Центральний районний суд м. Миколаєва
____________________________________________________________________________________
Справа № 490/3235/21
Провадження № 1-кп/490/46/2025
У Х В А Л А

«29» жовтня 2025 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі :головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі -ОСОБА_2

за участі:прокурорів-ОСОБА_3 ОСОБА_4

особи, відносно якої завбачається застосування примусових заходів медичного характеру-ОСОБА_5
її захисника-ОСОБА_6

потерпілих- -ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальну справу про застосування примусових заходів медичного характеру відносно

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Вознесенську Миколаївської області, є українцем, є громадянином України, здобув базову середню освіту, не є одруженим, неповнолітніх дітей не має, виконував разові роботи, постійного місця проживання не має

у зв`язку із вчиненням злочину, передбаченого частиною 3 статті 187 Кримінального Кодексу України

В С Т А Н О В И В :

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

Прокурор звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно ОСОБА_9 примусових заходів медичного характеру.

В обґрунтування послався про те, що 09 грудня 2020 року він дійшов згоди із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про вчинення розбійного нападу та у той же день разом із ними вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 187 Кримінального Кодексу України розбійний напад, пов`язаний із проникненням до будинку АДРЕСА_1 , звідки вони вилучили майно на загальну суму 1.644 грн. 35 коп.

Проте, після вчинення вказаних дій ОСОБА_5 внаслідок наявного в нього психічного захворювання втратив здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, внаслідок чого на теперішній час потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру.

Прокурор просив застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Позиції учасників судового розгляду.

1. Під час судового засідання прокурор заявлене клопотання підтримав та наполягав на його задоволенні.

2. Особа, відносно якої завбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 , а також його захисник у суді проти задоволення заявленого клопотання не заперечували.

Рух справи у суді.

І……30 квітня 2021 року в провадження Центрального районного суду міста Миколаєва надійшло кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 187 Кримінального Кодексу України.

ІІ……Рух цього кримінального провадження у суді був таким.

1. 30 квітня 2021 року автоматизованою системою головуючим суддею для здійснення цього кримінального провадження була визначена суддя ОСОБА_14 , під головуванням якої справа розглядалась судом до 25 квітня 2022 року.

Протягом цього періоду суд завершив підготовче провадження та здійснював судовий розгляд, протягом якого досліджував надані сторонами докази.

2. Розпорядженням Голови Верховного Суду № 14/0/149-22 від 26 квітня 2022 року суддя ОСОБА_14 була відрядженою до Печерського районного суду м. Києва.

За такого розпорядженням керівника апарату Центрального районного суду міста Миколаєва № 212 від 29 квітня 2022 року було ухвалено про здійснення повторного автоматизованого розподілу цього кримінального провадження.

3. На виконання цього розпорядження 29 квітня 2022 року був здійснений повторний автоматизований розподіл цього кримінального провадження, внаслідок чого головуючим для розгляду цього кримінального провадження була визначена суддя ОСОБА_15 , під головуванням якої справа розглядалась судом до 07 серпня 2022 року.

Протягом цього періоду, з огляду на оперативну обстановку у місті Миколаєві, лише вирішувалось питання про доцільність подальшого перебування обвинувачених під вартою.

4. Розпорядженням Голови Верховного Суду № 345/0/149-22 від 08 серпня 2022 року суддя ОСОБА_15 була відрядженою до Приморського районного суду м. Одеси.

За такого розпорядженням в.о. керівника апарату Центрального районного суду міста Миколаєва № 759 від 11 серпня 2022 року було ухвалено про здійснення повторного автоматизованого розподілу цього кримінального провадження.

5. На виконання цього розпорядження 11 серпня 2022 року був здійснений повторний автоматизований розподіл цього кримінального провадження, внаслідок чого головуючим для розгляду цього кримінального провадження був визначений суддя ОСОБА_1

ІІІ……Ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 23 січня 2023 року матеріали в частині, що стосуються ОСОБА_11 та ОСОБА_10 були виділені в окреме провадження.

IV……04 липня 2024 року судом за згодою учасників судового розгляду було прийняте рішення про відсутність необхідності розпочинати судовий розгляд з початку та здійснювати повторно всі або частину процесуальних дій, які вже здійснювалися під час судового розгляду до заміни судді, про що була постановлена відповідна ухвала.

V……Ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва був змінений порядок розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_5 ; відповідно до цієї ухвали надалі розгляд цього провадження здійснюється в порядку, передбаченому главою 39 Кримінального Процесуального Кодексу України, яка передбачає порядок здійснення провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру.

VІ……Принагідно суд відзначає таке.

1. Ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 25 лютого 2025 року провадження у справі про обвинувачення ОСОБА_13 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 187 Кримінального Кодексу зупинено у зв`язку із тим, що ОСОБА_10 є призваним до Лав Збройних Сил України за мобілізацією на період воєнного стану до демобілізації обвинуваченого.

2. Ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 13 жовтня 2025 року провадження у справі про обвинувачення ОСОБА_12 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 187 Кримінального Кодексу зупинено у зв`язку із тим, що ОСОБА_10 від суду ухиляється до розшуку обвинуваченого.

За такого на теперішній об`єднання цих проваджень для їх спільного розгляду не є можливим.

Норми права, якими керувався суд під час розгляду власне клопотання.

1. Відповідно до статті 512 Кримінального Процесуального Кодексу України

Судовий розгляд здійснюється одноособово суддею в судовому засіданні за участю прокурора, обов`язковою участю фізичної особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, її законного представника та захисника згідно із загальними правилами цього Кодексу.

/частина 1/

Судовий розгляд завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні.

/частина 2/

2. Відповідно до статті 513 Кримінального Процесуального Кодексу України

Під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання:

1)чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення;

2)чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою;

3)чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності;

4)чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання;

5)чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

/частина 1/

Визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

/частина 2/

Встановивши, що суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення не було вчинено або вчинено іншою особою, а також якщо не доведено, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, суд постановляє ухвалу про відмову в застосуванні примусових заходів медичного характеру та закриває кримінальне провадження.

/частина 3/

Якщо буде встановлено, що суспільно небезпечне діяння особа вчинила у стані неосудності, а на момент судового розгляду видужала або внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в застосуванні примусових заходів медичного характеру, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру.

/частина 4/

Кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру може бути закрито судом, якщо неосудність особи на момент вчинення суспільно небезпечного діяння не була встановлена, а так само в разі видужання особи, яка після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу. У такому разі після закриття судом кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру прокурор повинен розпочати кримінальне провадження в загальному порядку.

/частина 5/

Фактичні обставини, встановлені судом під час вирішення питань про те, чи мало місце кримінальне правопорушення та чи вчинене воно ОСОБА_5 ..

1. За наслідками розгляду клопотання прокурора судом встановлено таке.

09 грудня 2020 року ОСОБА_5 разом з особою, яка за своїм психічним станом не могла повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними (надалі ОСОБА_16 ) та ще однією особою (надалі ОСОБА_17 ) за пропозицією ОСОБА_16 , з метою «довести» ОСОБА_7 свою зверхність та «неправильність» її поведінки у відносинах з ОСОБА_16 прибули за місцем її мешкання до будинку АДРЕСА_1 .

Перебуваючи за вказаною адресою, вони увійшли до вказаного будинку.

Для цього, проявляючи особливу зухвалість, вони почали стукати у хвіртку та вікна, під час чого ОСОБА_5 черепицею розбив вікно вказаного будинку.

Далі, вони перелізли через хвіртку та підійшли до дверей житлового будинку та, проявляючи особливу зухвалість, почали стукати у двері, а коли співмешканець ОСОБА_7 ОСОБА_8 відчинив двері, ОСОБА_17 затіяв із тим свару, яка переросла у бійку.

Перебуваючи у приміщеннях вказаного будинку, ОСОБА_5 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , проявляючи особливу зухвалість, вчинили таке.

«О» взявся висувати претензії ОСОБА_8 щодо поведінки ОСОБА_7 у відносинах з «А», під час чого наніс тому декілька ударів в область життєво важливих органів обличчя та голови. Під час цих дій з санвузлу вибігла ОСОБА_7 , яка почала захищати ОСОБА_8 Тоді «О» почав наносити удари ОСОБА_7 , погрожувати їй знайденим на кухні будинку ножем та, зрештою, закрив її у ванній кімнаті.

Тим часом ОСОБА_16 стояв на кухні та демонстрував принесений із собою предмет, схожий на ніж.

ОСОБА_5 же тим часом з метою заподіяння ОСОБА_7 та ОСОБА_8 незручностей від`єднав подовжувачі, які забезпечували функціонування побутових електроприладів, та перемістив їх з місця розташування.

Зрештою «А», поклавши зібрані ОСОБА_5 подовжувачі, а також пательню та підставку під неї у наявну в нього сумку, покинув місце вчинення злочину. Тоді ж місце вчинення злочину покинули ОСОБА_5 та ОСОБА_17 .

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 ОСОБА_8 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді ран в лобній ділянці та в ділянці лівої щоки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 ОСОБА_7 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин голови та правої щоки, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

2. Дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за частиною 2 статті 296 Кримінального Кодексу України як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин вчинення кримінального правопорушення.

Процедури, застосовані під час досудового розслідування з метою встановлення обставин кримінального провадження.

Застосування належної процедури «fair procedure» (у європейській системі), «dut procуes» (у американській системі) є одним із складових елементів принципу верховенства права.

Недотримання належної правової процедури може мати наслідком порушення гарантованого кожному ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) права на справедливий суд.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31 серпня 2022 року у справі № 756/10060/17 зробила, окрім іншого, такі висновки про застосування норм права

Відповідно до ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Послідовність викладення в диспозиції правової норми наведених вище завдань дає підстави для висновку, що застосування належної юридичної процедури є не самоціллю, а важливою умовою досягнення результатів кримінального судочинства, визначених законодавцем як пріоритетні, - захисту особи, суспільства та держави від злочинних посягань, охорони прав і свобод людини, забезпечення оперативного й ефективного розкриття кримінальних правопорушень і справедливого судового розгляду.

Європейський Суд з Прав Людини у своєму рішенні від 08 лютого 2024 року у справі «Богдан проти України» зазначив, зокрема, таке:

… справедливість кримінального провадження оцінюється в кожній справі з огляду на провадження в цілому, Суд встановив перелік невичерпних критеріїв, які за необхідності слід брати до уваги з метою оцінки впливу процесуальних недоліків під час досудової стадії розслідування на загальну справедливість кримінального провадження. Такими критеріями є:

a)чи перебував заявник у особливо вразливому становищі, наприклад, через його вік або психічний стан;

b)нормативно-правові акти, якими регулюється порядок здійснення досудового розслідування та допустимість доказів під час їхньої оцінки судом, а також їхнього дотримання; у випадку застосування правила про недопустимість доказів, малоймовірно, що провадження буде несправедливим у цілому;

c)чи мав заявник можливість оскаржити допустимість доказу або заперечити його використання;

d)якість доказу, та чи не викликали обставини, за яких його було отримано, сумнівів у його достовірності та точності, з урахуванням ступеня та характеру будь-якого примусу;

e)якщо доказ було отримано незаконним шляхом, відповідна незаконність, а у випадку, якщо вона спричинена порушенням іншої статті Конвенції, характер констатованого порушення;

f)якщо йдеться про показання, суть показань, та чи відмовився від них заявник або змінив їх у найкоротший строк;

g)спосіб використання доказу, а також, зокрема, чи став доказ невід`ємною або значною частиною доказової бази, на якій ґрунтувався обвинувальний вирок, а також сила інших доказів у справі;

h)чи була вина визнана професійними суддями або присяжними засідателями, а в останньому випадку зміст будь-яких настанов присяжним засідателям;

i)ступінь суспільного інтересу у розслідуванні та покаранні конкретного правопорушення, що розглядається;

j)важливість суспільного інтересу в розслідуванні та покаранні за вчинення конкретного відповідного правопорушення; і

k)інші відповідні процесуальні гарантії, передбачені національним законодавством і практикою.

/пункт 44/

З огляду на такі дороговкази суд, аналізуючи застосовані під час здійснення цього кримінального провадження процедури, враховує:

-загальні засади кримінального провадження, що лежать в основі його форми і змісту;

-обставини набуття повноважень на застосування інструментів кримінального провадження;

-процедури, застосовані для досягнення мети цього кримінального провадження до ОСОБА_5 , а також до ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ;

-загальні вимоги до збирання та оцінки доказів;

-норми права, що регулюють особливості збирання та оцінки певних доказів.

Щодо загальних засад кримінального провадження.

Законність.

Так, відповідно до статті 9 Кримінального Процесуального Кодексу України

Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства /частина 1/.

…

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини /частина 5/

У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу /частина 6/.

При цьому відповідно до частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

При цьому Велика Палата Верховного Суду сформулювала правову позицію щодо визначення подібності правовідносин, визначивши, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). /пункт 32 постанови від 27.03.2018 року у справі № 910/17999/16; пункт 38 постанови від 25.04.2018 року у справі № 925/3/7; пункт 40 постанови від 25.04.2018 року у справі № 910/24257/16.

Недоторканість житла чи іншого володіння.

1. Відповідно до статті 30 Конституції України

Кожному гарантується недоторканність житла.

Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

У невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку.

2. Відповідно до статті 13 Кримінального Процесуального Кодексу України

Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим судовим рішенням, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

2. Відповідно до статті 233 Кримінального Процесуального Кодексу України

Ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

/частина 1/

Під житлом особи розуміється будь-яке приміщення, яке знаходиться у постійному чи тимчасовому володінні особи, незалежно від його призначення і правового статусу, та пристосоване для постійного або тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, а також всі складові частини такого приміщення. Не є житлом приміщення, спеціально призначені для утримання осіб, права яких обмежені за законом. Під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи.

/частина 2/

Щодо наявності повноважень на застосування інструментів кримінального провадження.

А......Порядок набуття повноважень на застосування інструментів кримінального провадження є визначеним таким чином.

І……Відповідно до статті 214 Кримінального Процесуального Кодексу України /в редакції, що діяла на момент здійснення цього кримінального провадження/:

Слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

/частина 1/

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

/частина 2/

Здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Огляд місця події у невідкладних випадках може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що здійснюється негайно після завершення огляду. У разі виявлення ознак кримінального правопорушення на морському чи річковому судні, що перебуває за межами України, досудове розслідування розпочинається негайно; відомості про нього вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань при першій можливості.

/частина 3/

…

До Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про:

1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;

2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника;

3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;

4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела;

5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування;

7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.

У Єдиному реєстрі досудових розслідувань автоматично фіксується дата внесення інформації та присвоюється номер кримінального провадження.

/частина 5/

ІІ……Відповідно до частини 1 статті 37 Кримінального Процесуального Кодексу України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Об`єднана Палата Касаційного Кримінального Суду у Складі Верховного Суду у Постанові від 21 лютого 2021 року у справі № 754/7061/15 сформулювала висновок про застосування норм права, відповідно до якого:

"За змістом статей 36, 37, 110 КПК рішення про призначення (визначення) прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, та у разі необхідності групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, обов`язково повинно прийматись у формі постанови, яка має міститись у матеріалах досудового розслідування для підтвердження факту наявності повноважень. Така постанова має відповідати передбаченим КПК вимогам до процесуального рішення в формі постанови, у том числі, бути підписаною службовою особою, яка її прийняла.

Відсутність зазначеної постанови в матеріалах досудового розслідування або її непідписання керівником відповідного органу прокуратури обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, як таких, що зібрані під наглядом і процесуальним керівництвом прокурора (прокурорів), який не мав на те законних повноважень".

ІІІ……Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 39 Кримінального Процесуального Кодексу України керівник відповідного органу досудового розслідування призначає слідчого (групу слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування.

Об`єднана Палата Касаційного Кримінального Суду у Складі Верховного Суду у Постанові від 04 жовтня 2021 року у справі № 724/86/20 сформулювала висновок про застосування норм права, відповідно до якого:

"За приписами статей 39, 110, ч. 1 ст. 214 КПК рішення про призначення (визначення) групи слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування, визначення старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих, обов`язково приймається у формі, яка повинна відповідати визначеним кримінальним процесуальним законом вимогам до процесуального рішення у формі постанови.

Відсутність такого процесуального рішення в матеріалах кримінального провадження обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, як таких, що зібрані неуповноваженою на те особою".

Б......Застосування цих приписів законодавства та настанов судової практики до обставин цього кримінального провадження призводить до такого.

Обставини здійснення кримінального провадження.

І……У наданому суду Витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню № 0003432, що був сформований 21 січня 2021 року зазначається про таке.

1. Кримінальне провадження відносно, зокрема, ОСОБА_5 має номер 0003432; воно зареєстроване 09 грудня 2020 року о 22:17:32.

2. Воно було зареєстровано відповідно до повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, яке було зареєстроване 09 грудня 2020 року о 22:14:49

При цьому заявником зазначений ОСОБА_8 .

3. Обставинами, які розслідуються в межах цього кримінального провадження, визначались:

«09.12.2020 близько 19:00 невстановлена група осіб, перебуваючи за адресою: м. Миколаїв, вул. 8-ма Слобідська, через паркан проникла до території домоволодіння АДРЕСА_2 , звідки в подальшому скрізь вхідні двері проникла до вказаного будинку, де відкрито із застосуванням насилля, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого заволоділи майном»

Правова кваліфікація цього кримінального правопорушення на момент формування цього витягу була визначена - стаття 187 частина 3 Кримінального Кодексу України.

4. Досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні здійснюється Центральним відділом поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області.

5. Для здійснення досудового розслідування визначались слідчі та прокурори.

ІІ……У наданій суду постанові про проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні групою слідчих зазначається таке.

1. Вона була ухваленою 09 грудня 2020 року.

2. Вона була ухваленою начальником слідчого відділу Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_18 .

3. Нею ухвалювалось про призначення групи слідчих для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003432 у складі слідчих:

- ОСОБА_19 ;

- ОСОБА_20 ;

- ОСОБА_21 ;

- ОСОБА_22 ;

- ОСОБА_23 ;

- ОСОБА_24 ;

-

ОСОБА_25 цьому старшим призначалась слідча ОСОБА_26 .

4. Це доручення містить підпис начальника слідчого відділу Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_27 .

ІІІ……У наданій суду постанові про призначення групи прокурорів зазначається таке.

1. Вона була ухваленою 09 грудня 2020 року.

2. Вона була ухваленою першим заступником керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_28 .

3. Нею для здійснення процесуального керівництва та підтримання обвинувачення у цьому кримінальному провадженні визначалась група прокурорів у складі прокурорів Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 та ОСОБА_32 ; при цьому старшим у групі прокурорів визначався прокурор ОСОБА_29 .

4. Постанова містить підпис першого заступника керівника Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_28

Оцінка суду.

Наведені вище відомості щодо організації досудового розслідування цього кримінального провадження доводять, що:

-досудове розслідування цього кримінального провадження здійснювалось за наявності до цього передбачених законом умов, а саме після внесення до Єдиного Реєстру Досудових Розслідувань відомостей про подію, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження;

-слідчі для здійснення цього кримінального провадження були визначеними у встановленому законом порядку;

-прокурори для здійснення процесуального керівництва досудовим розслідуванням під час здійснення цього кримінального провадження також були визначеними у встановленому законом порядку.

Наведене у сукупності доводить, що це кримінальне провадження здійснювалось за наявності підстав для застосування інструментів кримінального процесу.

Процедури, застосовані для досягнення мети цього кримінального провадження до ОСОБА_5 , а також до ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

На підтвердження обставин, що характеризують процедури, застосовані для досягнення мети цього кримінального провадження до ОСОБА_5 , а також до ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , органами досудового розслідування та публічним обвинуваченням надані:

(1) - документи, у яких зафіксовані повідомлення про вчинене правопорушення та результати їх опрацювання;

(2) - показання працівників поліції, що безпосередньо здійснювали опрацювання повідомлень, як свідків;

(3) - матеріали затримання ОСОБА_5 , а також ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Оцінюючи відомості, що містяться у вказаних джерелах, суд доходе такого.

А……Суду наданий рапорт, зареєстрований в інформаційно-комунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» 09 грудня 2020 року за № 32163;

Зміст джерел відомостей.

