з огляду на положення ч.2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

При вирішення питання про можливість накладення арешту на майно, слідчий суддя виходить з того, що матеріали клопотання про арешт майна свідчать про відповідність земельної ділянки ознакам речових доказів.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, не може бути арештованим майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Також, слідчий суддя звертає увагу на те, що слідчий суддя на цій стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті і не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є накладення арешту на майно.

Таким чином, при накладенні арешту на майно слідчим суддею встановлено, що майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні на вказаній стадії досудового розслідування.

При цьому, слідчий суддя оцінює критично доводи представників володільця майна, оскільки такі доводи підлягають встановленню та перевірці під час подальшого досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Разом з тим, з метою дотримання принципів розумності, співмірності та недопущення надмірного втручання в здійснення права приватної власності, а також для забезпечення належного балансу між загальним інтересом суспільства у проведенні ефективного досудового розслідування і необхідністю повноцінного захисту основоположних прав і свобод конкретної особи, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту земельної ділянки з обмеженим обсягом обмежень, зокрема, без заборони володіння земельною ділянкою, що дозволить власнику продовжувати здійснювати фактичний нагляд та утримання майна в належному стані. Такий підхід є обґрунтованим та необхідним для уникнення непропорційного обмеження прав особи, а також запобігання потенційному погіршенню стану земельної ділянки, що може завдати як матеріальної шкоди, так і порушити права третіх осіб.

Таким чином, обраний спосіб арешту відповідає засадам верховенства права, забезпечує ефективний баланс між інтересами правосуддя та захистом приватних інтересів особи, а також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини щодо недопущення надмірного обмеження майнових прав.

На переконання слідчого судді, застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, а саме шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, не становить надмірний тягар як для власника майна і не порушує баланс між завданнями кримінального провадження та обмеженням права власності.

Негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження судом не встановлено.

При цьому, слідчий суддя враховує і те, що такий захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, обумовлений метою проведення відповідних слідчих дій, його межі у часі окреслені строками досудового розслідування, які у свою чергу чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України, та відповідно до ст. 174 КПК України може бути скасований повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Разом з тим, слідчий суддя враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, а отже після усунення обставин, які були підставою для накладення арешту, власник майна має право звернутися до суду з клопотанням про скасування арешту майна, чи надати докази належності вказаного майна іншим особам тощо, що буде оцінено вже під час іншої процедури, передбаченої законом, задля можливості визначення, можливо, іншого менш обтяжливого способу забезпечення доказів чи визначеного способу арешту майна.

Керуючись ст. 7, 110, 131, 132, 167-168, 170-173, 175, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001136 від 15.10.2025, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 239-2 КК України, на земельку ділянку з кадастровим номером :03:047:0007, площею 6 Га, яка перебуває у власності Самарівської районної державної адміністрації () та на підставі договору оренди землі №1130 від 26.08.2008 перебуває у користуванні (оренді) ТОВ «Дубовий гай»

(), із забороною відчуження, розпорядження та користування.

Копію ухвали негайно вручити слідчому, прокурору та іншим заінтересованим особам.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1