УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 302/960/24

провадження № 51-3650 ска 25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Закарпатського апеляційного суду від 05 травня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП,

установив:

Відповідно до змісту скарги та оскаржуваного судового рішення з Єдиного державного реєстру судових рішень, постановою судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 02 жовтня 2024 року, залишеною без зміни постановою Закарпатського апеляційного суду від 05 травня 2025 року, ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Не погоджуючись із рішенням апеляційного суду, ОСОБА_4 звернувся до касаційного суду зі скаргою, в якій порушує питання про перегляд цього судового рішення в касаційному порядку, посилаючись на ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Перевіривши касаційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження ОСОБА_4 належить відмовити, з огляду на таке.

Виходячи з основних засад судочинства згідно з п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України право на касаційне оскарження судового рішення забезпечується виключно у визначених законом випадках, що повністю відповідає вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практиці ЄСПЛ щодо можливості держави встановлювати певні обмеження права на перегляд судового рішення судами вищого рівня (рішення у справах: «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» від 28 травня 1985 року, «Кромбах проти Франції» від 13 лютого 2001 року).

Встановлюючи обмеження права на касаційне оскарження судових рішень, законодавець керувався такою складовою принципу верховенства права, як пропорційність. За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (абз. 6 підпункту 3.3 п. 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).

Правила, які конкретизують положення Конституції України щодо обмеження можливості касаційного оскарження рішень суду також визначені уКУпАП.

Відповідно до ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до апеляційного суду, при цьому, постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Отже, Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачена можливість касаційного оскарження як постанов судді у справі про адміністративне правопорушення так і постанов апеляційного суду.

З огляду на зазначене, керуючись принципом верховенства права при здійсненні правосуддя, виходячи з основних засад судочинства, якими відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення виключно у визначених законом випадках, а також враховуючи те, що касаційна скарга подана ОСОБА_4 на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку, колегія суддів касаційного суду дійшла до висновку, що у відкритті касаційного провадження йому належить відмовити.

Керуючись положеннями ст. 129 Конституції України, ст. 294 КУпАП, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Закарпатського апеляційного суду від 05 травня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3