1. Цей рапорт був складеним оперативним черговим Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_33 09 грудня 2020 року.

2. У тексті цього рапорту йдеться про таке.

2.1. «09.12.2020 року отримано заяву та зареєстровано ЄО за № 32163 від 09.12.2020 року як : ІНШІ ЗЛОЧИНИ ПРОТИ ГРОМАДСЬКОГО ПОРЯДКУ ТА МОРАЛЬНОСТІ»

2.2. В результаті опрацювання вказаної інформації встановлено наступне.

«09.12.2020 о 18:53 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 09.12.2020 о 18:52 за адресою: Центральний район м. Миколаїв, вулиця 8 Слобідська (Орджонікідзе) заявниця повідомила про бійку чутно крики, на запитання не відповідає. Точної адреси невідомо. Заявник: тел. »

3. Хід опрацювання заяви може бути охарактеризованим таким чином

3.1. 09.12.2020 року о 18:52:01 на телефонну лінію «102» /пульт 10/ надійшло повідомлення згаданого змісту.

3.2. За наслідками опрацювання дзвінка на місце події були направлені патрулі:

-09.12.2020 року о 18:54:30 «Алтин-30» /Ільчук/, який прибув на місце події 09.12.2020 о 18:59:21;

-09.12.2020 року о 19:47:06 «Алтин-24» /Бадалян/, який прибув на місце події 09.12.2020 о 19:53:46

Релевантні норми права

Відповідно до статті 99 Кримінального Процесуального Кодексу України /в редакції Закону України № 2213-VIIІ від 16 листопада 2017 року, що діяла на час складання вказаного рапорту/:

Документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

/частина 1/

До документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, можуть належати:

1) матеріали фотозйомки, звукозапису, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі електронні);

…

3) складені в порядку, передбаченому цим Кодексом, протоколи процесуальних дій та додатки до них, а також носії інформації, на яких за допомогою технічних засобів зафіксовано процесуальні дії;

…

/частина 2/

Оцінка суду.

1. Вказаний рапорт був складений за встановленою для фіксування повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та вжиті за такими повідомленнями заходи формою.

2. Цей рапорт був складений повноважною службовою особою.

3. Достовірність відомостей, викладених у цьому рапорті, сторони кримінального провадження або потерпілі не заперечують.

Отже, цей рапорт може використовуватись на підтвердження обставин, що стосуються процедури, застосованої для мети цього кримінального провадження до ОСОБА_5 , а також до ОСОБА_10 та ОСОБА_11

Б……Під час здійснення цього кримінального провадження судом за клопотанням сторони обвинувачення допитані свідки

- ОСОБА_34 ;

- ОСОБА_35 ;

- ОСОБА_36 ;

- ОСОБА_37 ;

Зміст джерел відомостей.

І......Будучи допитаним під час судового засідання 15 червня 2021 року, свідок ОСОБА_38 засвідчив таке.

1. Він працює у патрульній поліції; 09 грудня 2020 року перебував на службі /в патрулі/, виконував службові обов`язки. Приблизно о 19:00 годині вони з напарником отримали виклик на вулицю 8-у Слобідську.

При цьому уточнив, що виклик був із приводу «драки», хто викликав поліцію він не знає.

2. Прибувши на місце, неподалік будинку 26-а по вулиці 8 Слобідській у місті Миколаєві вони побачили людину /як з`ясувалось пізніше - ОСОБА_5 /, якого затримали люди. Їм пояснили, що ОСОБА_5 разом з іншими бив вікна будинку АДРЕСА_1 .

ОСОБА_5 спочатку свою причетність до вчинення злочину не визнавав та пояснював, ніби він просто гуляв вулицею.

Але згодом розповів, що вони дійсно прибули на цей дім вимагати кошти «кто-то кому-то был должен что-то».

Вони затримали ОСОБА_5 та разом з ним пішли до вказаного будинку.

3 Далі, разом з ОСОБА_5 вони прийшли до будинку АДРЕСА_1 .

3.1. «Там було розбите окно, вибити двері. Потом, был разговор, что «скорую» вызвали бабушке там, бабушке стало плохо, или что они там ломились к бабушке».

Свідок також вказував, що обстановка в будинку була порушеною, усі речі були «перевернуты вверх дном» - в залі та там, де відпочивала «бабуся».

В будинку був побитий чоловік, якому викликами «Швидку допомогу», та дівчина. При цьому свідок уточнив, що не пам`ятає, чи була дівчина «побитою».

3.2. Та люди, що були у будинку, впізнали «цю особу [ ОСОБА_5 ] та казали, що дійсно вона /вказана особа/ із його напарником, там, друзьями, побили вікна, ізбили хазяїна даного дому та викрали майно».

4. «Потім прихав спільний наряд, ми пообщались з затриманим, він нам об`яснив, де вони проживають (тимчасово) та казав, що там єсть його товариш».

5. Далі вони поїхали за вказаною ОСОБА_5 адресою, «і там був товариш його. Товариш сказав, що він відпочивав, його там не було, ну, з затриманим. Подняли товарища там була сумка (рюкзак) приїхали на місце наше на дом люди впізнали свої речі, ну, які вони там називали» - провода та інші речі.

Згодом з`ясувалось, що цим товаришем був ОСОБА_10 .

6. Стосовно обставин проникнення до місця проживання ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 свідок пояснив таке.

6.1. Вони поїхали до будинку разом з ОСОБА_5 , та ОСОБА_5 покликав ОСОБА_10 .

6.2. Коли ОСОБА_10 вийшов, то сказав, що спав.

Далі: «Мы [малось на увазі працівники поліції] говорим: «Мы тебе не верим, если он ( ОСОБА_5 ) говорит вместе брали. Бери это, пожалуйста, сумку, что у тебя там было, и поехали с нами надо тебя опознать либо не опознать. Если что поедешь домой..

6.3. При цьому свідок зазначив, що до будинку, де жили ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_5 , вони не проникали.

/":/1009/1036.mp3"; часові позначки 00:32:04 00:34:47/

7. Свідок також уточнив, що вони не бачили точно, що було в рюкзаку, але бачили, що там були «провода (переноски), тюнер» тощо.

Принагідно уточнив, що в кишені у ОСОБА_5 була виявлена телевізійну приставку «Т2». При цьому ОСОБА_5 пояснював, що цю приставку він випадково знайшов на вулиці.

8. Свідок ОСОБА_38 також зазначив, що безпосередньо свідком подій, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, він не був та не міг бути.

Але:

«Вот эта гражданка, которая была с этим мужчиной, которого побили она ранее встречалась с кем-то из них и она была им должна что-то. И они пришли за этими деньгами, вот» - вот такой был разговор»

":/1009/1036.mp3"; часова позначка 00:26:47/.

Такі відомості, за словами свідка, їм надала сама громадянка, яка була в будинку /":/1009/1036.mp3"; часова позначка 00:28:42/

Далі свідок пояснив, що, як він зрозумів, оскільки грошей в мешканців будинку не було, нападники борг «проводами забрали».

ІІ......Будучи допитаним під час судового засідання 15 червня 2021 року, свідок ОСОБА_39 засвідчив таке.

1. Він працює у патрульній поліції; 09 грудня 2020 року перебував на службі /в патрулі/, виконував службові обов`язки. Приблизно о 19:00 годині вони з напарником отримали виклик на вулицю 8-у Слобідську.

При цьому уточнив, що виклик був із приводу «драки»; на місце події наряд, у складі якого він перебував, з правоохоронців прибув першим.

2. Прибувши на місце (неподалік будинку 26-а по вулиці 8 Слобідській у місті Миколаєві) вони побачили, «как за углом задерживали, ну удерживали» людину /як з`ясувалось пізніше - ОСОБА_5 /.

В людей, які притримували ОСОБА_5 вони дізнались, що: «Дальше в доме была драка».

Із приводу цих подій свідок уточнив, що вони не з`ясовували, ким були особи, які затримали ОСОБА_5

3 Тоді вони /працівники поліції/ разом з ОСОБА_5 попрямували до будинку АДРЕСА_1 .

3.1. В цьому будинку вони побачили розбите вікно.

3.2. Тоді вони увійшли до приміщень будинку.

Там були «мужчина и девушка». Окрім них, в цьому будинку ще мешкала бабуся, але к моменту, коли вони прийшли, бабуся була у сусідки; під час подій, що стали приводом для виклику вона «сбежала».

3.3. Як пояснив далі свідок, чоловік, якого вони побачили в будинку, був увесь в крові.

(а) Цей чоловік розповів, що: «три человека забежали в дом через окно, избили его, требовали с него деньги, забрали карточку банковскую, TV-тюнер и сбежали» /":/1009/1036.mp3"; часова позначка 00:41:20/

При цьому спочатку цей чоловік стверджував, що такі дії були безпричинними /":/1009/1036.mp3"; часова позначка 00:42:09/.

Проте, потім цей же чоловік сказав, що: «якобы, его жена или девушка должна им [нападникам] 100 грн.», при цьому про те, що нападникам винні речі, ніхто не казав. /":/1009/1036.mp3"; часова позначка 00:38:08/.

(б) Стосовно вилучених в нього речей чоловік уточнив, що забрали: «TV-тюнер, хотели телевизор забрать не влез [прогнозовано малось на увазі про пройом обраного виходу], забрали сковородку, провода и банковскую карточку».

(в) На цьому чоловікові він помітив тілесні ушкодження в області голови.

(ґ) Цьому чоловікові вони /працівники поліції/ надали першу медичну допомогу та викликали йому «Швидку допомогу».

3.4. «Девушка», яка також булла в будинку, сказала, що під час подій, що стали приводом для виклику поліції, «была в душе», тілесних ушкоджень на ній він /свідок/ не побачив.

3.5. «Бабушку» вони /працівники поліції/ не бачили взагалі.

3.6. Також вони взялись за ОСОБА_5 та почали того розпитувати, хто зробив протиправні дії та де вони /правопорушники/ знаходяться. Той розповів, що «це» зробили його товариші, та наразі вони знаходяться вдома.

4. Тоді вони /працівники поліції разом з ОСОБА_5 / поїхали до того додому.

4.1. Приїхавши до вказаного ОСОБА_5 помешкання, вони /працівники поліції/ «постучали жена вышла, говорит: «Он [малось на увазі ОСОБА_40 ] дома».

4.2. Описуючи цей момент, свідок також зазначив: «там была собака какая-то.

Мы говорим: «Заберите собаку».

И собаку забрали».

4.3. Подальші події свідок описав так:

«Зашли.

«Здрасте здасте».

Ну всё.

Он говорит: «Что Вы хотели?» - Всё Раз говорит: «Я ничего не делал» - всё одели на него наручники (физическую силу никакую не применяли к нему) одели на него наручники, привезли в райодел, передали его сотрудникам Центрального райотдела и всё и уехали.»

/":/1009/1036.mp3"; часова позначка 00:35:30/

4.4.Свідок також засвідчив, що кайданки на ОСОБА_41 вони вдягли лише з огляду на те, що той підозрювався у вчиненні правопорушення.

4.5. Уточнюючи обставини проникнення до житла ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , свідок пояснив таке.

«Он [ ОСОБА_5 ] открыл калитку мы зашли в дом. Открыл дверь (дверь была на замочке).

В доме находились две девушки и [ ОСОБА_42 ].

Мы ничего у него не забирали, он сам взял рюкзак свой… и добровольно пошел не сопротивлялся, ничего»

/":/1009/1036.mp3"; часові позначки 00:43:26 00:44:28/

5. При цьому свідок уточнив, що вони не бачили точно, що було в рюкзаку, але бачили, що там були «провода (переноски), тюнер» тощо.

Принагідно уточнив, що в кишені у ОСОБА_5 була виявлена телевізійну приставку «Т2». При цьому ОСОБА_5 пояснював, що цю приставку він випадково знайшов на вулиці.

6. Свідок ОСОБА_39 також уточнив, що чоловік, якого працівники поліції побили в будинку АДРЕСА_1 , пояснював, що: «Якобы его жена или девушка должна им 100 грн.» /":/1009/1036.mp3"; часова позначка 00:38:08/.

Цей же чоловік пояснив, що суть події полягала у тому, що три чоловіка залізли через вікно; його побили, забрали його речі.

ІІІ......Будучи допитаним під час судового засідання 15 червня 2021 року, свідок ОСОБА_43 засвідчив таке.

1. Він працює у патрульній поліції.

Перебуваючи на службі, в один із днів /дату та час він не пам`ятає/ вони отримали виклик, відповідно до якого прибули в район будинку, у якому відбувались події, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження. При цьому адресу цього будинку він також не пам`ятає.

2. Приблизно «метров за 200 до объекта» вони побачили чоловіка, якого «держали» сусіди цей чоловік виявився «одним из участников данного происшествия» /як з`ясувалось далі то був ОСОБА_5 /

Цей чоловік був ними «остановлен задержан».

2.1. При цьому спочатку ОСОБА_5 казав, що: «его тут держат, бьют и он не знает, чего от него хотят».

2.2. В цей момент ОСОБА_5 «был весь грязный и в его кармане был TV-тюнер (какая - то аппаратура). Спросили его: - его или не его?, -он сказал, что, ну, якобы его

2.2. Тоді вони /працівники поліції/ разом з ОСОБА_5 підійшли до будинку, у якому відбувались події, та там «девушка сказала», що той був одним з нападників.

3. Стосовно обставин, свідком яких він був безпосередньо у будинку, до якого вони прибули з ОСОБА_5 , ОСОБА_43 пояснив таке.

3.1. В районі цього будинку вже нікого не було; в будинку було розбите вікно на вулицю, з цього вікна «торчала техника»

3.2. Далі вони «постучали на месте была женщина с мужчиной.

Они говорили, что при разбое, там, неизвестные, там, разбили стекло, пытались забрать вещи, которые им [господарям будинку] принадлежат»

3.3. Тоді вони /працівники поліції/ взялись за ОСОБА_5 спитали того: ««Где проживают [інші співучасники]?» - он назвал адрес»

4. «Потом рядом проходил еще один парень через некоторое время, который оказался тоже соучастником.

Он сказал - сначала: его остановили сказал он, что идет где-то с работы его … отпустили. Но потом догнали сказали, что это он. Не помню, как точно его определили что это он то ли его опознали…»

5. До того ж, за вказівкою ОСОБА_5 вони /працівники поліції разом з ОСОБА_5 / поїхали до вказаного тим будинку.

5.1. Приїхавши до вказаного ОСОБА_5 помешкання, ОСОБА_5 відкрив ворота, та вони /свідок з напарником/ зайшли до будинку.

5.2. Перебуваючи у будинку, вони /працівники поліції/: «Попросили [малось на увазі ОСОБА_44 ] отдать вещи выкраденные, потому что , ну, все обставини вказували на те, що он причастен»

5.3. Далі, ОСОБА_10 «там всё это взял, ну сумку какую-то», в якій були «провода», сковорідка, інші якість речі, та вони усі разом повернулись на місце події .

6. Свідок ОСОБА_43 також зазначив, що свідком подій, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, він не був.

В той же час, зі слів інших осіб, про сутність події, що стала підставою для виклику, може пояснити таке.

(а) «Версія» затриманих полягала у тому, що:

«Девушка, якобы, должна была 100 грн. кому-то из них, или что-то в этом роде. И они пришли для того, чтобы, ну, деньги вернуть»

При цьому про жодні речі мова не йшла.

«Девушка» ж взагалі казала, «что она их в первый раз видит всех»

":/1009/1036.mp3"; часова позначка 00:51:26.

(б) ОСОБА_8 розповідав, що:

«на момент, когда это всё происходило, пришел парень, то есть к нему пришли, проникли к нему в дом … и начал на него, получается, беспричинно, нападать» в будинку..

(в) «Девушка» розповіла, що:

«Она была в душе… услышала, что что-то там гремит-тарабанит выбежала, и увидела, как её сожитель с кем-то там спорит»

ІV......Будучи допитаним під час судового засідання 15 червня 2021 року, свідок ОСОБА_45 засвідчив таке.

1. Він працює у поліції.

Перебуваючи на службі, 09 грудня 2020 року близько 19:00 години на лінію «102» надійшов сигнал про те, що «по вулиці 8 Слобідська біло скоєно розбій».

Під час відпрацювання цього сигналу наряд, до складу якого він входив, прибув на місце події, як допоміжний.

2. По прибуттю на місце вони побачили, що сусіди затримали одного із правопорушників /як з`ясувалось пізніше, це був ОСОБА_46 /, і ці ж люди показали їм «дім, в якому все відбулося».

На цьому етапі ОСОБА_5 «казав, що він не скоював даного правопорушення. Потім зізнався, що скоїв; зізнався він вже у будинку [ АДРЕСА_1 ] чоловік, який був в будинку відразу вказав на нього (що він був одним з учасників цього)»

3 Стосовно обставин, свідком яких він був безпосередньо у будинку, до якого вони прибули, ОСОБА_45 пояснив таке.

3.1. Підійшовши до будинку, вони побачили бите скло.

3.2. Всередині будинку знаходились чоловік та жінка.

(а) «Чоловік син володарки (господарки) цього будинку; проживає з матір`ю і з бабусей»

У нього було, як пам`ятає свідок, «розсічено на голові»; його «Швидка допомога» доставила до «Лікарні швидкої медичної допомоги», де йому надали медичну допомогу.

(б) В будинку також була «дівчина» - «вона була без тілесних [ушкоджень], вона просто булла в шоковому стані»

(в) «Бабусі на даному етапі не було, вона була у сусідів»

3.3. Вони /працівники поліції/ «взяли на борт ОСОБА_47 (він нам розповів, що він не сам скоїв це правопорушення і що з ним було ще двоє осіб, і також на це вказували свідки) … та поїхали за вказаною [ ОСОБА_48 ] адресою по ОСОБА_49 спуску, і він вказав нам дім, в якому проживає він із двома братами» .

4. Про події, що відбувались за місцем проживання ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 свідок ОСОБА_45 розповів таке.

4.1. ОСОБА_50 : «запросив двох напарників [працівників поліції] до себе додому, і ми вдвох з напарником [з іншим працівником поліції] стояли біля воріт»

4.2. «Після цього він [ ОСОБА_50 ] нас покликав».

4.3. Далі, «один із братів почав збирати речі і сумку, в якій перебували речі, які були вкраденими в даному будинку [у будинку АДРЕСА_1 ]»

4.4. Після цього ми поїхали назад до будинку [ АДРЕСА_1 ], де вже була слідча слідчо-оперативна група та «Швидка допомога», яка надавала потерпілому медичну допомогу»

5. Свідок ОСОБА_45 також зазначив, що свідком подій, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, він не був.

В той же час, зі слів інших осіб, про сутність події, що стала підставою для виклику, може пояснити таке.

(а) «Затримані пояснювали, що жінка щось повинна була, та вони хотіли цей борг забрати» /":/1009/1037.mp3"; часова позначка 00:01:50/.

(б) ОСОБА_8 «розповідав, що до нього в будинок увірвався чоловік і розбив скло, і наніс йому тілесні ушкодження», «цей чоловік проник через вікно»

ОСОБА_8 також казав, що тілесні ушкодження йому /потерпілому/ наносив ОСОБА_50 , «в присутності одного з братів», інший з «братів» стояв «на стреме».

При цьому ОСОБА_8 пояснив, що нападники «прийшли забирати борг і вірвались до його приватного будинку» /":/1009/1037.mp3"; часова позначка 00:04:56/.

Били ж вони його «за те, що він чинив опір за те, що вони проникли до його будинку» /":/1009/1037.mp3"; часова позначка 00:05:31/

Релевантні норми права.

1. Відповідно до статті 95 Кримінального Процесуального Кодексу України

Показання - це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження.

/частина 1/

…

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання… Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них..

/частина 4/

2. Відповідно до статті 352 Кримінального Процесуального Кодексу України

Перед допитом свідка головуючий встановлює відомості про його особу та з`ясовує стосунки свідка з обвинуваченим і потерпілим. Крім того, головуючий з`ясовує чи отримав свідок пам`ятку про права та обов`язки свідка, чи зрозумілі вони йому, і в разі необхідності роз`яснює їх, а також з`ясовує, чи не відмовляється він з підстав, встановлених цим Кодексом, від давання показань, і попереджає його про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання.

