Справа №705/2475/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в місті Умань у режимі відеоконференції кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України, та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 357 КК України,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні суду перебувають матеріали кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України, та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 357 КК України.

До обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 26.12.2025.

Прокурор подав клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 .

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та в обґрунтування зазначив, що з моменту обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, не зменшилися та є достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, усвідомлюючи тяжкість покарання, що йому загрожує, незаконно впливати на свідків кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, створюючи штучні докази, та продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, оскільки не працевлаштований і не має постійного джерела прибутку, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та наявний ряд інших обвинувальних актів у суді, про що йому було достовірно відомо, але він не припинив своєї злочинної діяльності та вчинив новий злочин.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні щодо вирішення питання продовження йому строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою покладався на розсуд суду.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_6 в судовому засіданні при вирішенні вказаного клопотання покладався на думку суду.

Заслухавши клопотання прокурора, позицію обвинуваченого та його захисника, дослідивши матеріали судової справи, суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до положень ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою, суд повинен врахувати наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду справи до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

В судому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді від 23.07.2025 до обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого в подальшому продовжений судом до 26.12.2025, з визначенням розміру застави.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисних тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років.

Судом враховується, що не зменшились та продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були раніше враховані судом при застосуванні до обвинуваченого запобіжного заходу. Зокрема, ризик переховування обвинуваченого від суду, враховуючи тяжкість можливого покарання, яке йому загрожує в разі визнання винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 4 ст. 186 КК України.

Також, на думу суду цілком ймовірним є ризик незаконного впливу на свідків

з метою примушування їх до зміни показань або відмови від їх надання на його користь, що негативно вплине на хід судового розгляду. Також не зменшився ризик вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_4 не має постійного джерела доходу та міцних соціальних зв`язків, обвинувачується у вчиненні кількох умисних тяжких злочинів, що свідчить про ймовірну вірогідність продовження останнім злочинної діяльності.

Крім того, як відповідний ризик суд враховує також збройну агресію рф та запровадження воєнного стану в Україні, дія якого триває до 03.02.2026.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено. Також судом враховується, що на даному етапі судового розгляду відсутні будь-які інші обставини, які б свідчили про те, що застосований захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого.

Судовий розгляд у кримінальному провадженні, в якому ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення, через об`єктивні причини не буде завершений до закінчення строку дії запобіжного заходу.

При вирішенні питання про продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, які доведені прокурором в судовому засіданні.

Крім того, суддя враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. В даному випадку, враховуючи, що ОСОБА_4 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні низки тяжких злочинів, вчинених на протязі певного тривалого часу та в період введеного на території України воєнного стану, що свідчить про стійке неприйняття ним загально визнаних у суспільстві правил поведінки та моральності і характеризують його як особу, що схильна до вчинення кримінальних правопорушень, а тому, на думку суду, продовження строку тримання під вартою обвинуваченому є виправданим.

Враховуючи зазначені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що застосування менш суворих запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе належним чином запобігти наявним ризикам, що призведе до неможливості розгляду справи в розумні строки та з`ясування всіх обставин по справі.

Таким чином клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 підлягає задоволенню, оскільки судом встановлена доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Разом з цим, суд не вбачає підстав для зменшення раніше визначеного розміру застави, оскільки не перестали існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 199, 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів.

Строк дії ухвали закінчується 20 лютого 2026 року.

Залишити без змін визначений ОСОБА_4 розмір застави сорок прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121 120 гривень.

У разі звільнення ОСОБА_4 з під варти в зв`язку з внесенням застави, покласти на нього протягом строку дії запобіжного заходу наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до прокурора та суду;

- не відлучатись з м. Умань Уманського району Черкаської області без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у кримінальному провадженні.

Роз`яснити, якщо обвинувачений не виконає покладені на нього обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала підлягає негайному виконанню і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали, а обвинуваченим протягом п`яти днів з моменту вручення йому копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Копію ухвали вручити прокурору та обвинуваченому для відома, та направити начальнику ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» для виконання.

Суддя ОСОБА_1