Провадження № 1-кп/932/1635/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКАЇНИ

25 листопада 2025 року Шевченківський районний суд міста Дніпра

у складі:

головуючого

судді: ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (ВКЗ),

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні, в залі суду м. Дніпра, в рамках окремої процесуальної дії, клопотання щодо запобіжного заходу, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001251 від 02 жовтня 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185, ч.2 ст.15, ч.4 ст.186КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні:

Прокурор, надавши суду відповідне письмове клопотання просив продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, без визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, зважаючи на те, що ризики, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст.177КПК України станом на теперішній час не перестали існувати, а запобіжний захід, не пов`язаний із утриманням в умовах ізоляції, не надасть повної можливості контролювати обвинуваченого та забезпечити повний та всебічний судовий розгляд кримінального провадження.

Обвинувачений не заперечував проти задоволення клопотання прокурора, але просив визначити розмір застави, як альтернативний запобіжний захід.

Суд, вислухавши учасників судового провадження, дослідивши заявлене прокурором клопотання та його вимоги, враховуючи позицію обвинуваченого, приходить до такого.

Відповідно до ч.3 ст.315КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

На поточний час кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 перебуває на стадії призначення судового розгляду, та завершити його до закінчення строку дії попередньої ухвали - не можливо, у зв`язку із проведенням відповідних процесуальних дій судового провадження.

Суд, обговоривши з учасниками кримінального провадження питання доцільності обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , вважає, що на час розгляду справи у підготовчому судовому засіданні, не зникли існуючи ризики, передбачені ст.177КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може спробувати: переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Розглядаючи зазначене питання, судом враховується, що за вимогами п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Рішення суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою/продовження строку дії такого запобіжного заходу буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає внутрішньому законодавству, але й постановлене з урахуванням положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЛ, що узгоджується з вимогами ч.5 ст.9 КПК України.

ЄСПЛ неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ст.177КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178КПК України, зокрема тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення /зменшення/ ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Тримання під вартою, згідно до ч.1 ст.183КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177КПК України.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Така ж позиція відображена в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року.

Тобто із зазначених рішень Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості та законності застосованого до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує, що останній обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушення, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.15, ч.4 ст.186КК України, які відповідно до вимог ст.12КК України відносяться до категорії тяжких злочинів з санкцією, найтяжчого з них до 10 років позбавлення волі, а тому зазначає, що можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою передбачають вимоги п.4 ч.2 ст.183КПК України.

Крім того судом враховується наявність вищезгаданих та передбачених ст.177КПК України ризиків.

Згідно з ч.1 ст.177КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.177КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 вказаної статті Закону.

Суд погоджується із стороною обвинувачення, що у разі застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не можливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Суд вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає особі обвинуваченого ОСОБА_4 , характеру та тяжкості кримінальних правопорушень, що йому інкримінується, не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_4 , судом, на теперішній час - не встановлено. Не застосування такого запобіжного заходу, на переконання суду, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого і запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам.

При цьому застосування запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, не суперечить вимогам ст.5Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки, незважаючи на презумпцію невинуватості, тримання під вартою завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину, з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.

У відповідності до п.2 ч.5 ст.182 та ч.3 ст.183КПК України, приймаючи до уваги, що відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, останньому слід визначити розмір застави, як альтернативний запобіжний захід, який йому було визначено раніше ухвалою слідчого судді, та який є відповідним особі обвинуваченого і сприяє забезпеченню останнім виконання своїх процесуальних обов`язків.

Суд вважає, що достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків буде розмір застави 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, 00 копійок, з покладенням на обвинуваченого певних обов`язків у випадку звільнення з-під варти внаслідок внесення застави, передбачені ст.194КПК України.

Крім того, оскільки обвинувачений є військовослужбовцем, з урахуванням положень ст.4Закону України «Про попереднє ув`язнення», Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України», «Порядку тримання засуджених, узятих під варту, заарештованих та затриманих військовослужбовців», тримання під вартою в ізоляторі тимчасового тримання повинно відбуватись на гауптвахті Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

З огляду на вищевикладене, клопотання сторони обвинувачення підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.315КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця військової служби за призивом під час мобілізації, на особливий період, в посаді номера обслуги 1 гранатометного відділення взводу вогневої підтримки 1 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до:

23 січня 2026 року включно.

Обвинуваченого ОСОБА_4 - тримати під вартою в умовах гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.

Визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 своїх процесуальних обов`язків, у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, 00 копійок.

У разі звільнення з-під варти внаслідок внесення застави, покласти на ОСОБА_4 обов`язок:

- прибувати за кожною вимогою до суду,

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування);

- не спілкуватися зі свідками за даним кримінальним провадженням;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави до:

23 січня 2026 року - включно.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документу, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця утримання - негайно має здійснити розпорядження про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 з під варти та повідомити усно і письмово прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні та Шевченківський районний суд міста Дніпра.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з - під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із обранням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з - під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого обрано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки обвинуваченого.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Копію ухвали направити учасникам судового провадження, начальнику «ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» для вручення обвинуваченому ОСОБА_4 із отриманням від останнього особистої розписки з датою вручення йому копії ухвали суду, а також до головного управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України для виконання.

Контроль за виконанням ухвали - покласти на прокурора, який, з боку сторони обвинувачення, здійснює процесуальне керівництво в даному кримінальному провадженні в суді.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення, а особою, яка тримається під вартою з моменту отримання копії ухвали.

Суддя Шевченківського районного суду

міста Дніпра ОСОБА_1