/частина 1/

Якщо перешкод для допиту свідка не встановлено, головуючий у судовому засіданні приводить його до присяги

/частина 2/

Суд зобов`язаний контролювати хід допиту свідків, щоб уникнути зайвого витрачання часу, захистити свідків від образи або не допустити порушення правил допиту.

/частина 3/

…

Свідка обвинувачення першим допитує прокурор, а свідка захисту - захисник, якщо обвинувачений взяв захист на себе обвинувачений (прямий допит). Під час прямого допиту не дозволяється ставити навідні запитання, тобто запитання, у формулюванні яких міститься відповідь, частина відповіді або підказка до неї.

/частина 6/

Після прямого допиту протилежній стороні кримінального провадження надається можливість перехресного допиту свідка. Під час перехресного допиту дозволяється ставити навідні запитання.

/частина 7/

…

Після допиту свідка йому можуть бути поставлені запитання потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, їх представниками та законними представниками, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, а також головуючим та суддями.

/частина 12/

3. Відповідно до статті 96 Кримінального Процесуального Кодексу України

Сторони кримінального провадження мають право ставити свідку запитання щодо його можливості сприймати факти, про які він дає показання, а також щодо інших обставин, які можуть мати значення для оцінки достовірності показань свідка.

/частина 1/

Для доведення недостовірності показань свідка сторона має право надати показання, документи, які підтверджують його репутацію, зокрема, щодо його засудження за завідомо неправдиві показання, обман, шахрайство або інші діяння, що підтверджують нечесність свідка.

/частина 2/

Свідок зобов`язаний відповідати на запитання, спрямовані на з`ясування достовірності його показань.

/частина 3/

4. Відповідно до статті 97 Кримінального Процесуального Кодексу України

Показаннями з чужих слів є висловлювання, здійснене в усній, письмовій або іншій формі, щодо певного факту, яке ґрунтується на поясненні іншої особи.

/частина 1/

Суд має право визнати допустимим доказом показання з чужих слів незалежно від можливості допитати особу, яка надала первинні пояснення, у виняткових випадках, якщо такі показання є допустимим доказом згідно з іншими правилами допустимості доказів.

При прийнятті цього рішення суд зобов`язаний враховувати:

1)значення пояснень і показань, у випадку їх правдивості, для з`ясування певної обставини і їх важливість для розуміння інших відомостей;

2)інші докази щодо питань, передбачених пунктом 1 цієї частини, які подавалися або можуть бути подані;

3)обставини надання первинних пояснень, які викликають довіру щодо їх достовірності;

4)переконливість відомостей щодо факту надання первинних пояснень;

5)складність спростування пояснень, показань з чужих слів для сторони, проти якої вони спрямовані;

6)співвідношення показань з чужих слів з інтересами особи, яка надала ці показання;

7)можливість допиту особи, яка надала первинні пояснення, або причини неможливості такого допиту.

/частина 2/

Суд має право визнати неможливим допит особи, якщо вона:

1)відсутня під час судового засідання внаслідок смерті або через тяжку фізичну чи психічну хворобу;

2)відмовляється давати показання в судовому засіданні, не підкоряючись вимозі суду дати показання;

3)не прибуває на виклик до суду, а її місцезнаходження не було встановлено шляхом проведення необхідних заходів розшуку;

4)перебуває за кордоном та відмовляється давати показання.

/частина 3/

…

Показання з чужих слів не може бути допустимим доказом факту чи обставин, на доведення яких вони надані, якщо показання не підтверджується іншими доказами, визнаними допустимими згідно з правилами, відмінними від положень частини другої цієї статті.

/частина 6/

Оцінка суду.

1. Оцінюючи показання свідків ОСОБА_34 ; ОСОБА_35 ; ОСОБА_36 ; ОСОБА_37 суд перш за все відзначає, що вони були наданими у встановленому законом порядку.

1.1. Так, кожен з цих свідків допитувався у суді, під час допиту кожного з них усі сторони, зокрема - захист - мали можливість поставити кожному з них запитання та внаслідок такого перевірити надійність та достовірність відповідних показань.

1.2. Суд також відзначає, що у повній відповідності до процитованих вище вимог законодавства перед дачею показань кожен зі свідків був попередженим про кримінальну відповідальність за дачу заздалегідь неправдивих показань та склав присягу.

2. Суд також відзначає, що ознак того, що показання будь-кого з цих свідків не є достовірними, під час перехресного допиту кожного з них виявлено не було.

До того ж, сторони, зокрема захист на недостовірність показань будь-кого з цих свідків не посилаються.

3. Суд також відзначає, що показання кожного з цих свідків в цілому є логічними, не містять істотних прогалин або суперечностей та в цілому дозволяють уявити цілісну картину подій, що відбувались під час відпрацювання повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення.

4. Насамкінець суд відзначає, що матеріали кримінального провадження не містять відомостей про обставини, що вказують про існування підстав для свідомої обмови будь-ким з цих свідків будь-кого з фігурантів цього кримінального провадження; сторони, зокрема захист про наявність таких обставин не посилаються.

5. Далі, суд відзначає таке.

5.1. Показання кожного з цих свідків умовно можна поділити на три частини:

-першу - у якій кожен з них описує власні дії під час відпрацювання виклику;

-другу у якій кожен з них описує обстановку після вчинення кримінального правопорушення, яку він особисто сприймав під час опрацювання виклику;

-третю - у якій кожен з них описує пояснення інших осіб під час відпрацювання виклику.

5.2. Законодавчі перешкоди для використання першої та другої частини показань свідків ОСОБА_34 ; ОСОБА_35 ; ОСОБА_36 ; ОСОБА_37 є відсутніми.

5.3. Третя частина ж може бути усвідомленою в двох аспектах:

(1)в аспекті відомостей про підстави дій кожного з свідків під час відпрацювання виклику;

(2)в аспекті сутнісного змісту пояснень фігурантів кримінального провадження під час відпрацювання виклику.

Стосовно цих обставин суд зауважує про наступне.

(а) Законодавчі перешкоди для використання показань ОСОБА_34 ; ОСОБА_35 ; ОСОБА_36 ; ОСОБА_37 в частині пояснень інших осіб в аспекті підстав дій співробітників поліції під час відпрацювання виклику є відсутніми.

(б) Проте, в аспекті сутнісного змісту пояснень фігурантів цього кримінального провадження ці ж показання є нічим іншим, як показаннями з чужих слів.

Та з огляду на щойно процитовані приписи статті 97 Кримінального Процесуального Кодексу України в цьому аспекті вони можуть бути використаними на підтвердження обставин, що підлягають встановленню під час кримінального провадження лише у разі, якщо:

-вони підтверджуються іншими належними та допустимими доказами;

-особу, пояснень яких вони стосуються, допитати у суді неможливо;

-вони стосуються обставин, які не є суттєвими для цього кримінального провадження та можуть бути практично безперешкодно спростованими стороною, проти якої вони спрямовані.

Наведене доводить, що показання свідків ОСОБА_34 ; ОСОБА_35 ; ОСОБА_36 ; ОСОБА_37 :

-повною мірою можуть використовуватись на підтвердження обставин, що стосуються процедури, застосованої для мети цього кримінального провадження до ОСОБА_5 , а також до ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ;

-повною мірою можуть використовуватись для усвідомлення обстановки після вчинення кримінального правопорушення;

-можуть використовуватись на підтвердження обставин, про які повідомляли інші особи, з обмеженнями, що визначені у статті 97 Кримінального Процесуального Кодексу України.

В……Органи досудового розслідування та публічне обвинувачення надали також відомості про обставини затримання ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Джерелом таких відомостей є:

-протокол затримання ОСОБА_5 ;

-ухвала слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва ОСОБА_51 про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу;

-протокол затримання ОСОБА_10 ;

-ухвала слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва ОСОБА_51 про обрання відносно ОСОБА_10 запобіжного заходу;

-протокол затримання ОСОБА_11 ;

-ухвала слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва ОСОБА_51 про обрання відносно ОСОБА_11 запобіжного заходу;

Зміст джерел доказів.

І……З наданого суду протоколу затримання ОСОБА_5 вбачається таке.

1. Цей протокол був складений заступником начальника слідчого відділу Центрального Відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Миколаївській області капітаном поліції ОСОБА_52 в приміщенні цього відділу за адресою: м. Миколаїв, вул. Декабристів, 8.

2. Складання протоколу затримання відбувалось в присутності захисника - адвоката ОСОБА_53 ..

3. Цей протокол був складеним протягом періоду з 01:06 години до 01:20 години 10 грудня 2020 року.

4. Часом фактичного затримання ОСОБА_5 визнавалось 21 година 55 хвилин 09 грудня 2020 року; місце фактичного затримання у протоколі не зазначене.

5. Підставами затримання ОСОБА_5 у протоколі визначається те, що безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

6. Підставою затримання також визначалось те, що ОСОБА_5 : «Підозрюється в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України».

7. Далі у протоколі зазначається, що ОСОБА_5 : «повідомлено зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснене, що він (вона) має право: отримувати медичну допомогу, негайно повідомити близьких родичів, членів сім`ї чи інших осіб (за вибором) про своє затримання і місце перебування відповідно до положень ст. 213 КПК України та інші процесуальні права, передбачені КПК України», а також - що йому були роз`яснені його процесуальні права підозрюваного.

8. У протоколі містяться позначки про те, що ОСОБА_5 було запропоновано надати пояснення із приводу його затримання, та він зазначив, що із затриманням він згоден.

9. Далі у протоколі зазначається таке.

9.1. Після цього оперуповноважений СКП Центрального Відділу поліції Головного управління Національної поліції у Миколаївській області ОСОБА_54 у присутності двох понятих здійснив особистий обшук затриманого, під час якого в нього були вилучені:

-мобільний телефон марки BRAVIS imei: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , з влаштованою карткою мобільного оператора «Київстар»

9 .2. У цій частині протоколу містяться позначки про те, що зауважень та доповнень до протоколу від ОСОБА_5 не надходило.

9.3. В цій частині протокол містить позначки такого змісту: «З протоколом ознайомлені поняті, яким у відповідності з вимогами ст. 66 КПК України роз`яснено обов`язок не розголошувати відомості щодо проведеної процесуальної дії»

9.4. Далі, ця частина протоколу містить підписи понятих.

10. Протокол містить підписи слідчого, захисника та обвинуваченого.

ІІ……З залученої до матеріалів кримінального провадження ухвали слідчого судді про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу вбачається таке.

1. Вона була винесеною 11 грудня 2020 року слідчим суддею Центрального районного суду міста Миколаєва ОСОБА_55 .

2. Вона була винесеною у зв`язку із здійсненням кримінального провадження № 0004332, зареєстрованого у Єдиному Реєстрі Досудових Розслідувань 09 грудня 2020 року.

3. Вона була винесеною за наслідками судового розгляду, що здійснювався у відкритому судовому засіданні за участі прокурора ОСОБА_29 , слідчого ОСОБА_56 , ОСОБА_5 /який на той час перебував у статусі підозрюваного/ та його захисника ОСОБА_53 .

3. В ухвалі зазначається таке.

3.1. 11 грудня 2020 року «до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання старшого слідчого СВ Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_26 погоджене з прокурором Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_29 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 ».

3.2. «Сторона захисту проти задоволення клопотання заперечувала та просила застосувати більш м`який запобіжний захід, обґрунтовуючи свої доводи тим, що підозра є необґрунтованою та відсутні ризики, на які посилається прокурор. Також під час розгляду вказаного клопотання підозрюваний ОСОБА_5 повідомив, що під час затримання та в подальшому, під час перебування в ізоляторі тимчасового тримання і в Центральному ВП ГУНП в Миколаївській області до нього застосовувалась безпідставна фізична сила та катування з боку працівників правоохоронних органів, в результаті чого у підозрюваного наявні тілесні ушкодження».

3.3. За наслідками судового розгляду слідчий суддя встановила наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину та ризиків, необхідність запобігання яким виправдовує застосування відносно того запобіжного заходу.

Слідчий суддя також встановила, що жоден з передбачених законом ризиків, окрім тримання під вартою, не забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 .

3.4. Стосовно посилань сторони захисту слідчий суддя зазначила таке.

при розгляді клопотання підозрюваний ОСОБА_5 зазначив, що під час його затримання та в подальшому, під час перебування в ізоляторі тимчасового тримання і в Центральному ВП ГУНП в Миколаївській області до нього застосовувалась безпідставна фізична сила та катування з боку працівників правоохоронних органів, в результаті чого у підозрюваного наявні тілесні ушкодження

Відповідно до ч. 6 ст. 206 КПК України, якщо під час будь - якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та:

1)забезпечити невідкладне проведення судово - медичного обстеження особи;

2)доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи;

3)вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Частиною 7 ст. 206 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний діяти в порядку, передбаченому частиною шостою цієї статті, незалежно від наявності заяви особи, якщо її зовнішній вигляд, стан чи інші відомі слідчому судді обставини дають підстави для обґрунтованої підозри порушення вимог законодавства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі.

Враховуючи об`єктивні дані викладені підозрюваним, які можуть свідчити про порушення вимог законодавства під час затримання, слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати уповноважених осіб забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження ОСОБА_5 та доручити Територіальному Управлінню ДБР у м. Миколаєві дослідження фактів, викладених затриманим ОСОБА_5 , щодо застосування відносно нього фізичного насилля з боку працівників правоохоронних органів.

4. Слідчий суддя постановила:

«Клопотання старшого слідчого СВ Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_26 погоджене з прокурором Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_29 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 04.02.2021р. включно.

Зобов`язати уповноважених осіб забезпечити невідкладне проведення судово - медичного обстеження ОСОБА_5 .

Доручити Територіальному Управлінню ДБР у м. Миколаєві провести дослідження фактів щодо спричинення тілесних ушкоджень співробітниками правоохоронних органів під час затримання ОСОБА_5 та його катування під час перебування в ізоляторі тимчасового тримання і в Центральному ВП ГУ НП в Миколаївській області».

ІІІ……З наданого суду протоколу затримання ОСОБА_10 вбачається таке.

1. Цей протокол був складений заступником начальника слідчого відділу Центрального Відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Миколаївській області капітаном поліції ОСОБА_52 в приміщенні цього відділу за адресою: м. Миколаїв, вул. Декабристів, 8.

2. Складання протоколу затримання відбувалось в присутності захисника - адвоката ОСОБА_57 ..

3. Цей протокол був складеним протягом періоду з 00:20 години до 00:36 години 10 грудня 2020 року.

4. Часом фактичного затримання ОСОБА_10 визнавалось 22 година 05 хвилин 09 грудня 2020 року; місце фактичного затримання у протоколі не зазначене.

5. Підставами затримання ОСОБА_10 у протоколі визначається те, що безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

6. Підставою затримання також визначалось те, що ОСОБА_10 : «Підозрюється в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України».

7. Далі у протоколі зазначається, що ОСОБА_10 : «повідомлено зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснене, що він (вона) має право: отримувати медичну допомогу, негайно повідомити близьких родичів, членів сім`ї чи інших осіб (за вибором) про своє затримання і місце перебування відповідно до положень ст. 213 КПК України та інші процесуальні права, передбачені КПК України», а також - що йому були роз`яснені його процесуальні права підозрюваного.

8. У протоколі містяться позначки про те, що ОСОБА_10 було запропоновано надати пояснення із приводу його затримання, та він зазначив, що із затриманням він не згоден.

9. Далі у протоколі зазначається таке.

9.1. Після цього оперуповноважений СКП Центрального Відділу поліції Головного управління Національної поліції у Миколаївській області ОСОБА_54 у присутності двох понятих здійснив особистий обшук затриманого, під час якого в нього були вилучені:

-«пательня чорного кольору з нагаром; праска радянського виробництва 1990 року, телевізійна антена радянського виробництва, цифровий ТВ приймач чорного кольору, зарядний пристрій Ксіомі, подовжувач марки «альфа» білого кольору, подовжувач марки «Альфа» білого кольору, гвинт, гайка, подовжувач білого кольору без маркування, подовжувач радянського виробництва білого кольору, підставка для пательні, шматок дроту чорного кольору з вилкою на кінці»

9 .2. У цій частині протоколу містяться позначки про те, що зауважень та доповнень до протоколу від ОСОБА_10 не надходило.

9.3. В цій частині протокол містить позначки такого змісту: «З протоколом ознайомлені поняті, яким у відповідності з вимогами ст. 66 КПК України роз`яснено обов`язок не розголошувати відомості щодо проведеної процесуальної дії»

9.4. Далі, ця частина протоколу містить підписи понятих.

10. Протокол містить підписи слідчого, захисника та обвинуваченого.

11. Окрім того, в протоколі міститься зауваження захисника такого змісту:

«Затримання відбулось за місцем проживання працівники поліції проникли до житла незаконно без дозволу суду та затримали ОСОБА_10 після чого доставили до Центрального ВП. Вважаю, що немає підстав зазначених для затримання в порядку ст.. 208, затримання не законне»

Ця заява підписана захисником ОСОБА_58 10.12.2020 о 00 год. 55 хв.

ІV……З залученої до матеріалів кримінального провадження ухвали слідчого судді про обрання відносно ОСОБА_10 запобіжного заходу вбачається таке.

1. Вона була винесеною 11 грудня 2020 року слідчим суддею Центрального районного суду міста Миколаєва ОСОБА_55 .

2. Вона була винесеною у зв`язку із здійсненням кримінального провадження № 0004332, зареєстрованого у Єдиному Реєстрі Досудових Розслідувань 09 грудня 2020 року.

3. Вона була винесеною за наслідками судового розгляду, що здійснювався у відкритому судовому засіданні за участі прокурора ОСОБА_29 , слідчого ОСОБА_56 , ОСОБА_10 /який на той час перебував у статусі підозрюваного/ та його захисника ОСОБА_57 .

4. В ухвалі зазначається таке.

4.1. 11 грудня 2020 року «до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання старшого слідчого СВ Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_26 погоджене з прокурором Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_29 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 ».

4.2. «Сторона захисту проти задоволення клопотання заперечувала та просила застосувати більш м`який запобіжний захід, обґрунтовуючи свої доводи тим, що підозра є необґрунтованою та відсутні ризики, на які посилається прокурор. Також під час розгляду вказаного клопотання підозрюваний ОСОБА_10 повідомив, що під час затримання та в подальшому, під час перебування в ізоляторі тимчасового тримання і в Центральному ВП ГУНП в Миколаївській області до нього застосовувалась безпідставна фізична сила та катування з боку працівників правоохоронних органів. Таким чином захисник та підозрюваний зазначали, що затримання підозрюваного відбулось із грубим порушенням вимог ст. 208 КПК України, та просили визнати затримання ОСОБА_10 09.12.2020 року незаконним».

4.3. За наслідками судового розгляду слідчий суддя встановила наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 злочину та ризиків, необхідність запобігання яким виправдовує застосування відносно того запобіжного заходу.

Слідчий суддя також встановила, що жоден з передбачених законом ризиків, окрім тримання під вартою, не забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_10 .

4.4. Стосовно посилань сторони захисту слідчий суддя зазначила таке.

(а) «Під час розгляду даного клопотання доводи сторони захисту з приводу незаконного затримання ОСОБА_10 не знайшли свого підтвердження та спростовуються дослідженими під час судового засідання доказами.

Так, статтею 208 КПК України передбачено, що уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; 3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.

Відповідно до протоколу затримання від 10.01.2020р., ОСОБА_10 було затримано о 22 год. 05 хв. безпосередньо після вчинення злочину, що відповідає вимогам ст. 208 КПК України».

(б) «Також, при розгляді клопотання підозрюваний ОСОБА_10 зазначив, що під час його затримання та в подальшому, під час перебування в ізоляторі тимчасового тримання і в Центральному ВП ГУНП в Миколаївській області до нього застосовувалась безпідставна фізична сила та катування з боку працівників правоохоронних органів.

Відповідно до ч. 6 ст. 206 КПК України, якщо під час будь - якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та:

1)забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи;

2)доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи;

3)вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Частиною 7 ст. 206 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний діяти в порядку, передбаченому частиною шостою цієї статті, незалежно від наявності заяви особи, якщо її зовнішній вигляд, стан чи інші відомі слідчому судді обставини дають підстави для обґрунтованої підозри порушення вимог законодавства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі.

