Справа № 591/5563/25
Провадження № 1-кп/591/180/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2025 року м. Суми

Зарічний районний суд м.Суми у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Суми кримінальне провадження №0000316, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.03.2025

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, українця, громадянина України, із середньою освітою, що не працює, не одружений, зареєстрований: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 28.04.2014 Ковпаківським районним судом міста Суми за ч. 1 ст. 125 КК України до 100 годин громадських робіт; 10.10.2014 Сумським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі; 02.09.2014 Ковпаківським районним судом міста Суми за ч. 2 ст. 389 КК України до арешту строком на 2 місяці; 28.12.2016 Сумським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі; 15.04.2021 Сумським районним судом Сумської області за ст. 395 КК України до арешту строком на 1 місяць; 02.07.2021 Зарічним районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 185 КК України до арешту строком на 3 місяці; 23.06.2022 Сумським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; 16.09.2024 Зарічним районним судом м. Суми за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

23.03.2025 у невстановлений під час досудового розслідування час та місці ОСОБА_3 , знайшов зіп-пакет з особливо небезпечною психотропною речовиною «PVP» і розуміючи, що речовина є психотропною, а його дії є протиправними, так як ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий за зберігання психотропних речовин, з метою особистого вживання підняв зіп-пакет і поклав до правої кишені штанів.

23.03.2025 близько 11 год. 25 хв. ОСОБА_3 був зупинений працівниками поліції біля мосту на просп. Свободи в м.Суми, де у ході огляду місця події у період часу з 12.34 год до 12.37 год, перебуваючи за адресою м. Суми, вул. 20-років Перемоги, ОСОБА_3 добровільно видав зіп-пакет з вмістом порошкоподібної речовини білого кольору, яка була відповідно вилучена.

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/119-25/5702-НЗПРАП від 24.04.2025 в складі наданої на дослідження речовини білого кольору, виявлений PVP, яку віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено. Маса PVP становить 0,3772 г.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року №770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» та постановою Кабінету міністрів від 02 грудня 2009 року № 1298 «Про внесення змін до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів» PVP ( список 1 таблиця ІІ) віднесений до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.

Згідно таблиці невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 (із змінами та доповненнями) кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 309 КК України за незаконний обіг психотропної речовини «PVP» настає, якщо її вага становить більш ніж 0,15 г.

У ході досудового розслідування мета збуту особливо небезпечної психотропної речовини та факти його збуту не встановлені.

Таким чином, ОСОБА_3 , діючи умисно, у порушення вимог Законів України «Про обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», незаконно зберігав без мети збуту психотропну речовину «PVP», вагою 0,3772 г.

У зв`язку з вчиненням умисних, протиправних дій, які виразилися у незаконному придбанні та зберіганні без мети збуту особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - «PVP», масою 0,3772 г., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту, вчиненому протягом року після засудження за цією статтею.

21.05.2025 року між прокурором та обвинуваченим за участю захисника було укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_3 визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення у повному обсязі. При цьому сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_3 за ч.2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

Під час підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення п.п.1-4 ч.4 ст. 474, п.1 ч.4 ст. 394, п.1 ч. 3ст. 424, ст.476 КПК України; укладення угоди сторонами є добровільним.

Узгоджене сторонами угоди покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, а також відсутність обтяжуючих обставин та наявність таких обставин, які пом`якшують покарання, як-то щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Таким чином, умови укладеної угоди не суперечать вимогам КПК України; правова кваліфікація, яка є вірною, передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості; умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; відсутні дані щодо неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань; наявні підстави для визнання винуватості.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що укладена угода про визнання винуватості відповідає нормам матеріального та процесуального закону та її слід затвердити.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення після постановлення вироку Зарічного районного суду міста Суми від 16.09.2024, яким ОСОБА_3 засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 роки, який на час ухвалення цього вироку обвинуваченим не відбуто, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуте ОСОБА_3 покарання за вироком Зарічного районного суду міста Суми від 16.09.2024.

Ухвалою суду від 01.09.2025 року було оголошено розшук ОСОБА_3 та надано дозвіл на його затримання з метою приводу для розгляду клопотання про застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою. При цьому, судове провадження у справі щодо обвинуваченого ОСОБА_3 з 01.09.2025 року зупинене до його розшуку та затримання.

