Номер провадження 1-кс/754/291/26
Справа № 754/1703/26
У Х В А Л А

Іменем України

06 лютого 2026 року місто Київ

Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду прокурора Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000067 від 04.02.2026, про арешт майна,

в с т а н о в и в :

до слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва 05.02.2026 надійшло клопотання прокурора Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про арешт майна, яке вилучене під час проведення невідкладного обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання подане прокурором в рамках кримінального провадження №0000067 від 04.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч. 1 КК України

Прокурор в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про розгляд клопотання за його відсутність, клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Згідно положень ст. 172 ч. 2 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У відповідності до ст. 172 ч. 2 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання слідчого без повідомлення власника майна.

Слідчий суддя вважає за можливе провести судовий розгляд клопотання у відсутність осіб, які не прибули у судове засідання, на підставі наявних доказів.

Дослідивши клопотання та долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора, виходячи з наступного.

Так, у провадженні СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0000067 від 04.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 ч. 1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.02.2026 о 17:14 год. до чергової частини Деснянського УП ГУНП у м. Києві, надійшло повідомлення, про те, що невстановлена особа, знаходячись на балконі квартири АДРЕСА_2 , грубо порушив громадський порядок, а саме здійснив постріли із невідомого предмету. ( ЄО 10533)

Громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пояснив, що в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 в суді здійснюються судові розгляди справи з приводу її законного власника.

04.12.2026 до дверей його квартири прийшли невідомі йому люди почали стукати двері, повідомляли йому що зламають замки. На його прохання припинити дані дії особи не реагували. Він їм повідомив, що в квартирі знаходиться пристрій для відстрілу гумових куль та він має намір його її застосувати. Дані особи не реагували на його повідомлення і він вийшов у кімнату кухні відчинив вікно та здійснив з предмету відстрілу гумових куль один постріл в гору. Після чого невідомі припинили свої дії та згодом на місце події приїхали працівники поліції.

04.02.2026 за адресою: АДРЕСА_2, під час огляду місця події на земельній ділянці під вікном було виявлено та в подальшому вилучено один предмет ззовні схожий на гільзу з написом ОСОБА_5 яку було поміщено до спеціального пакета «Національна поліція України» CRI 1041206 та опечатано.

04.02.2026 року, дізнавачем ВД Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , в період часу з 17:03 год. по 17:40 год., за адресою: АДРЕСА_1 , було проведено невідкладний обшук помешкання з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального проступку, відшукання знаряддя кримінального правопорушення в ході якого було виявлено та в подальшому вилучено:

- предмет ззовні схожий на пістолет з наступними написами Форт 17 ОСОБА_7 вироблено в Україні НОМЕР_2, предмет ззовні схожий на магазин в середині якого один предмет ззовні схожий на набої з написом 9мм Р.А. ПС9, предмет ззовні схожого на пістолет та магазин до нього було поміщено до картонної коробки яку було скріплено біркою. Предмет ззовні схожий на гільзу було поміщено до спеціального пакета «Національна поліція України» CRI 1041206 та опечатано.

- предмет ззовні схожий на рушницю з маркуванням Remington 870 Tactical 12GA23/4 "OR 3" НОМЕР_1, який поміщено до паперового мішку скріплений біркою.

04.02.2026 вищевказане майно було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000067 від 04.02.2026.

З метою забезпечення повного, об`єктивного та неупередженого проведення досудового розслідування, встановлення всіх об`єктивних обставин у кримінальному провадженні, необхідним для слідства є провести та дослідити всі наявні, та встановлені дії, пов`язані з походженням майна.

Для унеможливлення здійснити дії, пов`язані із здійсненням переховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження вищевказаних речових доказів, іншим способом перешкоджати досудовому розслідуванню, з метою прийняття законних процесуальних рішень, притягнення винних осіб до відповідальності, - необхідним заходом забезпечення кримінального провадження є накладення арешту на вказане майно.

Положенням ст. 167 ч. 1 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває майно, можливості володіти, користуватися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ст. 168 ч. 2 тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ст. 170 ч. 1 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ст. 170 ч. 2 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ст. 173 ч. 2 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Клопотання прокурора відповідає вимогам ст. 171 ч. 2 КПК України, подане ним в строк, передбачений ст. 171 ч. 5 КПК України.

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ст. 170 ч.ч. 1, 3 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, і у кого і де воно знаходиться, незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить об`єктивному встановленню обставин кримінального провадження.

Прокурор в клопотанні довів підстави вважати, що накладення арешту на вилучене майно, є необхідним заходом забезпечення кримінального провадження з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, може бути використане як доказ у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, слідчий суддя прийшов до висновку, про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та застосування заходу забезпечення кримінального провадження №0000067 від 04.02.2026, у виді накладення арешту на майно, яке вилучене під час проведення невідкладного обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , з метою збереження речових доказів, із забороною розпорядження, відчуження та користування.

Керуючись ст.ст. 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в :

клопотання прокурора - задовольнити.

Накласти арешт на майно, з метою збереження речових доказів, із забороною відчуження, розпорядження, користування та вчиняти будь-які дії, яке вилучене під час проведення невідкладного обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

-предмет ззовні схожий на пістолет з наступними написами Форт 17 ОСОБА_7 вироблено в Україні НОМЕР_2;

-предмет ззовні схожий на магазин в середині якого один предмет ззовні схожий на набої з написом 9мм Р.А. ПС9;

-предмет ззовні схожий на рушницю з маркуванням Remington 870 Tactical 12GA23/4 "OR 3" НОМЕР_1;

-предмет ззовні схожий на гільзу з написом ВІЙ 9мм Р.А.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не викликалась в суд протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1