Враховуючи об`єктивні дані викладені підозрюваним, які можуть свідчити про порушення вимог законодавства під час затримання, слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати уповноважених осіб забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження ОСОБА_10 та доручити Територіальному Управлінню ДБР у м. Миколаєві дослідження фактів, викладених затриманим ОСОБА_10 , щодо застосування відносно нього фізичного насилля з боку працівників правоохоронних органів».

5. Слідчий суддя постановила:

«Клопотання старшого слідчого СВ Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_26 погоджене з прокурором Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_29 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 04.02.2021р. включно.

Зобов`язати уповноважених осіб забезпечити невідкладне проведення судово - медичного обстеження ОСОБА_10 .

Доручити Територіальному Управлінню ДБР у м. Миколаєві провести дослідження фактів щодо спричинення тілесних ушкоджень співробітниками правоохоронних органів під час затримання ОСОБА_10 та його катування під час перебування в ізоляторі тимчасового тримання і в Центральному ВП ГУ НП в Миколаївській області.

Скаргу захисника ОСОБА_58 на незаконне затримання ОСОБА_10 залишити без задоволення».

V……З наданого суду протоколу затримання ОСОБА_11 вбачається таке.

1. Цей протокол був складений слідчим слідчого відділу Центрального Відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_59 в приміщенні цього відділу за адресою: м. Миколаїв, вул. Декабристів, 8.

2. Складання протоколу затримання відбувалось в присутності захисника - адвоката ОСОБА_60 .

3. Цей протокол був складеним протягом періоду з 02:22 години до 02:45 години 10 грудня 2020 року.

4. Часом фактичного затримання ОСОБА_11 визнавалось 00 година 15 хвилин 10 грудня 2020 року; місце фактичного затримання у протоколі не зазначене.

5. Підставами затримання ОСОБА_11 у протоколі визначається те, що безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

6. Підставою затримання також визначалось те, що ОСОБА_11 : «Підозрюється в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України».

7. Далі у протоколі зазначається, що ОСОБА_11 : «повідомлено зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснене, що він (вона) має право: отримувати медичну допомогу, негайно повідомити близьких родичів, членів сім`ї чи інших осіб (за вибором) про своє затримання і місце перебування відповідно до положень ст. 213 КПК України та інші процесуальні права, передбачені КПК України», а також - що йому були роз`яснені його процесуальні права підозрюваного.

8. У протоколі містяться позначки про те, що ОСОБА_11 було запропоновано надати пояснення із приводу його затримання, але від дачі пояснень він відмовився.

9. Далі у протоколі зазначається таке.

9.1. Після цього оперуповноважений СКП Центрального Відділу поліції Головного управління Національної поліції у Миколаївській області ОСОБА_54 у присутності двох понятих здійснив особистий обшук затриманого, під час якого «нічого не [було] виявлене та [було] вилучене»

9.2. У цій частині протоколу містяться позначки про те, що зауважень та доповнень до протоколу від ОСОБА_11 не надходило.

9.3. В цій частині протокол містить позначки такого змісту: «З протоколом ознайомлені поняті, яким у відповідності з вимогами ст. 66 КПК України роз`яснено обов`язок не розголошувати відомості щодо проведеної процесуальної дії»

9.4. Далі, ця частина протоколу містить підписи понятих.

10. Протокол містить підписи слідчого, захисника та обвинуваченого.

VІ……З залученої до матеріалів кримінального провадження ухвали слідчого судді про обрання відносно ОСОБА_11 запобіжного заходу вбачається таке.

1. Вона була винесеною 11 грудня 2020 року слідчим суддею Центрального районного суду міста Миколаєва ОСОБА_55 .

2. Вона була винесеною у зв`язку із здійсненням кримінального провадження № 0004332, зареєстрованого у Єдиному Реєстрі Досудових Розслідувань 09 грудня 2020 року.

3. Вона була винесеною за наслідками судового розгляду, що здійснювався у відкритому судовому засіданні за участі прокурора ОСОБА_29 , слідчого ОСОБА_56 , ОСОБА_11 /який на той час перебував у статусі підозрюваного/ та його захисника ОСОБА_60 .

4. В ухвалі зазначається таке.

4.1. 11 грудня 2020 року «до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання старшого слідчого СВ Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_26 погоджене з прокурором Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_29 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_11 ».

4.2. «Сторона захисту проти задоволення клопотання заперечувала та просила застосувати більш м`який запобіжний захід, обґрунтовуючи свої доводи тим, що підозра є необґрунтованою та відсутні ризики, на які посилається прокурор. Також під час розгляду вказаного клопотання підозрюваний ОСОБА_11 повідомив, що під час затримання та в подальшому, під час перебування в ізоляторі тимчасового тримання і в Центральному ВП ГУНП в Миколаївській області до нього застосовувалась безпідставна фізична сила та катування з боку працівників правоохоронних органів, в результаті чого у підозрюваного наявні тілесні ушкодження».

4.3. За наслідками судового розгляду слідчий суддя встановила наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_11 злочину та ризиків, необхідність запобігання яким виправдовує застосування відносно того запобіжного заходу.

Слідчий суддя також встановила, що жоден з передбачених законом ризиків, окрім тримання під вартою, не забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_10 .

4.4. Стосовно посилань сторони захисту слідчий суддя зазначила таке.

«Також, при розгляді клопотання підозрюваний ОСОБА_11 зазначив, що під час його затримання та в подальшому, під час перебування в ізоляторі тимчасового тримання і в Центральному ВП ГУНП в Миколаївській області до нього застосовувалась безпідставна фізична сила та катування з боку працівників правоохоронних органів, в результаті чого у підозрюваного наявні тілесні ушкодження.

Відповідно до ч. 6 ст. 206 КПК України, якщо під час будь - якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та:

1)забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи;

2)доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи;

3)вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Частиною 7 ст. 206 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний діяти в порядку, передбаченому частиною шостою цієї статті, незалежно від наявності заяви особи, якщо її зовнішній вигляд, стан чи інші відомі слідчому судді обставини дають підстави для обґрунтованої підозри порушення вимог законодавства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі.

Враховуючи об`єктивні дані викладені підозрюваним, які можуть свідчити про порушення вимог законодавства під час затримання, слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати уповноважених осіб забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження ОСОБА_11 та доручити Територіальному Управлінню ДБР у м. Миколаєві дослідження фактів, викладених затриманим ОСОБА_11 , щодо застосування відносно нього фізичного насилля з боку працівників правоохоронних органів».

5. Слідчий суддя постановила:

«Клопотання старшого слідчого СВ Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_26 погоджене з прокурором Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_29 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_11 задовольнити.

Застосувати на строк до 04.02.2021р. включно до підозрюваного ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Зобов`язати уповноважених осіб забезпечити невідкладне проведення судово медичного обстеження ОСОБА_11 .

Доручити Територіальному Управлінню ДБР у м. Миколаєві провести дослідження фактів щодо спричинення тілесних ушкоджень співробітниками правоохоронних органів під час затримання ОСОБА_11 та його катування під час перебування в ізоляторі тимчасового тримання та в Центральному ВП ГУ НП в Миколаївській області».

Релевантні норми права

Оцінюючі вказані джерела, суд враховує процитовані вище приписи статті 99 Кримінального Процесуального Кодексу України.

Оцінка суду.

Кожен з вказаних документів був складений компетентними особами у передбаченому для їх складання випадку.

Отже, перелічені протоколи затримання та ухвали слідчого судді можуть використовуватись на підтвердження обставин, що стосуються процедури, застосованої для мети цього кримінального провадження до ОСОБА_5 , а також до ОСОБА_10 та

ОСОБА_11 ……Наведені джерела доказів у їх сукупності дозволяють встановити події, що визначають обставини, що характеризують процедури, застосовані для досягнення мети цього кримінального провадження до ОСОБА_5 , а також до ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , таким чином.

І……З відомостей згаданого вище рапорту вбачається, що 09 грудня 2020 року о 18:52 на спеціальну лінію «102» надійшло повідомлення про бійку у будинку за адресою:

АДРЕСА_3 відомостей того ж рапорту вбачається, що у той же день о 18:59 в район вчинення кримінального правопорушення прибув наряд поліції «Алтин-30».

1. Неподалік вказаного будинку працівники поліції, що входили до вказаного наряду, побачили ОСОБА_5 , на якого інші громадяни вказали, як на особу, яка є причетною для подій, що стали приводом для виклику поліції.

За такого працівники поліції наказали ОСОБА_5 залишатись поруч із ними.

При цьому сам ОСОБА_5 свою причетність до вчинення протиправних дій заперечував.

2. Далі, працівники поліції попрямували до приміщень будинку АДРЕСА_1 .

Разом із ними, на виконання вказівок працівників поліції, туди ж попрямував ОСОБА_5 .

3. Перебуваючи у вказаному будинку, працівники поліції на підставі пояснень мешканців цього будинку /«дівчини» - ОСОБА_7 та «чоловіка» - ОСОБА_8 / та результатів безпосереднього сприйняття ними обстановки у будинку з`ясували для себе сутність події, що відбулась, визначивши, що троє осіб вдерлись до приміщень будинку АДРЕСА_1 , побили мешканців цього будинку та заволоділи майном цих мешканців.

При цьому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вказали на ОСОБА_5 , як на особу, яка щойно вчинила відносно них злочин.

4. Під час цих подій ОСОБА_5 на вимогу/за пропозицією працівників поліції пояснив, що вчинив правопорушення, що стало приводом для виклику працівників поліції, це правопорушення він вчинив разом ще з двома особами.

5. Тим часом - о 19:53 до місця події прибув «допоміжний наряд поліції «Алтин-24».

6. Далі, під час вищеописаних подій ОСОБА_5 на вимогу/за пропозицією працівників поліції пояснив, що, на його думку, особи, разом з якими він вчинив правопорушення, після вчинення протиправних дій повернулись за місцем їх та його / ОСОБА_5 / тимчасового проживання (у будинку АДРЕСА_4 ).

ІІІ……Після цього на вимогу/за пропозицією працівників поліції ОСОБА_5 разом із ними прослідував до будинку АДРЕСА_4 .

IV……Далі, події відбувались таким чином.

1. Вирішуючи питання про те, чи проникали працівники поліції до будинку АДРЕСА_4 , суд відзначає таке.

1.1. Свідки ОСОБА_39 , ОСОБА_43 та ОСОБА_45 вказують, що працівники поліції проникли до цього будинку, де виявили ОСОБА_10 .

Натомість, свідок ОСОБА_38 стверджує, що до житла працівники поліції не проникали, а ОСОБА_10 сам до них вийшов.

В той же час, свідок ОСОБА_38 в своїх подальших показаннях вказує про те, що ОСОБА_10 при ньому збирав свої речі.

1.2. Оцінюючи ці докази у їх сукупності, суд відзначає таке.

(а) Показання свідка ОСОБА_34 в частині, що аналізуються, є суперечливими.

(б) Його показання в частині того, що ОСОБА_10 збирав речі в присутності працівників поліції, підтверджуються показаннями інших свідків.

В той же час, показання свідка ОСОБА_34 в частині того, що працівники поліції до будинку АДРЕСА_4 не проникали, іншими свідками, як зазначалось вище, не підтверджуються.

(в) Відсутні в матеріалах кримінального провадження й інші докази на підтвердження посилань свідка ОСОБА_34 про те, що працівники поліції до будинку АДРЕСА_4 не проникали.

Отже, посилання свідка ОСОБА_34 , ніби в обставинах цього кримінального провадження працівники поліції не проникали до будинку АДРЕСА_4 не можуть вважатись достовірними, з огляду на що не використовуються судом під час встановлення обставин, що стосуються процедури, застосованої для мети цього кримінального провадження.

1.3. Доказів на спростування того факту, що в обставинах цього кримінального провадження працівники поліції проникли до будинку АДРЕСА_4 /житла ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 / матеріали кримінального провадження не містять.

З огляду на таке, суд вважає доведеним, що під час відпрацювання виклику працівники поліції проникли до будинку АДРЕСА_4 .

2. З показань свідків ОСОБА_35 , ОСОБА_36 та ОСОБА_37 , які в цілому узгоджуються між собою, вбачається, що «участь» у такому проникненні брав ОСОБА_5 , який своїми ключами відкрив хвіртку та двері в будинок та «запросив» до помешкання працівників поліції.

Доказів на спростування викладених цими свідками обставин матеріали кримінального провадження не містять.

З огляду на таке, суд вважає доведеним, що працівники поліції проникли до житла ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з дозволу ОСОБА_5 .

3. Далі, з показань свідків ОСОБА_35 , ОСОБА_36 та ОСОБА_37 а також з показань свідка ОСОБА_34 вбачається, що у будинку АДРЕСА_4 вони виявили ОСОБА_10 .

ОСОБА_10 свою причетність до вчинення правопорушення, що стало приводом для виклику поліції, спочатку заперечував.

Але, оскільки працівники поліції на підставі отриманих ними на той час відомостей /зокрема пояснень ОСОБА_5 / вважали ОСОБА_41 причетним до вчинення цього правопорушення, вони наказали ОСОБА_61 надалі залишатись поруч із ними.

Принагідно суд відзначає, що свідок ОСОБА_39 повідомив, що під час цих подій до ОСОБА_41 були застосовані спеціальні засоби кайданки.

При цьому свідки ОСОБА_43 , ОСОБА_45 та ОСОБА_38 про таке не згадують, але цього факту не заперечують.

4. Далі, ОСОБА_10 , діючи на вимогу/за пропозицією працівників поліції, зібрав речі, «викрадені з будинку АДРЕСА_1 », та почав тримати їх при собі.

Ця обставина прямо підтверджується свідками ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 та ОСОБА_65 .

5. Далі, ОСОБА_10 , тримаючи вказані речі при собі, діючи на вимогу/за пропозицією працівників поліції, прослідував разом із ними до будинку АДРЕСА_1 .

Разом із ними до цього ж будинку прослідував і ОСОБА_5 , який також діяв на вимогу/за пропозицією працівників поліції.

Ці обставини прямо підтверджуються свідками ОСОБА_63 , ОСОБА_64 та ОСОБА_65 .

6. Свідок ОСОБА_39 посилався про те, що після виявлення ОСОБА_10 той був доставлений до відділку поліції, але не до будинку АДРЕСА_1 .

Але ці показання не узгоджуються із показаннями свідків ОСОБА_36 , ОСОБА_37 та ОСОБА_34 та жодним доказом не підтверджуються.

За такого показання свідка ОСОБА_35 в цій частині суд вважає неточними, через що під час встановлення обставин, що стосуються процедури, застосованої для мети цього кримінального провадження, не використовує.

V……Подальші події, що характеризують застосовану до ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 правову процедуру, були такими.

1. Внаслідок описаних вище дій працівників поліції у будинку АДРЕСА_1 , окрім працівників поліції та користувачів цього будинку, знаходились:

- ОСОБА_5 ;

- ОСОБА_10 , який мав при собі сумку з речами.

Та суд нагадує, що як ОСОБА_5 , так й ОСОБА_10 на той час за наказами працівників поліції перебували поруч з поліціянтами.

2. До того ж, як вказує у своїх показаннях свідок ОСОБА_43 , в це ж приміщенні під час цих же подій на вимогу/за пропозицією працівників поліції прибув й ОСОБА_11 .

3. Далі, з показань свідків ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 та ОСОБА_34 вбачається, що у цей період мешканці будинку АДРЕСА_1 вказали на ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , як на нападників.

Також мешканці цього будинку впізнали речі, які в цей час тримав при собі ОСОБА_10 , як такі, що були викраденими з будинку 26а по вулиці 8 Військовій у місті Миколаєві.

VІ……Подальші події, що характеризують застосовану до ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 правову процедуру, були такими.

1. З текстів згаданих протоколів затримання ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вбачається, що зрештою вони були направлені до Центрального відділу поліції Головного Управління національної поліції в Миколаївській області.

2. У приміщенні Центрального відділу поліції Головного Управління національної поліції в Миколаївській області було оформлення затримання:

- ОСОБА_5 у період часу з 01:06 до 01:20 години;

- ОСОБА_10 у період часу з 00:20 до 00:36 години;

- ОСОБА_11 у період часу з 02:22 до 02:45 години

3. З тексту тих же протоколів вбачається, що під час оформлення затримання ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 кожному з них була повідомлена сутність підозри відносно нього, кожен з них був забезпеченим захисником та кожному з них були роз`яснені процесуальні права підозрюваних.

4. Відповідно до текстів цих протоколів:

- ОСОБА_5 був затриманим 09 грудня 2020 року о 21:55 годин;

- ОСОБА_10 був затриманим у той же день о 22:05 годин; при цьому він мав при собі речі, які власники будинку АДРЕСА_1 впізнали, як вкрадені в них;

- ОСОБА_11 був затриманим 10 грудня 2020 року о 00:15 годин

Ґ……Оцінюючи обставини, утворені встановленими вище подіями, суд відзначає таке.

І……Порядок оцінки таких подій визначений у таких нормах права та настановах судової практики.

1. Відповідно до статті 208 Кримінального Процесуального Кодексу України /в редакції Закону України № 671-ІХ від 04 червня 2020 року, що діяла на час подій, які аналізуються

Уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках:

1)якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення;

2)якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин;

3)якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України;

4)якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого статтями 255, 255-1, 255-2 Кримінального кодексу України.

/частина 1/

...

Уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 цього Кодексу.

/частина 3/

Уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

…

/частина 4/

Про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, обов`язково складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого…

/частина 5/

1.2. Відповідно до статті 209 Кримінального Процесуального Кодексу України

Особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

1.3. Відповідно до абзацу 2 частини 5 статті 236 Кримінального Процесуального Кодексу України

Обшук особи здійснюється особами тієї самої статі у присутності адвоката, представника на вимогу такої особи. Неявка адвоката, представника для участі у проведенні обшуку особи протягом трьох годин не перешкоджає проведенню обшуку. Хід і результати особистого обшуку підлягають обов`язковій фіксації у відповідному протоколі.

2. Верховний Суд у своїй практиці тлумачив порядок застосування цих норм неодноразово.

2.1. Так, у Постанові від 15 червня 2021 року у справі № 204/6541/16-к Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного Кримінального Суду, окрім іншого, зазначив таке:

…оцінюючи обставини провадження, які можуть мати значення для встановлення процесуальних порушень і їх впливу на допустимість доказів та, відповідно, на справедливість провадження в цілому, Суд має зважати на дійсні обставини, а не лише на формальні ознаки документів, в яких вони зафіксовані. Характеристика тієї чи іншої дії стороною не є обов`язковою для суду, який визначає правову природу процесуальної дії на підставі її суттєвих ознак. Керуючись таким підходом, Суд неодноразово визнавав, що дія, визначена стороною обвинувачення, наприклад, як огляд місця події, насправді була обшуком, а негласна слідча (розшукова) дія мала правові характеристики допиту особи.

/пункт 15/

…

Суд жодним чином не применшує важливості протоколу затримання для фіксації підстав, обставин і процедури затримання, забезпечення права особи на свободу і запобігання зловживанням, яким може сприяти незареєстроване затримання. Своєчасне і точне фіксування затримання є важливою гарантією забезпечення права на свободу, гарантованого статтею 29 Конституції України та статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відсутність протоколу затримання або неточні відомості, внесені у такий протокол, є порушенням права на свободу, оскільки своєчасне і точне фіксування затримання є важливою гарантією від порушення інших прав особи.

Однак у цій справі питання полягає у тому, чи є сама собою відсутність протоколу затримання, спізніле його складання або зазначення неправильного часу затримання у такому протоколі у разі фактичного затримання особи достатньою підставою для визнання недопустимими доказів, отриманих у ході особистого обшуку фактично затриманої особи, якщо факт і обставини затримання доведені іншими доказами.

Суд зазначає, що факт затримання може визначатися не лише протоколом затримання, але й іншими засобами доказування. Таким чином, судова практика виходить з того, що факт затримання особи може встановлюватися не лише протоколом затримання, але й іншими доказами, а відомості, зазначені у протоколі, можуть бути спростовані або, навпаки, підтверджені іншими доказами.

