УХВАЛА

17 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 346/2081/25

провадження № 51-4309 ск 25

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 7 липня 2025 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 16 жовтня 2025 року,

установила:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся з питань перегляду вказаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши подану скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що при зверненні не було додержано положень пунктів 1, 4, 5 ч. 2, частин 3, 5 цієї статті.

У юридичному аспекті касаційна скарга - це документ, який перевіряється і розглядається судом касаційної інстанції (далі - Суд) з урахуванням викладеної особою позиції та її правового обґрунтування, що впливає на остаточне рішення за результатами касаційного провадження. Саме тому законодавець установив до форми та змісту скарги конкретні вимоги, наслідком недодержання яких є залишення її без руху.

Згідно з положеннями закону в касаційній скарзі має бути зазначено найменування суду касаційної інстанції, правове обґрунтування заявлених скаржником вимог, котрі повинні узгоджуватися зі ст. 436 КПК. До касаційної скарги додаються копії судових рішень, засвідчені належним чином.

Окресленого не було враховано при зверненні до Верховного Суду.

Так, ОСОБА_4 у прохальній частині поданої скарги не сформулював конкретної вимоги щодо рішення, яке відповідно до ст. 436 КПК має право ухвалити Суд за наслідками касаційного розгляду. Замість цього міститься лише прохання розглянути скаргу.

За відсутності у касаційній скарзі належно сформульованої конкретної вимоги Суд позбавлений можливості визначити межі касаційного перегляду та його предмет, а учасники судового провадження - скористатися процесуальним правом подати заперечення (ст. 431 КПК) та висловити свою позицію.

Водночас у поданій скарзі засуджений, уважаючи надмірно суворим застосований захід примусу,не відобразив аргументів, які би свідчили, що призначене в мінімальних межах санкції ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України (далі - КК) покарання є явно несправедливим, як це передбачено ст. 414 КПК. Крім того, у скарзі не міститься доводів на підтвердження неправильності висновків суду в аспекті положень статей 50, 65 КК, котрими регламентовано мету покарання та загальні засади його призначення.

Попри те, що вирок переглядався в апеляційному порядку в касаційній скарзі не викладено в розрізі статей 404, 414, 419 КПК обґрунтування допущення при здійсненні апеляційного провадження таких порушень норм права, котрі в розумінні ст. 412 цього Кодексу є істотними і зумовлюють обов`язкову зміну постановленої ухвали. Разом із цим скаржник не окреслив, яких конкретних доводів сторони захисту не розглянув апеляційний суд і не дав на них відповідей.

Також у касаційній скарзі вказано, що її подано до Вищого касаційного суду України. Проте за приписами п. 21 ч. 1 ст. 3, ч. 5 ст. 31 КПК судом касаційної інстанції є Верховний Суд, а перегляд ухвалених у кримінальних провадженнях вироків, ухвал здійснює Касаційний кримінальний касаційний суд Верховного Суду.

Згідно з ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Між тим, подана скарга не містить жодних застережень щодо цієї обставини.

Усупереч ч. 5 згаданої норми процесуального права засуджений до касаційної скарги не додав оформлених копій оскаржених рішень, як це передбачено Інструкцією з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженою наказом Державної судової адміністрації України від 20 серпня 2019 року № 814, або п. 5.26 ДСТУ 4163:2020 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів».

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити її без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою.

У разі необхідності отримання правової допомоги для складання касаційної скарги засуджений може звернутися до центру з надання безоплатної вторинної правничої допомоги в порядку, передбаченому Законом України від 2 червня 2011 року № 3460-VI «Про безоплатну правничу допомогу».

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів

постановила:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 7 липня 2025 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 16 жовтня 2025 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків упродовж п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3