ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 676/8761/25

Провадження № 11-сс/820/608/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференцзв`язку матеріали справи за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 листопада 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 19 листопада 2025 року задоволено клопотання т.в.о. начальника ВРЗСПЖЗО СВ Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Кам`янець-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, водія ПАТ «Гіпсовик», не судимого,

та застосовано відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 15 січня 2026 року включно.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.11.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за №0002014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України.

17.11.2025 року ОСОБА_6 затримано та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, а саме про те, що: 16.11.2025 близько 18 години ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_9 прибули у гості до ОСОБА_10 , який проживав у хостелі «Карфаген», що розташований по вул. Івана Мазепи, 44 в м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області, де розпочали розпивати алкогольні напої. Під час розпивання алкогольних напоїв між ОСОБА_6 та ОСОБА_10 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник словесний конфлікт, у ході якого у першого з них виник злочинний намір, направлений на протиправне позбавлення життя останнього.

В подальшому ОСОБА_10 спільно із ОСОБА_9 близько 21 години 15 хвилин залишили приміщення хостелу «Карфаген», що розташований по вул. Івана Мазепи, 44 в м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області, та почали спілкуватися поруч із вхідними дверима, що ведуть до вказаного закладу. Разом із тим ОСОБА_6 , який перебував у приміщенні у хостелі «Карфаген», близько 21 години 20 хвилин, з метою реалізації свого злочинного наміру, направленого на умисне вбивство ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, піднявся по сходах до вхідних дверей, що ведуть у приміщення закладу, утримуючи у правій руці розкладний ніж, та, будучи обізнаним про його підвищені травматичні властивості, усвідомлюючи, що ним можна заподіяти смерть іншій людині, з метою умисного вбивства ОСОБА_10 , із прикладанням фізичної сили, умисно наніс один удар у ліву частину грудної клітки потерпілого в область серця.

В подальшому ОСОБА_6 , вважаючи свої дії завершеними до кінця, тобто усвідомлюючи, що внаслідок нанесення ним ножового поранення в ділянку розташування життєво важливих органів ОСОБА_10 мала настати смерть останнього, покинув місце події.

Однак з причин, що не залежали від волі ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_10 з наявними тілесними ушкодженнями в області лівої частини грудної клітки вчасно госпіталізовано до КНП «Кам`янець-Подільська міська лікарня», де потерпілому надано кваліфіковану медичну допомогу, що врятувало життя останнього.

Таким чином, ОСОБА_6 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення свого умислу на протиправне заподіяння смерті потерпілого ОСОБА_10 , але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки потерпілому було надано своєчасну медичну допомогу.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_6 немає за місцем проживання міцних соціальних зв`язків, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, усвідомлює тяжкість висунутої підозри, категорію вказаного кримінального правопорушення, суспільний резонанс, а також те, що йому загрожує покарання у виді позбавлення волі та його реальне відбування у місцях позбавлення волі, що дає обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний переховуватиметься від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення. Крім того, є обґрунтований ризик того, що, перебуваючи на волі, підозрюваний вчинятиме тиск, як психологічного так і фізичного характеру, шукаючи будь-які можливі шляхи впливу на свідка ОСОБА_11 та потерпілого ОСОБА_12 у вказаному провадженні, спонукаючи до зміни ними показань або відмови від дачі показань, з метою уникнення кримінальної відповідальності або ж її пом`якшення.

Окрім цього, обставини вчинення кримінального правопорушення свідчать, що перебування підозрюваного ОСОБА_6 на волі зашкодить проведенню досудового розслідування (рішення ЄСПЛ «Вемгофф проти Німечинни» від 27.06.1968) та може становити загрозу суспільним інтересам, життю і здоров`ю громадян та виключає можливість застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту, особистого зобов`язання та особистої поруки, які не в змозі забезпечити запобігання вищевказаним ризикам, оскільки більш м`які запобіжні заходи не гарантуватимуть постійного перебування підозрюваного за місцем проживання та його належної процесуальної поведінки.

В даному кримінальному провадження суспільним інтересом, що виправдовує застосування до підозрюваного найбільш тяжкого запобіжного заходу, передбаченого кримінальним процесуальним законодавством, є збереження життя та здоров`я свідка та потерпілого, захист їх законних інтересів від злочинних посягань підозрюваного, оскільки з великою ймовірністю він чинитиме дії фізичного та психологічного характеру, спрямовані на зміну показань свідка та потерпілого, що будуть використані для доведення вини ОСОБА_6 в суді, або зможе вчинити нове кримінальне правопорушення.

Крім того, з урахуванням ступеня тяжкості правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , обставин його вчинення, слідчий суддя вважав, що існують обґрунтовані ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Вказує, що дії ОСОБА_6 , які йому інкримінуються досудовим слідством, не можуть кваліфікуватися за ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, оскільки у ОСОБА_6 не було умислу на вбивство ОСОБА_10 .

Від дій ОСОБА_6 потерпілому не спричинено тяжких наслідків, він виписаний з лікувального закладу.

Вказує, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_6 не зможе завадити проведенню жодної зі слідчих дій, а ризики переховування від органів досудового розслідування, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином не підтверджуються жодними доказами.

Крім того, просить врахувати, що ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується, має постійне місце роботи, раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, перебуваючи на волі зможе виконувати покладені на нього обов`язки.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення з коротким викладом доводів апеляційної скарги, пояснення підозрюваного та його захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та безпідставність доводів сторони захисту, перевіривши судове рішення та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, яка задоволенню не підлягає, з огляду на таке.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 , слідчий суддя встановив наявні ризики неналежної процесуальної поведінки підозрюваного у кримінальному провадженні, взяв до уваги тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, обґрунтованість пред`явленої підозри та дані про його особу, навівши відповідні мотиви прийнятого рішення.

Таким чином, при розгляді клопотання слідчого слідчий суддя з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, що в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного на стадії досудового розслідування.

Доводи апеляційної скарги сторони захисту стосовно того, що слідчий суддя не розглянув можливість застосування відносно підозрюваного альтернативних запобіжних заходів, є безпідставними, оскільки, приймаючи рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя тим самим виключив можливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів через неспроможність їх забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного у кримінальному провадженні, з чим і погоджується колегія суддів.

Вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, доведена слідчим та сумнівів у колегії суддів щодо їх повноти та достатності не викликає.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавленні волі строком від 7 до 15 років.

Про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та/або суду, свідчить та обставина, що підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Існує ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків, з метою зміни ними своїх показань у кримінальному провадженні.

Подане до суду першої інстанції клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Так, у клопотанні про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим викладено фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , які відомі слідству, наведено перелік доказів на підтвердження обґрунтованості підозри.

Наведені в клопотанні підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином перевірялись слідчим суддею. При цьому відібрано пояснення у підозрюваного, витребувані та оглянуті матеріали кримінального провадження, вислухана думка прокурора, захисника, відібрані пояснення у посадової особи, в провадженні якої перебувають матеріали кримінального провадження, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу.

Наявність у ОСОБА_6 позитивної характеристики, постійного місця проживання та роботи не є визначальними, оскільки враховуються в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні, а тому не дають підстав для обрання йому більш м`якого виду запобіжного заходу, в тому числі цілодобового домашнього арешту.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни судового рішення по справі, не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 листопада 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, до 15 січня 2026 року включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її постановлення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3