На виконання ухвали Зарічного районного суду м.Суми від 01.09.2025 було встановлено місцезнаходження розшукуваного ОСОБА_3 та останнього затримано 22.09.2025 о 12 год. 30 хв. У зв`язку з цим ухвалою суду від 22.09.2025 відновлено провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, після надходження обвинувального акту до суду та призначення підготовчого судового засідання ОСОБА_3 систематично порушує процесуальну поведінку, у підготовчі судові засідання не з`являвся та заходи, які вживались судом та прокурором для забезпечення явки обвинуваченого не дали результатів. Натомість, за результатами виконання ухвал про привід обвинуваченого, суду була надана інформація про те, що по місцю проживання його не має, на телефонні дзвінки не відповідає. Враховуючи зазначене, за клопотанням прокурора було надано дозвіл на затримання обвинуваченого з метою приводу до Зарічного районного суду м. Суми для розгляду клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тобто, зазначене дає підстави стверджувати, що обвинувачений ОСОБА_3 , знаючи про судовий розгляд справи відносно нього, вдався до спроб переховування від суду та існує великий ризик того, що він може вдатись до спроб переховування і в подальшому.

Крім того, з огляду на те, що ОСОБА_3 є неодноразово судимою особою, не має постійного джерела прибутку, то існує і ризик того, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення.

За таких обставин, суд вважає, що є підстави, передбачені ст.ст.177, 194 КПК України для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу і обрання стосовно нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, на переконання суду, не може запобігти встановленим ризикам за п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Виконуючи вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України, враховуючи особу підозрюваного, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, обставини справи та характер інкримінованого кримінального правопорушення, суддя вважає необхідним на підставі ч. 5 ст. 182 КПК України визначити заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб що складає 60560 грн., яка на думку суду забезпечить виконання ОСОБА_3 покладених на нього обов`язків.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати слід стягнути з обвинуваченого відповідно до ст.ст. 118, 124 КПК.

Керуючись ст.ст. 100, 118, 124, 314-317, 370, 374, 468-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 21.05.2025, укладену між прокурором та ОСОБА_3 у присутності захисника.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

Згідно ч. 1 ст. 71 КК, України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Зарічного районного суду м.Суми від 16.09.2024 року у виді двох місяців пробаційного нагляду, з розрахунку відповідно до ст. 72 КК України, що одному дню позбавлення волі відповідає 2 дні пробаційного нагляду, а саме у виді одного місяця позбавлення волі і остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 1 місяць .

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, українця, громадянина України, із середньою освітою, що не працює, не одружений, зареєстрований: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 , раніше судимого, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 19.11.2025 включно, але не довше ніж до набрання вироком законної сили, з визначенням застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60 560 грн, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою у строк дії ухвали.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання, а саме з 12 год. 30 хв. 22.09.2025.

Зарахувати ОСОБА_3 у строк відбуття покарання термін його попереднього ув`язнення в період з 22.09.2025 по день набрання вироком суду законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

У разі внесення застави та після звільнення ОСОБА_3 з-під варти, покласти на нього наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду по першому виклику; не відлучатися з населеного пункту з м.Суми в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду (в залежності від стадії провадження); повідомляти слідчого (прокурора), суд (залежно від стадії провадження) про зміну свого місця проживання, місця служби (роботи) та засобів зв`язку; здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт(и), або інший документ(и), що дає право на виїзд за межі України; утриматись від спілкування зі свідками в провадженні.

Роз`яснити заставодавцю та обвинуваченому, що, у разі невиконання обов`язків, застава звертається в дохід держави, а після звернення застави в дохід держави, суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 цього Кодексу.

Долю речових доказів визначити наступним чином:

-«PVP», масою 0,3772 г, який передано до камери зберігання речових доказів Сумського РУП ГУНП в Сумській області, квитанція №05370, після набрання вироком законної сили знищити;

-DVD-R залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000316.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави понесені по справі судові витрати на залучення експерта на суму 2674 (дві тисячі шістсот сімдесят чотири ) грн. 20 коп.

Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м.Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення: обвинуваченим виключно з підстав, зазначених в п. 1 ч.4 ст.394 КПК України, прокурором - виключно з підстав, зазначених в п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1