Суд вважає, що, встановлюючи обставини затримання, у тому числі час фактичного затримання та наявність підстав для затримання, суди мають виходити з дійсних обставин, встановлених на підставі усієї сукупності доказів, наданих сторонами, включаючи, але не обмежуючись відповідним протоколом.

У цій справі суди попередніх інстанцій дослідили сукупність доказів, на підставі яких встановили обставини затримання, обшук засудженого і вилучення в нього наркотичних засобів, що дає можливість Суду надати оцінку як факту затримання (див. пункти 17-19 вище), так і законності затримання і особистого обшуку засудженого та впливу цих обставин на допустимість вилучених речових доказів.

/пункти 23 27/

Суд звертає увагу, що особистий обшук особи під час затримання визнається цим Судом складовою частиною затримання особи в порядку статті 208 КПК.

Суд вважає, що для оцінки допустимості доказів, отриманих під час фактичного затримання особи, зокрема доказів, знайдених у ході особистого обшуку особи, слід виходити з того, чи було саме затримання законним у значенні статті 208 КПК, а саме чи існували обставини, які давали підстави для затримання.

/пункти 28 29/

патрульний поліцейський, який знаходиться при виконанні своїх службових обов`язків, є уповноваженою службовою особою в значенні статті 208 КПК, який вправі здійснювати затримання відповідно до вимог цього положення.

/пункт 38/

особистий обшук є складовою процесу затримання і, таким чином, законне затримання саме собою дає підстави для проведення особистого обшуку. Більше того, слід взяти до уваги, що особистий обшук затриманої особи є необхідним, крім фіксації доказів правопорушення, також для забезпечення безпеки як осіб, що затримують, так і інших осіб, включаючи саму затриману особу. Тому особистий обшук, як правило, проводиться невідкладно після затримання. Таким чином, законність проведення обшуку до внесення відомостей в ЄРДР залежить від того, чи законно проводити затримання за таких обставин.

Затримання в порядку статей 207 або 208 КПК, за визначенням, є несподіваною для його учасників подією. Оскільки закон надає органам правопорядку повноваження за певних умов проводити затримання без попереднього судового дозволу, це означає, що законодавець визнає непередбачуваність обставин, які зумовлюють таке затримання.

Крім того, частина 1 статті 214 КПК надає повноваження вносити відомості про правопорушення до ЄРДР лише слідчому, прокурору і дізнавачу. Таким чином, уповноважена службова особа, яка затримала підозрюваного відповідно до статті 208 КПК і яка не є слідчим, прокурором або дізнавачем, не може внести відомості до ЄРДР. Це можливо лише після того, як відомості про правопорушення стануть відомі особам, яким надано таке право.

Виходячи з наведеного, наявність чи відсутність у ЄРДР на час затримання та особистого обшуку особи відомостей про правопорушення, у зв`язку з яким відбулося затримання, не може вважатися умовою його законності.

Таким чином, Суд вважає, що в обставинах цієї справи здійснення затримання і обшуку засудженого до внесення в ЄРДР відомостей про правопорушення, про яке стало відомо в результаті його затримання і обшуку, не суперечить вимогам кримінального процесуального закону в цьому аспекті.

/пункти 40 44/

Закон не ставить перед поліцейським вимоги вже в момент затримання переконався поза розумним сумнівом у тому, що особа, яку він підозрює у вчиненні злочину, насправді його вчинила. Для цього існують наступні стадії кримінального провадження, під час яких обґрунтованість підозри може бути підтверджена або спростована…

/пункт 47/

Сторона захисту в цій справі стверджує, що фактично затриманій особі не були роз`яснені права, як того вимагає частина 4 статті 208 КПК, зокрема право мати захисника, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього. Суд погоджується з тим, що в матеріалах справи відсутнє будь-яке підтвердження такого роз`яснення.

За таких обставин Суду належить визначити, чи позначилось це порушення на допустимості доказів, оспорюваних стороною захисту, а саме вилучених під час особистого обшуку наркотичних засобів.

Відповідно до частини 1 статті 87 КПК недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, а саме відомості (фактичні дані), які отримані саме завдяки такому порушенню. Тобто закон вимагає встановити прямий причиновий зв`язок між порушенням прав людини і отриманими доказами.

Суд зазначає, що не у всіх випадках порушення навіть фундаментальних прав і свобод особи під час кримінального провадження має прямий вплив на дотримання гарантій справедливого судового розгляду, зокрема й на допустимість доказів. Необґрунтовано тривале тримання під вартою або погані умови утримання можуть становити серйозне порушення фундаментальних прав особи, однак самі собою не впливають на допустимість доказів, отриманих під час кримінального провадження.

Тому, навіть якщо докази отримані в той час, коли сталося порушення того чи іншого права, однак це порушення прямо не впливало на отримання доказу, а лише співпадало у часі, це не є достатньою підставою для висновку, що докази отримані "внаслідок" такого порушення.

Таким чином, для вирішення питання, чи може порушення певних основоположних прав і свобод особи стати підставою для визнання доказів недопустимими, необхідно взяти до уваги не лише сам факт такого порушення, але й встановити його вплив на процес і характер отримання доказів.

Суд визнає, що засудженому не були роз`яснені права, що відповідно до пунктів 2 та 3 частини 2 статті 87 КПК має бути визнано істотним порушенням прав людини.

Суд послідовно визнає недопустимими показання, отримані від підозрюваної особи під час слідчих дій у випадку порушення її права зберігати мовчання і не свідчити проти себе. Це пояснюється тим, що право особи давати показання без застосування примусу лежить у самому серці кримінального процесу, тому для оцінки допустимості показань визначальним є дотримання права особи зберігати мовчання, і, відповідно, права бути поінформованим про такі права. Порушення цих прав має або може мати прямий вплив на зміст отриманих показань і, таким чином, такі порушення є релевантним фактором для оцінки допустимості показань.

/пункти 53-60/

2.2. У своїй Постанові від 09 липня 2024 року у справі № 678/428/23 Верховний Суд Колегією Суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду виснував, окрім іншого, що

судом касаційної інстанції вже неодноразово констатувалося, що затримання є несподіваною дією, а отже участь захисника з цього моменту є неможливою.

…

Сам факт відсутності протоколу про затримання особи у матеріалах кримінального провадження жодним чином не свідчить про недопустимість всіх отриманих у подальшому доказів у цьому провадженні або ж про недопустимість слідчих дій. Означене порушення прав особи, яке виразилося у нескладанні протоколу про затримання, несвоєчасному складанні протоколу про затримання або ж про затримання особи раніше, аніж це зазначено у протоколі затримання може бути усунуте шляхом констатації судом того часу затримання, коли воно реально відбулося. У цьому провадженні суди саме так й зробили…

2.3. Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного Кримінального суду у постанові від 16 лютого 2022 року у справі № 758/5719/16-к визначив таке

Залучення співробітників оперативних підрозділів для проведення процесуальних дій є формою взаємодії слідчих органів та органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, має організаційний характер і не потребує прийняття процесуального документа у виді письмового доручення.

3. Європейський Суд з Прав Людини у своїй прецедентній практиці сформулював підхід, відповідно до якого

незареєстроване (негласне) затримання особи є повним запереченням основоположних гарантій, визначених у статті 5 Конвенції, та являє собою найгрубіше порушення цих положень. Відсутність записів таких відомостей, як дата, час та місце затримання, ім`я затриманого, причини затримання та відомостей про особу, яка здійснила затримання, слід розглядати, як несумісні з вимогою законності та самою метою статті 5 Конвенції.

/див., окрім іншого, пункт 45 Рішення у справі «Смолик проти України»/

У згаданому вище рішенні від 08 лютого 2024 року у справі «Богдан проти України» Європейський Суд з Прав Людини, окрім наведеного вище, зазначив:

заявника de facto затримали 14 квітня та позбавили свободи до 17 квітня 2014 року , коли його затримання офіційно задокументували.

З моменту його затримання національні органи влади мали правдоподібні підстави підозрювати, що заявник був причетний до крадіжки, і тому його слід було вважати «підозрюваним» в автономному тлумаченні Конвенції, яке вимагало застосування гарантій статті 6 Конвенції, зокрема права на доступ до правової допомоги.

Працівники міліції зазначили, що заявника допитали у відділі міліції, і використання інформації, отриманої під час цих неофіційних допитів, дозволило працівникам міліції повернути вкрадені речі.

Усі ці події відбулися до того, як наступного дня заявнику роз`яснили його право на правову допомогу (див. пункт 6).

У цьому контексті Суд нагадує свою усталену практику, згідно з якою будь-яку розмову між затриманим, якого підозрюють у вчиненні кримінального правопорушення, та працівниками міліції слід розглядати як офіційний контакт, і він не може характеризуватися як неофіційний допит чи неофіційна бесіда (див. рішення у справі «Айєтулла Ай проти Туреччини» (Ayetullah Ay v. Turkey), заяви № 29084/07 і № 1191/08, пункт 137, від 27 жовтня 2020 року з подальшими посиланнями).

/пункти 48 -53/

4. Відповідно до статті 38 Закону України «Про Національну поліцію»:

Поліція може проникнути до житла чи іншого володіння особи без вмотивованого рішення суду лише в невідкладних випадках, пов`язаних із:

1)рятуванням життя людей та цінного майна під час надзвичайних ситуацій;

2)безпосереднім переслідуванням осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення;

3)припиненням кримінального правопорушення, що загрожує життю осіб, які знаходяться в житлі або іншому володінні.

/частина 1/

Проникнення поліцейського до житла чи іншого володіння особи не може обмежувати її права користуватися власним майном.

/частина 2/

Про застосування вказаного поліцейського заходу обов`язково складається протокол.

/частина 3/

5. Суд також враховує, що, як виснував Верховний Суд у постанові від 06 червня 2023 року у справі № 489/6721/21:

Суд вже неодноразово зазначав, що суд, який розглядає обвинувачення по суті, наділений повноваженнями досліджувати усі обставини для вирішення питань, важливих для виконання його завдань.

/пункт 24/

ІІ……Наведені приписи законодавства та настанови судової практики дозволяють оцінити встановлені судом обставин, що характеризують процедури, застосовані для досягнення мети цього кримінального провадження до ОСОБА_5 , а також до ОСОБА_10 та ОСОБА_11 таким чином.

Щодо застосованої до ОСОБА_5 та до ОСОБА_10 процедури в цілому.

1. Наведені вище обставини доводять перш за все, що ОСОБА_5 змушений був залишатись поруч з працівниками поліції одразу після їх /працівників поліції/ прибуття на місце події /тобто приблизно з 18:59 години/.

Відповідно до щойно процитованих приписів статті 209 Кримінального Процесуального Кодексу України таке означає, що саме з цього моменту, тобто приблизно з 19:00 години/ ОСОБА_5 був затриманим.

2. Далі, встановлені вище події, що визначають обставини, що характеризують процедури, застосовані для досягнення мети цього кримінального провадження до ОСОБА_5 , не можуть бути усвідомленими інакше, як так, що:

(1) ОСОБА_5 , коли той був затриманим, працівники поліції «пред`явили» ОСОБА_66 та ОСОБА_7 ;

(2) ОСОБА_5 , будучі затриманим, повідомив працівникам поліції про осіб, разом з якими вчиняв кримінальне правопорушення, та місце їх /таких осіб/ можливого перебування;

(3) ОСОБА_5 , будучи затриманим, вчинив дії, що дозволили працівникам поліції проникнути у будинок АДРЕСА_4 , де мешкав разом із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

3. Далі, працівники поліції проникли до будинку АДРЕСА_4 .

На той момент в приміщеннях цього будинку перебував ОСОБА_10 ..

4. Після прибуття до того будинку працівників поліції ОСОБА_10 змушений був залишатись поруч з працівниками поліції /тобто, з району 20:00 20:30 години/.

Відповідно до щойно процитованих приписів статті 209 Кримінального Процесуального Кодексу України таке означає, що саме з цього моменту ОСОБА_10 був затриманим.

5. Будучи затриманим, ОСОБА_10 зібрав до сумки речі, які були визначені, як такі, що протиправно вилучені з будинку АДРЕСА_1 .

Надалі ці речі /в сумці/ він тримав при собі до їх передачі працівникам поліції.

6. Далі, працівники поліції разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_10 повернулись до будинку АДРЕСА_1 .

7. Після цього були складені протоколи їх затримання.

Щодо правової процедури, застосованої до ОСОБА_5 .

Законність затримання.

І……Спершу суд відзначає, що в обставинах цього кримінального провадження затримання ОСОБА_5 не тільки «за визначенням», але в дійсно було несподіваним для його учасників.

Так, з тексту згаданого рапорту та інших матеріалів кримінального провадження не вбачається, що під час виклику працівники поліції були попередженими про те, що на місці події затримана особа, яка брала участь у «бійці»; затримання ОСОБА_5 сторонніми особами в цьому випадку вочевидь було «випадковим» та не могло бути передбаченим ані самими особами, що здійснили затримання, ані працівниками правоохоронних органів, ані тим більше самим ОСОБА_5

ІІ……Далі, вирішуючи питання про те, чи було затримання ОСОБА_5 здійсненим «уповноваженими особами», суд спирається на дороговкази, що містяться у щойно процитованій Постанові Верховного Суду від 15 червня 2021 року у справі № 204/6541/16-к.

З огляду на ці дороговкази суд відзначає, що затримання ОСОБА_5 було здійсненим працівниками патрульної поліції; ці особи є «уповноваженими» в сенсі статті 209 Кримінального Процесуального Кодексу України на здійснення затримання.

Отже, затримання ОСОБА_5 було здійсненим «уповноваженими особами»

ІІІ…….Далі, суд має вирішити питання про те, чи було таке затримання законним.

Вирішуючи це питання, суд відзначає наступне.

1. Спершу суд відзначає, що затримання ОСОБА_5 вочевидь було здійсненим до внесення до Єдиного Реєстру Досудових Розслідувань відомостей про правопорушення, факт вчинення якого зумовив затримання.

Але стосовно цієї обставини суд, з огляду на те, що, як доведено вище, це затримання було несподіваним для його учасників, спираючись на дороговкази, що містяться у щойно процитованій Постанові Верховного Суду від 15 червня 2021 року у справі № 204/6541/16-к, відзначає, що само по собі затримання до внесення відомостей до цього реєстру про його /затримання/ незаконність не свідчить.

2. Далі, суд має вирішити, чи були в працівників поліції підстави для затримання ОСОБА_5 .

Стосовно цього питання суд відзначає наступне.

2.1. Наведені вище відомості щодо обставин, що характеризують процедури, застосовані для досягнення мети цього кримінального провадження до ОСОБА_5 , доводять, що на момент затримання правоохоронці у встановленому порядку отримали повідомлення про те, що в районі будинку № 26а по вулиці 8 Слобідській у місті Миколаєві відбувається «бійка», тобто вчиняються протиправні дії.

2.2. Суд також відзначає, що інформація про «бійку» була зафіксованою у передбаченій для цього формі шляхом складання згаданого рапорту, який залучений до матеріалів кримінального провадження.

2.3. Далі, матеріали справи вказують, що під час прибуття працівників поліції сторонні особи прямо вказували на те, що у цій «бійці» щойно брав участь ОСОБА_5 ..

2.4. До того ж, з матеріалів справи вбачається, що зовнішній вигляд ОСОБА_5 давав підстави для обґрунтованого припущення про те, що він щойно вчинив злочин.

Отже, затримання ОСОБА_5 було здійсненим за наявності до того передбачених законом підстав.

3. Насамкінець суд відзначає, що безпосередньо у процесі затримання не брав участі захисник ОСОБА_5 ..

Але з цього приводу суд, з огляду на те, що в обставинах цього кримінального провадження затримання ОСОБА_5 було несподіваним для його учасників, спираючись на дороговкази, що містяться у процитованих вище Постановах Верховного Суду від 15 червня 2021 року у справі № 204/6541/16-к та від 09 липня 2024 року у справі № 678/428/23, зазначає, що таке само по собі про незаконність затримання, як такого, не свідчить.

4. Відповідно до дороговказів, що містяться у щойно процитованих Постановах Верховного Суду від 15 червня 2021 року у справі № 204/6541/16-к та від 09 липня 2024 року у справі № 678/428/23, обставини оформлення затримання самі по собі про незаконність затримання не свідчать, а порушення прав особи, яке виразилося у нескладанні протоколу про затримання, несвоєчасному складанні протоколу про затримання або ж про затримання особи раніше, аніж це зазначено у протоколі затримання може бути усунуте шляхом констатації судом того часу затримання, коли воно реально відбулося.

За такого у цій частині вироку обставини оформлення затримання ОСОБА_5 не аналізуються, аналіз цих обставин буде наданий нижче.

5. Слідчим суддею були отримані відомості, які можуть вказувати про те, що відносно ОСОБА_5 під час затримання було застосоване невиправдане насильство.

З огляду на таке слідчий суддя ухвалила доручити компетентним органам провести розслідування із тим, щоб підтвердити або спростувати ці відомості.

Наразі результати такого розслідування суду сторонами кримінального провадження не надані.

Але з цього приводу суд відзначає, що будь-які результати проведеного розслідування поставити під сумніви вказані висновки суду неспроможні.

Отже, суд констатує, що затримання ОСОБА_5 було законним.

Обставини оформлення затримання.

І……Суд констатує, що протокол затримання ОСОБА_5 був складеним лише 10 грудня 2020 року у період часу з 01:06 години до 01:20 години, тобто через приблизно 06 годин після його фактичного затримання.

Оцінюючи цю обставину, суд відзначає таке.

1. З процитованих вище приписів статті 208 Кримінального Процесуального Кодексу України вбачається, що негайно після затримання затриманій особі мають бути роз`ясненими її права; факт роз`яснення таких прав фіксується в протоколі затримання.

Наведене дає підстави для висновку, зокрема, про те, що протокол затримання має бути складеним як можливо швидше після затримання особи.

2. Суд усвідомлює, що затримання ОСОБА_5 в обставинах цього кримінального провадження було несподіваною для його учасників подією, що природно зумовлює виникнення чисельних суто технічних складнощів під час складання протоколу затримання.

Суд також усвідомлює, що такі складнощі цілком здатні вплинути на час, що сплине з моменту фактичного затримання до моменту складання відповідного протоколу.

3. В той же час, суд відзначає, що в обставинах цього кримінального провадження після затримання ОСОБА_5 за його участі була вчинена ціла низка дій, проведення кожної з яких також вимагало організаційних та технічних зусиль /як то переміщення до будинку АДРЕСА_4 , проникнення до цього будинку тощо/.

4. При цьому суд ладен погодитись навіть із тим, що вказані дії також були невідкладними.

4.1. Разом з тим суд відзначає, що, з огляду на наведені вище показання свідків ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 та ОСОБА_34 вказані дії проводились після прибуття допоміжного наряду, тобто виходячи з даних вказаного рапорту після 19:53, тобто майже через годину після затримання ОСОБА_5 .

4.2. При цьому з матеріалів кримінального провадження вбачається, що само по собі складання протоколу затримання ОСОБА_5 потребувало 14 хвилин

За таких обставин суд не може не прийти до висновку про те, що в обставинах цього кримінального провадження працівниками правоохоронних органів було допущене невиправдане зволікання з складанням протоколу затримання ОСОБА_5

ІІ……Принагідно суд відзначає, що «невиправдане зволікання» із складанням протоколу затримання, окрім іншого, не є сумісним з його складання спішним порядком.

Таке, в свою чергу, позбавляє будь-яких розумних підстав припущення про те, що неточності у протоколі є наслідком притаманних спішному порядку механічних помилок або нерозсудливості (необдуманості).

ІІІ……Далі, суд констатує, що у протоколі затримання ОСОБА_5 вказано, ніби він був фактично затриманим 09 грудня 2020 року о 21:55, але не 09 грудня 2020 року близько 19:00 години.

Стосовно цієї обставини суд відзначає таке.

1. Спершу суд відзначає, що під час складання протоколу затримання ОСОБА_5 органи досудового розслідування визнали, що його затримання було здійсненим значно раніше, ніж був складений протокол про таке затримання.

2. Далі, співставлення:

-описаного вище перебігу подій, що відбувались за участі ОСОБА_5 ;

-часу фактичного затримання, зазначеного в протоколі затримання ОСОБА_5 ;

-часу фактичного затримання, зазначеним в протоколі затримання ОСОБА_10 (09 грудня 2020 року о 22:05);

-описаних в протоколі затримання ОСОБА_10 результатів його / ОСОБА_10 / особистого обшуку (того, що при ньому знаходилась сумка з речами потерпілих)

призводить до висновку про те, що у протоколі затримання ОСОБА_5 йдеться про обставини, що мали місце після того, як працівники поліції разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_10 повернулись до будинку АДРЕСА_1 .

3. Наведене, в свою чергу, призводить до висновку про те, що під час складання протоколу затримання ОСОБА_5 факт його перебування під контролем працівників правоохоронних органів у період з 19:00 години до моменту його повернення до будинку 26а по вулиці 8 Слобідській у місті Миколаєві був упущеним.

4. Співставлення ж того, що:

-органи досудового розслідування визнали, що затримання ОСОБА_5 було здійсненим значно раніше, ніж оформленим;

-органи досудового розслідування упустили факт перебування ОСОБА_5 під контролем працівників правоохоронних органів у період з 19:00 години до моменту його повернення до будинку АДРЕСА_1 ;

-ця неточність була допущеною в умовах, що позбавляють будь-яких розумних підстав припущення про те, що вона є наслідком притаманних спішному порядку механічних помилок або нерозсудливості (необдуманості)

позбавляє суд можливості не прийти до висновку про те, що таке упущення було здійсненим навмисно.

Отже, під час оформлення затримання ОСОБА_5 органами досудового розслідування навмисно не було оформлене його перебування під контролем працівників правоохоронних органів у період приблизно з 19:00 години до приблизно 22:00 години (до повернення до будинку АДРЕСА_1 разом із ОСОБА_10 ).

Іншими словами, протягом цього періоду затримання ОСОБА_5 слід вважати «негласним».

Роз`яснення ОСОБА_5 його процесуальних прав під час затримання.

1. Суд нагадує, що з процитованих вище приписів статті 208 Кримінального Процесуального Кодексу України вбачається, що негайно після затримання затриманій особі мають бути роз`ясненими її права; факт роз`яснення таких прав фіксується в протоколі затримання.

Наведене дає підстави для висновку, зокрема, про те, що у разі складання протоколу затримання пізніше, ніж відбувся факт затримання, можна виходити з того, що позначки у протоколі про роз`яснення прав затриманому стосуються не момент складання протоколу, але - моменту, який вказаний у протоколі, як час фактичного затримання.

2. Таке, в обставинах цього кримінального провадження, дає підстави обґрунтовано припустити, що вказані права були роз`яснені ОСОБА_5 після того, як він разом із ОСОБА_10 в супроводі працівників поліції повернувся до будинку АДРЕСА_1 , тобто в районі 22:00 години.

3. Що ж стосується періоду з 19:00 години до 22:00 години, то в матеріалах кримінального провадження відсутнє будь-яке підтвердження того, що у цей період ОСОБА_5 були роз`яснені права, зокрема - право мати захисника, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього.

4. Більше того, суд констатує, що протягом цього періоду відбувалось «негласне» затримання ОСОБА_5 , яке, відповідно до процитованої вище дороговказів, що містяться у рішеннях Європейського Суду з Прав Людини, не є сумісним з вимогою законності та самою метою статті 5 Конвенції Про Захист Прав Людини та Основних Свобод.

Таке «з визначення» виключає дотримання в цей період передбачених законом гарантій, зокрема належне роз`яснення ОСОБА_5 його прав в сенсі дотримання вимог кримінального процесуального закону.

5. Суд повторює, що слідчим суддею були отримані відомості, які можуть вказувати про те, що відносно ОСОБА_5 під час затримання було застосоване невиправдане насильство.

З огляду на таке слідчий суддя ухвалила доручити компетентним органам провести розслідування із тим, щоб підтвердити або спростувати ці відомості.

Наразі результати такого розслідування суду сторонами кримінального провадження не надані.

Але з цього приводу суд відзначає, що будь-які результати проведеного розслідування поставити під сумніви вказані висновки суду неспроможні.

Отже, під час затримання ОСОБА_5 09 грудня 2020 року протягом періоду з приблизно 19:00 години до приблизно 22:00 годин йому не були роз`яснені його процесуальні права затриманого (зокрема право не свідчити проти себе та право на правову допомогу).

Оцінка дій під час «негласного» затримання.

І……Суд нагадує, що під час «негласного» затримання ОСОБА_5 :

(1)його «пред`явили до впізнання» ОСОБА_66 та ОСОБА_7 ;

(2)він повідомив працівникам поліції про осіб, разом з якими вчиняв кримінальне правопорушення, та місце їх /таких осіб/ можливого перебування;

(3)він вчинив дії, що дозволили працівникам поліції проникнути у будинок АДРЕСА_4 , де мешкав разом із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Оцінюючи ці дії, суд, ґрунтуючись на процитованій вище правовій позиції Європейського Суду з Прав Людини, вважає будь-яку розмову між затриманим та працівниками поліції, як офіційний контакт, який не може характеризуватися як неофіційна бесіда

Така оцінка призводить до наступних висновків.

1. Вчиняючи дії щодо «пред`явлення до впізнання» ОСОБА_5 ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , працівники поліції вочевидь мали на меті підтвердити або спростувати наявну в них підозру у тому, що ОСОБА_5 є причетним до вчинення протиправних дій, що стали підставою для їх /працівників поліції/ виклику.

За такого ці дії, прогнозовано, лише дозволили працівникам поліції додатково пересвідчитись у правомірності затримання ОСОБА_5 , але об`єктивно самі по собі будь-якого впливу на законність застосованої до нього правової процедури не мали.

2. Юридичне значення наступних дій полягає ні в чому іншому, як у тому, що ОСОБА_5 , будучи затриманим, надав працівникам поліції вербальні /словесні/ та невербальні /шляхом вказівок на місцевості/ пояснення із приводу осіб, разом з якими вчиняв протиправні дії, та напрямку «зникнення» цих осіб з місця вчинення цих дій.

3. Юридичне значення дій ОСОБА_5 щодо допомоги працівникам поліції у проникненні до будинку АДРЕСА_4 ні в чому інакшому, як у тому, що він, будучи затриманим, надав дозвіл працівникам поліції на проникнення до його ж житла.

ІІ……Вирішуючи питання про прийнятність результатів цих дій, суд відзначає таке.

1. Як зазначалось вище, «пред`явлення» ОСОБА_5 ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , працівники поліції будь-якого впливу на законність застосованої правової процедури не мали.

2. Отримання від ОСОБА_5 вербальних та невербальних пояснень із приводу осіб, разом з якими вчиняв протиправні дії, та напрямку «зникнення» цих осіб з місця вчинення цих дій відбулось в умовах, коли той не був повідомленим про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання.

Відповідно до приписів пункту 4 частини 2 статті 87 Кримінального Процесуального Кодексу та дороговказів, що містяться у процитованих вище настановах практики Європейського Суду з Прав Людини, за таких обставин відомості, що містяться у цих поясненнях, не можуть використовуватись для мети цього кримінального провадження.

3. Згода ОСОБА_5 на проникнення до його житла була наданою в умовах його «негласного» затримання, тобто в умовах, коли його право на особисту свободу було грубо порушеним та він перебував в умовах, які не передбачали жодних бодай мінімальних гарантій належного поводження із ним.

За таких обставин ця згода вочевидь не може вважатись «добровільною», а за такого не є дійсною та не може використовуватись для мети цього кримінального провадження.

4. Приймаючі описані рішення, суд враховує неодноразово згадану вище правову позицію Верховного Суду, відповідно до якої «сам факт» відсутності протоколу затримання або спізніле його складання не свідчить про недопустимість «всіх» отриманих у подальшому доказів.

Але при цьому суд відзначає таке.

4.1. У справах, у яких така позиція була висловленою, мова йшла про «сам факт», але не про обставини, що призвели до такого факту.

Натомість наразі суд вирішує питання про наслідки «негласного» затримання в цілому, але не самого по собі оформлення затримання.

4.2. У справах, у яких така позиція була висловленою, мова вочевидь йшла про технічні помилки у протоколах затримання.

Натомість наразі мова йде про навмисне не оформлення перебування ОСОБА_5 під контролем правоохоронних органів протягом певного проміжку часу.

4.3. У своїй послідовній практиці, в тому числі й під час розгляду згаданих справ - Верховний Суд вказував про необхідність визнання недопустимими показань, отриманих від підозрюваної особи під час слідчих дій у випадку порушення її права зберігати мовчання і не свідчити проти себе; доказами же, допустимість яких зберігається у разі їх отримання під час неналежно оформленого затримання, визнавались лише речові докази та відомості, отримані внаслідок огляду місця події.

Натомість, в цій справі мова йде саме про пояснення та дії, які не могли бути вчиненими поза волею ОСОБА_5 .

Отже, вказана правова позиція не є релевантною стосовно відомостей, що наразі аналізуються.

Щодо правової процедури, застосованої до ОСОБА_10 .

Законність затримання.

І……Спершу суд нагадує, що, як було встановлено вище:

- ОСОБА_10 був затриманий 09 грудня 2020 року в районі 20:00 20:30 години за місцем свого проживання у будинку АДРЕСА_4 ;

-місце його знаходження після вчинення злочину було виявленим працівниками поліції на підставі інформації, отриманої від ОСОБА_5

-з метою його затримання працівники поліції проникли до будинку АДРЕСА_4 ;

-підставою для проникнення до цього будинку була визначена надана ОСОБА_5 згода.

ІІ……Далі суд має вирішити, чи було затримання ОСОБА_10 здійсненим «уповноваженими особами».

Під час вирішення цього питання суд спирається на дороговкази, що містяться у процитованій вище Постанові Верховного Суду від 15 червня 2021 року у справі № № 204/6541/16-к.

З огляду на ці дороговкази суд відзначає, що затримання ОСОБА_10 було здійсненим працівниками патрульної поліції; ці особи є «уповноваженими» в сенсі статті 209 Кримінального Процесуального Кодексу України на здійснення затримання.

Отже, затримання ОСОБА_10 було здійсненим «уповноваженими особами»

ІІІ…….Далі, суд має вирішити питання про те, чи мали працівники поліції підстави для затримання ОСОБА_10 .

Вирішуючи це питання, суд відзначає наступне.

1. Наведені вище відомості щодо обставин, що характеризують процедури, застосовані для досягнення мети цього кримінального до ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , доводять, що на момент затримання ОСОБА_10 правоохоронці мали у своєму розпорядженні отримані у встановленому законом порядку відомості про те, що в будинку АДРЕСА_1 були вчинені протиправні дії.

2. На момент затримання ОСОБА_10 правоохоронці отримали від ОСОБА_5 відомості про те, що до цього правопорушення причетний ОСОБА_10 , а також про ймовірне місце, куди ОСОБА_10 попрямував після вчинення протиправних дій.

В той же час, як доведено вище, відомості, отримані від ОСОБА_5 , внаслідок їх отримання з грубим порушенням передбаченої законом процедури не могли використовуватись для мети цього кримінального провадження.

3. Будь-які інші особи про причетність ОСОБА_10 до вказаних протиправних дій, а тим більше про ймовірне місце, куди той попрямував після вчинення таких дій не вказували.

4. При цьому очевидним є те, що безпосередньо на місці вчинення протиправних дій ОСОБА_10 виявленим не був

Отже, затримання ОСОБА_10 було здійсненим за відсутності до того передбачених законом підстав.

IV……Вирішуючи, з огляду на таке, питання про законність затримання ОСОБА_10 суд відзначає таке.

1. Як доведено вище, це затримання було здійсненим за відсутності до того передбачених законом підстав, отже з порушенням приписів статті 208 Кримінального Процесуального Кодексу України.

2. Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 11 грудня 2020 року у задоволенні скарги на незаконне затримання ОСОБА_10 було відмовлено.

Але висновки цієї ухвали не можуть бути покладеними у підґрунтя судового рішення з огляду на таке.

2.1. Ця ухвала була винесеною в межах компетенції слідчого судді під час розгляду клопотання про застосування відносно ОСОБА_10 запобіжного заходу на підставі наданих слідчому судді матеріалів та відповідно до позицій учасників судового розгляду цього клопотання.

При цьому матеріали щодо затримання ОСОБА_5 , які є визначальними для вирішення питання про законність затримання ОСОБА_10 слідчому судді для розгляду не надавались та слідчим суддею не досліджувались.

Тобто, під час вирішення питання про законність затримання ОСОБА_10 слідчий суддя розглядала інші запропоновані учасниками судового розгляду підстави, ніж ті, що становлять підґрунтя рішення, що наразі ухвалюється судом.

2.2. Питання про наявність підстав для визнання затримання ОСОБА_10 незаконним, що наразі покладаються судом у підґрунтя рішення, під час досудового розслідування слідчими суддями не розглядались.

2.3. Зрештою, відповідно до дороговказів, що містяться у процитованій вище Постанові Верховного Суду від 06 червня 2023 року у справі № 489/6721/21, висновки та рішення слідчих суддів не є обов`язковими для суду, який розглядає обвинувачення по суті.

3. Слідчим суддею були отримані відомості, які можуть вказувати про те, що відносно ОСОБА_10 під час затримання було застосоване невиправдане насильство.

З огляду на таке слідчий суддя ухвалила доручити компетентним органам провести розслідування із тим, щоб підтвердити або спростувати ці відомості.

Наразі результати такого розслідування суду сторонами кримінального провадження не надані.

Але з цього приводу суд відзначає, що будь-які результати проведеного розслідування поставити під сумніви вказані висновки суду про відсутність передбачених законом підстав для затримання ОСОБА_10 не є спроможними.

Отже, суд констатує, що затримання ОСОБА_10 було незаконним.

Оцінка дій під час затримання ОСОБА_10 .

Суд нагадує, що відповідно до наданого суду протоколу затримання ОСОБА_10 був проведений його особистий обшук, під час якого були виявлені предмети злочину.

Стосовно можливості використання результатів цього обшуку суд відзначає таке.

1. Відповідно до дороговказів, що містяться у процитованій вище Постанові Верховного Суду від 15 червня 2021 року у справі № 204/6541/16-к особистий обшук особи слід визнавати складовою частиною її затримання, через що для оцінки результатів такого обшуку слід виходити з того, чи було саме затримання законним у значенні статті 208 КПК України, а саме чи існували обставини, які давали підстави для затримання.

2. З огляду на таке суд відзначає, що, як доведене вище, затримання ОСОБА_10 було проведеним за відсутності до того законних підстав, з огляду на що є незаконним.

За такого проведений під час такого затримання особистий обшук також є незаконним, через що його результати не можуть використовуватись для мети цього кримінального провадження.

Додаткові застереження.

1. Принагідно суд відзначає, що з метою здійснення затримання ОСОБА_10 працівники поліції проникли до його житла.

2. Очевидним є те, що таке проникнення працівниками поліції обґрунтовувалось тим, що на момент подій, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, ОСОБА_10 мешкав спільно з ОСОБА_5 , та ОСОБА_5 надав добровільну згоду на проникнення до їх спільного житла.

Проте, як доведено вище, ця згода не є дійсною та не може використовуватись для мети цього кримінального провадження.

Отже, обставини, що аналізуються, проникнення до житла ОСОБА_10 не виправдовують.

3. Далі суд відзначає, що відповідно до процитованих вище приписів статті 38 Закону України «Про Національну поліцію» поліція в невідкладних випадках, пов`язаних, зокрема, з безпосереднім переслідуванням осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, може проникнути до житла особи без вмотивованого рішення суду.

Але з цього приводу суд відзначає таке.

3.1. «Переслідувати» означає «Гнатися слідом за ким-небудь, намагаючись наздогнати, захопити, знищити і т. ін.»1

3.2. Таке, окрім іншого, означає, що «переслідування» передбачає наявність відомостей про особу, яка є його /переслідування/ метою та наявність відомостей про «слід», себто про напрямок переслідування.

3.3. Стосовно цих обставин суд нагадує, що в обставинах цього кримінального провадження відомості про особу, яка була метою проникнення, так само, як й відомості про місце знаходження такої особи («напрямок переслідування») працівники поліції отримали лише від ОСОБА_5 .

3.4. З огляду на наведене суд нагадує, що, як доведено вище, ці відомості внаслідок їх отримання від ОСОБА_5 з грубим порушенням передбаченої законом процедури не могли використовуватись для мети цього кримінального провадження.

Отже, підстави для проникнення до житла ОСОБА_10 , передбачені у статті 38 Закону України «Про Національну поліцію» в обставинах цього кримінального провадження є відсутніми.

Отже, в обставинах цього кримінального провадження працівники правоохоронних органів з метою затримання ОСОБА_10 проникли до його житла незаконно, чим порушили його право на недоторканість житла.

Щодо правової процедури, застосованої до ОСОБА_11 .

Щодо застосовуваної під час здійснення цього кримінального провадження правової процедури суд відзначає лише таке.

1. Наразі ОСОБА_11 є призваним до Лав Збройних Сил України за мобілізацією під час воєнного стану.

З огляду на таке, матеріали кримінального провадження відносно нього судом виділені в окреме провадження.

2. Застосовані особисто до ОСОБА_11 під час досудового розслідування правові процедури самі по собі на справедливість провадження відносно ОСОБА_5 /справа відносно якого наразі розглядається судом/ не впливають, адже в обставинах цього кримінального провадження підстав для вчинення будь-яких дій відносно ОСОБА_5 не утворювали.

3. Ці процедури також не мали наслідком отримання доказів щодо обставин цього кримінального провадження.

З огляду на таке в межах цієї судової справи правові процедури, застосовані під час досудового розслідування відносно ОСОБА_11 в межах цього судового провадження не аналізуються.

Щодо загальних вимог до збирання та оцінки доказів.

І......Вимоги до збирання доказів у кримінальному провадженні, окрім інших норм, визначаються таким чином.

1. Відповідно до частини 2 статті 93 Кримінального Процесуального Кодексу України:

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

2. Відповідно до статті 223 Кримінального Процесуального Кодексу України:

Слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні

/частина 1/

Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети

/частина 2/.

Слідчий, прокурор вживає належних заходів для забезпечення присутності під час проведення слідчої (розшукової) дії осіб, чиї права та законні інтереси можуть бути обмежені або порушені. Перед проведенням слідчої (розшукової) дії особам, які беруть у ній участь, роз`яснюються їх права і обов`язки, передбачені цим Кодексом, а також відповідальність, встановлена законом

/частина 3/.

…

Слідчий, прокурор зобов`язаний запросити не менше двох незаінтересованих осіб (понятих) для пред`явлення особи, трупа чи речі для впізнання, огляду трупа, в тому числі пов`язаного з ексгумацією, слідчого експерименту, освідування особи. Винятками є випадки застосування безперервного відеозапису ходу проведення відповідної слідчої (розшукової) дії. Поняті можуть бути запрошені для участі в інших процесуальних діях, якщо слідчий, прокурор вважатиме це за доцільне.

…

Понятими не можуть бути потерпілий, родичі підозрюваного, обвинуваченого і потерпілого, працівники правоохоронних органів, а також особи, заінтересовані в результатах кримінального провадження.

Зазначені особи можуть бути допитані під час судового розгляду як свідки проведення відповідної слідчої (розшукової) дії.

/частина 7/

3. Відповідно до статті 104 Кримінального Процесуального Кодексу України

У випадках, передбачених цим Кодексом, хід і результати проведення процесуальної дії фіксуються у протоколі.

/частина 1/

У випадку фіксування процесуальної дії під час досудового розслідування за допомогою технічних засобів про це зазначається у протоколі…

Запис, здійснений за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів під час проведення слідчим, прокурором обшуку, є невід`ємним додатком до протоколу. Дії та обставини проведення обшуку, не зафіксовані у записі, не можуть бути внесені до протоколу обшуку та використані як доказ у кримінальному провадженні.

/частина 2/

Протокол складається з:

1)вступної частини, яка повинна містити відомості про:

-місце, час проведення та назву процесуальної дії;

-особу, яка проводить процесуальну дію (прізвище, ім`я, по батькові, посада);

-всіх осіб, які присутні під час проведення процесуальної дії (прізвища, імена, по батькові, дати народження, місця проживання);

-інформацію про те, що особи, які беруть участь у процесуальній дії, заздалегідь повідомлені про застосування технічних засобів фіксації, характеристики технічних засобів фіксації та носіїв інформації, які застосовуються при проведенні процесуальної дії, умови та порядок їх використання;

2)описової частини, яка повинна містити відомості про:

-послідовність дій;

-отримані в результаті процесуальної дії відомості, важливі для цього кримінального провадження, в тому числі виявлені та/або надані речі і документи;

3)заключної частини, яка повинна містити відомості про:

-вилучені речі і документи та спосіб їх ідентифікації;

-спосіб ознайомлення учасників зі змістом протоколу;

-зауваження і доповнення до письмового протоколу з боку учасників процесуальної дії.

/частина 3/

Перед підписанням протоколу учасникам процесуальної дії надається можливість ознайомитися із текстом протоколу.

/частина 4/

Зауваження і доповнення зазначаються у протоколі перед підписами. Протокол підписують усі учасники, які брали участь у проведенні процесуальної дії...

/частина 5/

4. Відповідно до статті 107 Кримінального Процесуального Кодексу України

Рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим.

Виконання ухвали слідчого судді, суду про проведення обшуку в обов`язковому порядку фіксується за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів.

Право безперешкодного фіксування проведення обшуку за допомогою відеозапису надається стороні захисту.

/частина 1/

Про застосування технічних засобів фіксування процесуальної дії заздалегідь повідомляються особи, які беруть участь у процесуальній дії.

/частина 2/

У матеріалах кримінального провадження зберігаються оригінальні примірники технічних носіїв інформації зафіксованої процесуальної дії, резервні копії яких зберігаються окремо.

/частина 3/

…

Незастосування технічних засобів фіксування кримінального провадження у випадках, якщо воно є обов`язковим, тягне за собою недійсність відповідної процесуальної дії та отриманих внаслідок її вчинення результатів, за винятком випадків, якщо сторони не заперечують проти визнання такої дії та результатів її здійснення чинними.

/частина 6/

ІІ……Вимоги до доказів у кримінальному провадженні зводяться до таких

1. Відповідно до статті 84 Кримінального Процесуального Кодексу України:

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню

/частина 1/.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів

/частина 2/.

2. Відповідно до статті 85 Кримінального Процесуального Кодексу України

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

3. Відповідно до статті 86 Кримінального Процесуального Кодексу України:

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом

/частина 1/

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення

/частина 2/

Відповідно до статті 87 Кримінального Процесуального Кодексу України

Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

/частина 1/

Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння:

…

3) порушення права особи на захист;

4) отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права;

…

/частина 2/

4. Стосовно застосування цих норм Велика Палата Верховного Суду у згаданій вище постанові від 31 серпня 2022 року у справі № 756/10060/17 зробила, окрім іншого, такі висновки про застосування норм права

Невідповідність тим чи іншим вимогам закону нівелює доказове значення відомостей, одержаних у результаті відповідних процесуальних дій, не в будь-якому випадку, а лише в разі, якщо вона призвела до порушення прав людини і основоположних свобод або ж ставить під сумнів походження доказів, їх надійність і достовірність. Адже для прийняття законного й обґрунтованого рішення суд має отримувати максимально повну інформацію щодо обставин, які належать до предмета доказування, надаючи сторонам у змагальній процедурі достатні можливості перевірити й заперечити цю інформацію.

В основі встановлених кримінальним процесуальним законом правил допустимості доказів лежить концепція, відповідно до якої в центрі уваги суду повинні знаходитися права людини і виправданість втручання в них держави незалежно від того, яка саме посадова особа обмежує права.

До того ж, Верховний Суд колегією суддів Касаційного кримінального суду у Постанові від 01 листопада 2022 року у справі № 344/2995/15-к виснував таке

не будь-яке формальне недотримання вимог кримінального процесуального закону при отриманні доказу автоматично тягне необхідність визнання його недопустимим. Натомість закон зобов`язує суд дати оцінку доказу з точки зору його допустимості з урахуванням того, чи було допущене порушення КПК істотним та яким чином воно перешкоджало забезпеченню та реалізації прав і свобод особи.

якщо доказ визнається недопустимим з посиланням на частину 1 статті 87 КПК, суд має зазначити, наслідком порушення якого саме фундаментального права або свободи стало отримання цього доказу та хто саме зазнав такого порушення. Обґрунтовуючи наявність такого порушення, суд має послатися на конкретні норми Конституції та/або міжнародних договорів, якими гарантуються ці права і свободи, і за потреби на практику відповідних органів, уповноважених тлумачити ці норми, і має обґрунтувати, чому він вважає порушення фундаментального права або свободи настільки істотним, щоб зумовити визнання доказу недопустимим. За наявності процесуальних порушень порядку отримання доказів визнавати їх недопустимими слід лише тоді, коли вони: прямо та істотно порушують права і свободи людини; та/або надають підстави для сумнівів у достовірності отриманих фактичних даних, які не видалося за можливе усунути в ході судового розгляду.

/пункти 58/

5. Відповідно до частини 1 статті 89 Кримінального Процесуального Кодексу України:

Суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення

6. У Велика Палата Верховного Суду у своїй Постанові від 13 листопада 2019 року по справі № 1-07/07, окрім іншого, зазначила таке:

Відповідно до сформованої практикою ЄСПЛ доктрини «плодів отруєного дерева» (fruit of the poisonous tree), якщо джерело доказів є недопустимим, всі інші дані, одержані з його допомогою, будуть такими ж (рішення у справах «Гефген проти Німеччини», пункти 50-52 рішення у справі «Шабельник проти України (№ 2)», пункт 66 рішення у справі «Яременко проти України (№ 2)»). Зазначена доктрина передбачає оцінку не лише кожного засобу доказування автономно, а і всього ланцюга безпосередньо пов`язаних між собою доказів, з яких одні випливають з інших та є похідними від них. Критерієм віднесення доказів до «плодів отруєного дерева» є наявність достатніх підстав вважати, що відповідні відомості не були б отримані за відсутності інформації, одержаної незаконним шляхом /пункт 38/.

Норми права, що регулюють особливості збирання та оцінки відомостей, отриманих від учасників кримінального провадження.

Особливістю цього кримінального провадження є те, що найбільш вагомі відомості щодо його обставин отримуються від обвинувачених та потерпілих; окрім того, певні суттєві для цього кримінального провадження відомості були отриманими від свідків.

З огляду на цю обставину суд звертає увагу на таке.

А……Головним джерелом доказів, що отримуються від учасників кримінального провадження, є показання.

І……Значення показань та порядок їх отримання є визначеними, зокрема, наведеними вище приписами статей 95 та 352 Кримінального Процесуального Кодексу України.

Окрім того, значення показань та порядок їх отримання є визначеними у таких приписах законодавства та настановах судової практики

1. Верховний Суд у Постанові Об`єднаної Палати Касаційного Кримінального Суду у складі Верховного Суду від 14 вересня 2022 року по справі № 740/3597/17 виснував, зокрема, таке

змістом показань як процесуального джерела доказів є лише відомості, повідомлені на допиті або одночасному допиті двох чи більше раніше допитаних осіб. Термін "показання" в контексті ч. 4 ст. 95 КПК законодавець використовує для позначення відомостей, які надаються в судовому засіданні під час судового провадження. Правило, закріплене в цій нормі, має застосовуватися лише до відомостей, що відповідають ознакам показань як самостійному процесуальному джерелу доказів за вимогами ст. 95 цього Кодексу.

Якщо відомості повідомлено підозрюваним, обвинуваченим під час проведення інших процесуальних дій, то вони є складовим компонентом змісту документа як іншого окремого процесуального джерела доказів, …, де фіксуються його хід та результати.

2. Відповідно до частини 1 статті 351 Кримінального Процесуального Кодексу України

Допит обвинуваченого починається з пропозиції головуючого надати показання щодо кримінального провадження, після чого обвинуваченого першим допитує прокурор, а потім захисник. Після цього обвинуваченому можуть бути поставлені запитання потерпілим, іншими обвинуваченими, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, а також головуючим і суддями. Крім того, головуючий має право протягом всього допиту обвинуваченого ставити йому запитання для уточнення і доповнення його відповідей.

3. Відповідно до статті 353 Кримінального Процесуального Кодексу України

Перед допитом потерпілого головуючий встановлює відомості про його особу та з`ясовує стосунки потерпілого з обвинуваченим. Крім того, головуючий з`ясовує, чи отримав потерпілий пам`ятку про права та обов`язки потерпілого, чи зрозумілі вони йому, і в разі необхідності роз`яснює їх, а також попереджає його про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання.

/частина 1/

Допит потерпілого проводиться з дотриманням правил, передбачених частинами другою, третьою, п`ятою - чотирнадцятою статті 352 цього Кодексу.

/частина 2/

ІІ……Наведені приписи діючого законодавства та дороговкази, що містяться в настановах судової практики, свідчать про таке.

1. Показання - це відомості які надаються особою в усній або письмовій формі.

2. Вони набувають ознак джерела доказів лише у тому випадку, якщо надаються під час допиту.

При цьому з теорії криміналістики відомо, що допит можна охарактеризувати як процес передачі інформації про розслідуване кримінальне правопорушення, пов`язані з ним обставини і людей. Ця інформація надходить до допитуваного в момент сприйняття ним тих або інших явищ або предметів, запам`ятовується і потім під час допиту відтворюється і передається суду.

3. З цього випливає, що відомості, отримані під час допиту, можуть вважатись допустимим та достовірним доказом лише у разі, якщо сам допит був проведений у порядку, що передбачений діючим законодавством.

Б……Окрім, як під час надання показань, в межах цього кримінального провадження відомості від потерпілих отримувались під час слідчих експериментів.

І……Порядок проведення цієї слідчої дії та оцінки її результатів є визначеним у таких приписах діючого законодавства та настановах судової практики.

1. Відповідно до статті 240 Кримінального Процесуального Кодексу України

З метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань

/частина 1/

За необхідності слідчий експеримент може проводитися за участю спеціаліста. Під час проведення слідчого експерименту можуть проводитися вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складатися плани і схеми, виготовлятися графічні зображення, відбитки та зліпки, які додаються до протоколу

/частина 2/.

До участі в слідчому експерименті можуть бути залучені підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник

/частина 3/.

…

Про проведення слідчого експерименту слідчий, прокурор складає протокол згідно з вимогами цього Кодексу. Крім того, у протоколі докладно викладаються умови і результати слідчого експерименту

/частина 6/.

2. Об`єднана Палата Касаційного Кримінального Суду Верховного Суду у своїй Постанові від 14 вересня 2020 року у справі № 740/3597/17 зробила такі висновки про застосування норм права

Метою слідчого експерименту відповідно до ч. 1 ст. 240 КПК є перевірка й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Проведення за участю підозрюваного слідчого експерименту з метою перевірки й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, на відміну від допиту, крім отримання відомостей, передбачає також здійснення учасниками слідчого експерименту певних дій, спрямованих на досягнення мети цієї слідчої (розшукової) дії.

Нормативна модель слідчого експерименту передбачає безпосередню участь підозрюваного у проведенні дій, спрямованих на досягнення легітимної мети цієї слідчої дії, а саме у відтворенні дій, обстановки, обставин певної події, проведенні необхідних дослідів чи випробувань. Шляхами досягнення мети слідчого експерименту відповідно до ч. 1 ст. 240 КПК є проведення слідчим, прокурором відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

Отримання від підозрюваного, обвинуваченого відомостей під час проведення слідчого експерименту (з дотриманням встановленого законом порядку) є складовою належної правової процедури цієї процесуальної дії, що разом з іншими її сутнісними компонентами дозволяє досягнути її мети і вирішити поставлені завдання. При цьому відомості, які надаються під час слідчої (розшукової) дії - слідчого експерименту, не є самостійним процесуальним джерелом доказів, оскільки таким джерелом виступає протокол цієї слідчої (розшукової) дії, що в розумінні ч. 2 ст. 84 та п. 3 ч. 2 ст. 99 КПК є документом.

У цій же Постанові Об`єднана Палата Касаційного Кримінального Суду Верховного Суду також розтлумачила таке:

За встановленим кримінальним процесуальним законом порядком належна правова процедура проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного містить низку процесуальних гарантій, дотримання яких виключає обґрунтовані сумніви щодо правомірного отримання відомостей від суб`єкта за відсутності протиправного тиску на підозрюваного, обвинуваченого, за його волею та вільним волевиявленням, за умов усвідомлення ним права мовчати і не свідчити проти себе, забезпечення права на захист і правову допомогу, справедливості кримінального провадження в цілому.

До системи таких гарантій належить також участь понятих, здійснення безперервного відеозапису слідчої (розшукової) дії як складові судового контролю за дотриманням засад кримінального провадження, детальне і ґрунтовне роз`яснення прав та процесуальних наслідків участі особи в проведенні слідчого експерименту тощо.

Підсумовуючи, у цій Постанові Об`єднана Палата Касаційного Кримінального Суду Верховного Суду виснувала таке:

«Приписи ч. 4 ст. 95 КПК про те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або які отримано в порядку, передбаченому ст. 225 цього Кодексу, мають застосовуватися лише до відомостей, що відповідають ознакам показань як самостійного процесуального джерела доказів згідно зі ст. 95 КПК. Показання необхідно розмежовувати з іншим самостійним процесуальним джерелом доказів протоколом слідчого експерименту.

Заперечення обвинуваченим у судовому засіданні відомостей, які слідчий, прокурор перевіряв або уточнював за його участю під час слідчого експерименту, не може автоматично свідчити про недопустимість як доказу протоколу слідчого експерименту.

Легітимна мета слідчого експерименту за участю підозрюваного, обвинуваченого досягається дотриманням встановленого порядку його проведення, забезпеченням реалізації прав особи як процесуальних гарантій справедливого судового розгляду та кримінального провадження в цілому.

Проведення слідчого експерименту у формі, що не містить ознак відтворення дій, обстановки, обставин події, проведення дослідів чи випробувань, а посвідчує виключно проголошення підозрюваним зізнання у вчиненні кримінального правопорушення з метою його процесуального закріплення, належить розцінювати як допит, що не має в суді доказового значення з огляду на зміст ч. 4 ст. 95 КПК.»

3. У розвиток цих дороговказів Верховний Суд у Постанові від 11 липня 2023 року у справі № 275/368/19 зазначив таке.

«Суд нагадує, що вже визнавав допустимість показань, викладених в протоколі слідчого експерименту за умови, що при проведенні цієї слідчої дії була додержана належна процедура, якщо сторона обвинувачення довела:

-до особи, яка приймала участь у слідчій дії, не застосовувався протиправний тиск;

-слідча дія проведена за власною волею такої особи та її вільним волевиявленням;

-особа усвідомлювала право мовчати і не свідчити проти себе;

-її права на захист і правову допомогу були забезпечені;

-у слідчій дії приймали участь поняті або здійснювався її безперервний відеозапис;

-права та процесуальні наслідки участі особи в проведенні слідчого експерименту були детально і ґрунтовно роз`яснені.

Також Суд зазначив, що якщо слідчий експеримент полягає лише у повідомленні підозрюваним відомостей про факти і не містить відтворення дій, обстановки, обставин події, проведення необхідних дослідів чи випробувань, він має розцінюватися як повторний допит і не може мати в суді доказового значення з огляду на частину 4 статті 95 КПК.

Крім того, Суд зазначив, що використання результатів слідчого експерименту не має порушувати справедливості кримінального провадження в цілому»

/пункти 17 19/

ІІ……Оцінюючи результати проведених в межах цього кримінального провадження за участі потерпілих слідчих експериментів, суд враховує, що правовідносини, що розглядались Об`єднаною Палатою Касаційного Кримінального Суду Верховного Суду під час розгляду справи № 740/3597/17 та ті, що виникли в зв`язку з дослідженням доказів у цьому кримінальному провадженні:

-мають спільного суб`єкта - слідчого органу досудового розслідування;

-виникають із приводу тотожного об`єкту, а саме - відносин, що виникають в зв`язку із збиранням органами досудового розслідування доказів у кримінальному провадженні, шляхом проведення слідчих дій, зокрема - шляхом проведення слідчого експерименту;

-виникають із приводу тотожного предмету - слідчого експерименту;

-регулюються одними нормами права - нормами статей 95 та 240 Кримінального Процесуального Кодексу України.

Єдиною відмінністю ж між цими правовідносинами є статус учасника слідчого експерименту - в межах справи, що розглядалась Об`єднаною палатою, таким учасником був обвинувачений, а у випадку, що розглядається, ним є потерпілий.

Проте, висновки Об`єднаної Палати Касаційного Кримінального Суду Верховного Суду у справі № 740/3597/17 стосуються не особливостей залучення певних учасників кримінального провадження до тих чи інших слідчих дій (зокрема - до проведення слідчого експерименту), але - змісту відповідної слідчої дії та значення її результатів для судового розгляду кримінального провадження.

Отже, відносини, що розглядались у справі № 740/3597/17 та ті, що виникли в зв`язку з дослідженням в межах цього кримінального провадження протоколу слідчого експерименту від 19 травня 2023 року, є подібними.

Таке означає, що висновки щодо застосування норм права та дороговкази, викладені у Постанові Верховного Суду у справі № 740/3597/17, підлягають застосуванню під час оцінки проведених в межах цього кримінального провадження за участі потерпілих слідчих експериментів.

В……Окрім цього, в межах цього кримінального провадження відомості від потерпілої ОСОБА_67 та одного з свідків отримувались під час пред`явлення для впізнання.

І……Порядок проведення цієї слідчої дії та оцінки її результатів є визначеним у таких приписах діючого законодавства та настановах судової практики.

1. Відповідно до статті 228 Кримінального Процесуального Кодексу України:

Перед тим, як пред`явити особу для впізнання, слідчий, прокурор попередньо з`ясовує, чи може особа, яка впізнає, впізнати цю особу, опитує її про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких вона бачила цю особу, про що складає протокол. Якщо особа заявляє, що вона не може назвати прикмети, за якими впізнає особу, проте може впізнати її за сукупністю ознак, у протоколі зазначається, за сукупністю яких саме ознак вона може впізнати особу. Забороняється попередньо показувати особі, яка впізнає, особу, яка повинна бути пред`явлена для впізнання, та надавати інші відомості про прикмети цієї особи

/частина 1/.

Особа, яка підлягає впізнанню, пред`являється особі, яка впізнає, разом з іншими особами тієї ж статі, яких має бути не менше трьох і які не мають різких відмінностей у віці, зовнішності та одязі. Перед тим як пред`явити особу для впізнання, їй пропонується у відсутності особи, яка впізнає, зайняти будь-яке місце серед інших осіб, які пред`являються

/частина 2/

Особі, яка впізнає, пропонується вказати на особу, яку вона має впізнати, і пояснити, за якими ознаками вона її впізнала

/частина 3/

За необхідності впізнання може провадитися за фотознімками … з додержанням вимог, зазначених у частинах першій і другій цієї статті. Проведення впізнання за фотознімками, матеріалами відеозапису виключає можливість у подальшому пред`явленні особи для впізнання

/частина 6/

Фотознімок з особою, яка підлягає впізнанню, пред`являється особі, яка впізнає, разом з іншими фотознімками, яких повинно бути не менше трьох. Фотознімки, що пред`являються, не повинні мати різких відмінностей між собою за формою та іншими особливостями, що суттєво впливають на сприйняття зображення. Особи на інших фотознімках повинні бути тієї ж статі і не повинні мати різких відмінностей у віці, зовнішності та одязі з особою, яка підлягає впізнанню

/частина 7/

2. Відповідно до частини 1 статті 231 Кримінального Процесуального Кодексу України

Про проведення пред`явлення для впізнання складається протокол згідно з вимогами цього Кодексу, у якому докладно зазначаються ознаки, за якими особа впізнала особу … або зазначається, за сукупністю яких саме ознак особа впізнала особу …

ІІ……Наведені приписи діючого законодавства та настанови судової практики дозволяють дійти такого.

1. Правовідносини, що розглядались Об`єднаною Палатою Касаційного Кримінального Суду Верховного Суду під час розгляду справи № 740/3597/17 та ті, що виникли в зв`язку з дослідженням цих доказів:

-мають спільного суб`єкта - слідчого органу досудового розслідування;

-виникають із приводу тотожного об`єкту, а саме - відносин, що виникають в зв`язку із збиранням органами досудового розслідування доказів у кримінальному провадженні, шляхом проведення слідчих дій.

Відмінністю між цими правовідносинами видаються їх предмет - процесуальна дія, а за такого - й норми права, що регулюють проведення відповідної слідчої дії.

В той же час, стаття 223 Кримінального Процесуального Кодексу України передбачає загальні вимоги до всіх без виключення слідчих дій. Таке дає підстави стверджувати, що законодавцем закріплені уніфіковані вимоги до проведення слідчих дій та оцінці їх результатів.

Та висновки Об`єднаної Палати Касаційного Кримінального Суду Верховного Суду у справі № 740/3597/17 стосуються не особливостей проведення певної слідчої дії, але - орієнтирів щодо оцінки результатів слідчої дії.

Отже, відносини, що розглядались у справі № 740/3597/17 та ті, що виникли в зв`язку з дослідженням в межах цього кримінального провадження протоколів пред`явлення для впізнання, є подібними. Таке означає, що висновки щодо застосування норм права, викладені у Постанові Верховного Суду у справі № 740/3597/17, підлягають застосуванню під час оцінки цих доказів.

2. Системний аналіз приписів діючого законодавства, що регулюють проведення пред`явлення особи для впізнання, та орієнтири щодо оцінки результатів цієї слідчої дії, що запроваджені у Постанові Верховного Суду у справі № 740/3597/17, доводять таке.

2.1. Пред`явлення особи для впізнання - це самостійна слідча (розшукова) дія, яку проводять з метою встановлення тотожності, подібності або відмінності наданої для спостереження і сприйняття особи з тими, яких, зокрема, свідок сприймав як очевидець за певних обставин розслідуваної події.

Сутність цієї дії полягає в тому, що під час її проведення шляхом виділення та порівняння найбільш характерних ознак та особливостей ідеального образу, який зберігається в пам`яті особі, яка впізнає, та зображення такого об`єкту на фотознімку відбувається встановлення тотожності, подібності або відмінності такого ідеального образу із пред`явленою для впізнання особою.

Загальна мета пред`явлення для впізнання полягає в отриманні доказів, які являють собою висновок одного з учасників процесу про результати проведеної ним ідентифікації - тотожності, схожості або відмінності осіб, представлених для ознайомлення, з ознаками особи, що збереглись в його пам`яті.

Іншими словами, легітимною метою пред`явлення особи для впізнання є ототожнення такої особи з тією, яка сприймалась за відповідних обставин особою, яка впізнає.

2.2. Нормативна модель пред`явлення для впізнання передбачає безпосередню участь особи, яка впізнає, у проведенні дій, спрямованих на досягнення легітимної мети цієї слідчої дії, а саме - у ототожненні особи, яку вона сприймала за відповідних обставин, з особою, яка пред`являється. Шляхами досягнення мети пред`явлення для впізнання є сукупність передбачених статтею 288 Кримінального Процесуального Кодексу України дій, яка є гарантією достовірності результатів слідчої дії. Результат пред`явлення для впізнання оформлюється протоколом.

2.3. При цьому отримання від особи, яка впізнає, відомостей про обставини, за яких вона, сприймала іншу особу, під час проведення пред`явлення для впізнання діючим законодавством не передбачене взагалі

Відповідно до орієнтирів, запроваджених у Постанові Верховного Суду у справі № 740/3597/17, отримання від особи, яка впізнає, відомостей про обставини, за яких вона, сприймала іншу особу, слід розцінювати лише як складову належної правової процедури цієї процесуальної дії, що разом з іншими її сутнісними компонентами дозволяє досягнути її мети і вирішити поставлені завдання. При цьому відомості, які надаються під час слідчої (розшукової) дії пред`явлення для впізнання - не є самостійним процесуальним джерелом доказів, оскільки таким джерелом виступає протокол цієї слідчої (розшукової) дії, що в розумінні частини 2 статті 84 та пункту 3 частини 2 статті 99 Кримінального Процесуального Кодексу України є документом.

Окрема оцінка кожного з досліджених судом доказів.

Відомості, отримані від особи, до якої завбачається застосування примусових заходів медичного характеру.

Під час судового розгляду кримінального провадження особа відносно якої завбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 пояснював таке.

1. Наразі він пам`ятає, що дійсно разом із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ходив до будинку ОСОБА_8 .

2. До того будинку вони ходили туди тому, що /мовою оригіналу/ : «Толя хотел долг забрать».

При цьому він / ОСОБА_5 / не пам`ятає, хто, кому та що був винний; пам`ятає лише те, що «должны были не ему, а кому-то другому»

3. Він не пам`ятає того, як вони зайшли до будинку; не знає, чи були якісь бійки у будинку під час того, як він перебував в будинку та не пам`ятає, чи бив він особисто когось у будинку.

4. Також зазначив, що зрештою «долг Толя забрал»; при цьому він не пам`ятає, чи відразу погодились господарі цей «долг» їм віддати, чи ні.

5. ОСОБА_5 також підтвердив, що тоді взяли якість речі, проте які саме - він не пам`ятає.

Відомості, отримані від обвинуваченого ОСОБА_10 .

А……Будучи допитаним в межах цього ж кримінального провадження /до роз`єднання справ/, як обвинувачений, ОСОБА_68 під час судового засідання 15 червня 2021 року засвідчив таке.

І……На час подій, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, він мешкав разом зі своїм братом ОСОБА_11 та ОСОБА_5 у місті Миколаєві в одній квартирі.

До того ж, він з братом постійно працювали на бойні; ОСОБА_5 їм іноді допомагав, хоча постійно не працював із ними.

ІІ…… ОСОБА_7 була його знайомою, він з нею «даже жил одно время».

Та вона познайомила його / ОСОБА_10 / «с сожителем, или кто он ей там я [ ОСОБА_10 ] не знаю» - із ОСОБА_8 .

Працюючи на бойні, він / ОСОБА_10 / «немножко помогал» ОСОБА_69 та ОСОБА_70 , та « ОСОБА_71 ».

ІІІ……Незадовго до подій, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, він / ОСОБА_10 /

«к ней / ОСОБА_72 / постоянно приходил, ей даже звонил, говорил: «Ты дома? Я хочу свои вещи забрать». Она говорит: «Приходи заберешь».

Я / ОСОБА_10 / раз пришел её нема, второй её нема она постоянно по городу ходит.

Я / ОСОБА_10 / ей звоню ..., говорю: «Когда ты мои вещи отдашь?!»

Она говорит: «Придешь заберешь»».

Та станом на 09 грудня 2020 року в його урвався терпець.

IV……Безпосередньо ж про події, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, ОСОБА_42 повідомив таке.

1. Станом на 09 грудня 2020 року в будинку АДРЕСА_1 , де на той час жили ОСОБА_73 з ОСОБА_74 , були його / ОСОБА_41 / речі «рюкзак был, в рюкзаке были … штаны, футболка, чистые вещи», кофта, продовжувачі.

2. В той день він подзвонив ОСОБА_69 перед тим, як вони прийшли до них додому.

Коли він дзвонив, він: «просто ей … сказал: «Я приду заберу вещи». Она сказала: «Приходи забирай»

3. Далі, вони втрьох йшли на роботу.

Дорогою вирішили «по пути зайти» та забрати речі, через що й опинились в будинку потерпілих.

З огляду на таке зазначав, що особисто він « ОСОБА_75 »; зазначив: «У нас сговора не было, мы ни о чем не договаривались».

4. Вони довго стукали у вікно, в двері ніхто їм не відкрив.

5. Тоді вони перелізли через паркан.

При цьому першим через паркан переліз його брат ОСОБА_76 , потім через паркан переліз ОСОБА_50 .

Потім хвилин за 10-15 ОСОБА_77 повернувся, й тоді вже допоміг перелізти йому / ОСОБА_78 /.

6. Потім вони увійшли до будинку.

6.1. При цьому в будинку дійсно розбили вікно.

Але він / ОСОБА_42 / вікно не розбивав та його брат / ОСОБА_76 / вікно також не розбивав; брат в той час спілкувався із ОСОБА_79 за його / ОСОБА_80 / речі.

Вікно в будинок же розбив ОСОБА_50 .

6.2. При цьому двері в будинок були «приоткрыты».

Та:

«Получается, ну, что брат [ ОСОБА_76 ] подошел [к двери], говорит [ ОСОБА_81 ]: « ІНФОРМАЦІЯ_5 »

-«Зачем она тебе?»

-« ІНФОРМАЦІЯ_6 »

Ну, у них, я [ ОСОБА_42 ] так понял, конфликт какой-то получился, но я не видел этого.

Тот его толкнул (потерпевший брата моего толкнул) на землю

6.3. Безпосередньо він / ОСОБА_42 / зайшов до будинку через двері.

7. Коли вони зайшли до будинку, то почали розмовляти, зокрема, з ОСОБА_74 .

7.1. Під час цієї розмови ОСОБА_82 сидів на ліжку у кімнаті

Він / ОСОБА_10 / до нього говорить: «Где ОСОБА_83 ?»

Той відповів: «Я не знаю, где ОСОБА_83 »

Він / ОСОБА_10 / каже: «Она мне должна отдать мои вещи, мои, которые я у неё оставлял»

Той говорить: «Я не знаю, какие там вещи, что ты ей оставлял»

7.2. Під час цього «как-то так получилось, что вдарил в голову его ( ОСОБА_84 ударил потерпевшего)» цеглиною. При цьому ОСОБА_5 перед тим, як вдарити, «забежал»; звідки тоді він взяв цеглину, він / ОСОБА_10 / не знає.

Також не може він пояснити, чому ОСОБА_5 таке зробив та наполягав на тому, що все відбулось дуже швидко та раптово.

7.3. «Ну, а брат [ ОСОБА_76 ] стал разговаривать с ним [з ОСОБА_79 ], там, чтобы он [ ОСОБА_82 ] отдал мне [ ОСОБА_78 ] вещи, защищался за меня [ ОСОБА_41 ]».

8. Обвинувачений ОСОБА_42 також зазначив, що під час цієї розмови « ОСОБА_83 » / ОСОБА_7 / «была»; «никто ей не угрожал, никто с ней не разговаривал, не знаю, кто её бил».

При цьому уточнив, що особисто він під час цих подій ОСОБА_85 не бачив

9. Далі він / ОСОБА_42 / «забрал провода свои, забрал рюкзак (… рюкзака не увидел своего) и ушел»

9.1. При цьому ОСОБА_42 уточнив, що:

-рюкзак, до яких вони складали речі, був той, який вони принесли з собою;

-«провода» /продовжувачі/ в дійсності були його «она [ ОСОБА_86 ] попросила одолжить на пару дней, пока они не купят свои»;

-«получилось так, что забрали сковородку и утюг», ці речі йому не належали, для чого їх взяли, він не знає.

9.2. Обвинувачений також зазначив, що праску поклав до рюкзаку саме він; її він побачив на полиці в коридорі

9.3. Стосовно ж приймача для прийому телеканалів пояснив, що ці речі він не бачив, їх знайшли в ОСОБА_87 , та він / ОСОБА_42 / припускає, що ОСОБА_50 взяв ці речі в будинку, де жили ОСОБА_73 та ОСОБА_82 .

9.4. Обвинувачений ОСОБА_42 також категорично заперечував те, що він або його брат, або ОСОБА_50 вилучили в ОСОБА_88 гроші та наполягав на тому, що про вилучення грошей вперше почув під час здійснення кримінального провадження.

9.5. Зазначив цей обвинувачений й про те, що не знає, де був ОСОБА_50 , коли він / ОСОБА_42 / збирав «свої» речі.

9.6. Пояснив цей обвинувачений й про те, що частину своїх речей він не забрав, адже їх не знайшов.

10. Обвинувачений також зазначив, що будинок вони залишали не разом, а кожен окремо

V……Обвинувачений ОСОБА_42 також зазначив, що

« ОСОБА_89 в каких отношениях. Он пару раз видел её она ко мне приходила».

Б……Під час здійснення цього кримінального провадження /до роз`єднання справ/ відносно ОСОБА_10 була проведена стаціонарна судово-психіатрична експертиза.

Результати проведеного експертного дослідження зводяться до такого.

І……Ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 29 червня 2021 року у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 187 Кримінального Кодексу України /до роз`єднання справи/ у справ була призначена стаціонарна судово-психіатрична експертиза, проведення якої було дорученим експертам комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної Ради.

1. На вирішення експертів були поставлені такі питання:

1.Чи страждав обвинувачений ОСОБА_10 на час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення (09.12.2021 року) будь-яким психічним захворюванням, або тимчасовим розладом психічної діяльності, що позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії та/або керувати ними?

2.Чи страждає обвинувачений ОСОБА_10 на даний час будь-яким психічним захворюванням, або тимчасовим розладом психічної діяльності, що позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії та/або керувати ними?

3.Чи потребує обвинувачений ОСОБА_10 застосування до нього примусових заходів медичного характеру, якщо так, то яких саме?

2. З суті ухвали вбачається, що судом ухвалювалось направити ОСОБА_10 для проведення вказаного експертного дослідження.

3. Про направлення експертам будь-яких інших об`єктів дослідження судом не ухвалювалось.

ІІ……13 вересня 2021 року за вихідним номером 655 експертом на адресу суду було направлене клопотання, у якому експерт зазначив таке:

«Відповідно до ст.. 69 КПК України, для виконання Ухвали суду від 29.06.2021 року (справа № 490/3235/21, провадження № 1-кп/490/404/2021) про призначення стаціонарної судово-психіатричної експертизи стосовно ОСОБА_10 , 1991 р.н. прошу направити на адресу експертної комісії матеріали досудового слідства з матеріалами, що характеризують обвинуваченого:

-протокол допиту підозрюваного;

-повідомлення про підозру;

-відомості про судимість;

-довідка від лікаря-психіатра (якщо знаходиться на обліку оригінал медичної карти амбулаторного хворого від лікаря-психіатра);

-довідка лікаря-нарколога (якщо знаходиться на обліку оригінал медичної карти амбулаторного хворого від лікаря-нарколога);

-довідку з РВК про придатність до військової служби (якщо визнаний непридатним свідоцтво про хворобу);

-побутову характеристику, характеристику з місця роботи (якщо працює);

-докладний допит родичів ОСОБА_10 стосовно його психічного стану, якщо спостерігались неадекватні форми поведінки, то з якого часу та у чому проявлялись. Які мав відносини із оточуючими»

У відповідь на це клопотання 29 вересня 2021 року за вихідним номером 490/3198/21 судом експертам для врахування під час експертного дослідження були направлені:

1.повідомлення про підозру ОСОБА_10 від 10.12.2020 року;

2.протокол допиту підозрюваного ОСОБА_10 від 10.12.2020 року;

3.повідомлення про підозру ОСОБА_10 від 25.02.2021 року;

4.протокол допиту підозрюваного ОСОБА_10 від 25.02.2021 року;

5.довідка лікаря-нарколога;

6.довідка лікаря-психіатра;

7.вимога про судимості ОСОБА_10 ;

8.копія довідки огляду МСЕК ОСОБА_10 ;

9.форма індивідуальної програми реабілітації інваліда ОСОБА_10 ;

10.копія медичної довідки

ІІІ……За наслідками проведеного відповідно до ухвали суду дослідження експертами Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної Ради був складений висновок № 171 від 10 грудня 2021 року.

Зміст цього висновку зводиться до такого.

1. Дослідження проводилось та висновок складався комісією експертів у складі:

- ОСОБА_90 освіта вища медична, спеціальність «судово-психіатрична експертиза», свідоцтво № 52, лікар судово-психіатричний експерт, вищий кваліфікаційний клас, к.м.н., стаж роботи 38 років;

- ОСОБА_91 - освіта вища медична, спеціальність «судово-психіатрична експертиза», свідоцтво № 53, лікар судово-психіатричний експерт, вищий кваліфікаційний клас, стаж роботи 28 років;

- ОСОБА_92 - освіта вища медична, спеціальність «судово-психіатрична експертиза», свідоцтво № 59, лікар судово-психіатричний експерт, 5 кваліфікаційний клас, стаж роботи 7 років;

2. Перед початком дослідження експерти були попередженими «про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову від виконання покладених на них обов`язків за ст..ст. 384, 385 КК України.

3. На вирішення експерта були поставлені вказані у щойно згаданій ухвалі питання.

4. Далі, у висновку наведені «обставини справи» відповідно до тексту повідомлень про підозру.

5. Далі у висновку наведений хід експертного дослідження.

Зокрема, відзначається таке.

5.1. Експертами проаналізовані відомості, отримані при дослідженні поданих на експертизу об`єктів, що стосуються психічного стану особи, анамнез життя, анамнез хвороби.

При цьому експертами відзначене таке.

відомості зі слів іспитованого та окремих копій матеріалів кримінального: народився у родині селян 3-ю дитиною з 4-х. Батька не пам`ятає, так як той помер через декілька років, далі у родин змінилось декілька вітчимів «усі були алкоголіками». Мати теж зловживала алкогольними напоями, з-за чого була позбавлена батьківських прав. З народження підекспертний ріст розвивався згідно вікових норм, відвідував дитячий садочок.

У 7-ми річному віці, разом із братом, був оформлений у інтерна для дітей сиріт та дітей без батьківської опіки, навчався у загальноосвітній школі, та навчатись «не бажав», тому дублював програму 1,2 класу, а з 5 класу почав збігати з інтернату, не відвідував школу, скоював крадіжки. За грубі делінквентні форми поведінки перебував під наглядом ІСН. Закінчив 9 класів та вступив до Баштанівського ПТУ, де навчався на агронома плодоовочівника. Але училище не скінчив, так як потрапив у ДТП і майже пів року проходив лікування у стаціонарі, багато пропустив занять, а після закінчення лікування «не захотів повернутись до училища».

Працював, з перервою, на м`ясокомбінаті різноробом декілька років.

На військову службу не призивався. Згідно довідки № 8/2/267 від 20.10.2021 р., відповідно до отриманої інформації від військових комісарів та начальників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Миколаївської області, громадянин ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 , на військовому обліку військовозобов`язаних в перебуває. (а.п. б/№)

Неодружений, дітей немає, нетривалий час співмешкав. Довідка характеристика від 01.11.21р. свідчить про те, що ОСОБА_10 на профілактичних обліках у відділенні поліції № 1 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області не перебував та не перебуває. Іншими компрометуючими даними у відношенні ОСОБА_10 не володіють.

Хворів на дитячі інфекції, ГРВІ, бронхіт. Переніс декілька травм голови: «то у дитинстві вітчим головою об стінку вдарив», «то під час бійки, то потрапив у ДТП» тривалий час був без свідомості, зламав обидві руки - лікувався у лікарні десь пів року».

Раніше притягувався до кримінальної відповідальності: у 2009р. за ст. 185 ч. 3 КК України, засуджений до 3 років 2 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим терміном 1 рік; у 2011 р. за ст. 185 ч. 1 КК України, засуджений до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим терміном 1 рік; у 2014р. за ст. 190 ч. 2 КК України засуджений до 1 року 3 місяців позбавлення волі; у 2015р. за ст. 185 ч.2 КК України, засуджений до 2 років позбавлення волі, відбував покарання у виправній колонії, був у 2018 р. переведений до УІН-20 (психіатрична лікарня) (відом. з вимоги про судимості на а.п. б/№).

Палить тютюнові вироби з дитячого віку, періодично палив коноплі та епізодично зловживає алкогольними напоями.

На обліку у лікаря-нарколога КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» МОР» не перебуває (відом. з довідки №4477 від 18.12.20р. на а.п. б/№)

На обліку у лікаря-психіатра КНП «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я» МОР» не перебуває. (відом. з довідки №5609 від 21.12.20р. на а.п. 6/№)

Є інвалідом ІІІ групи з дитинства до 01.03.2023p. (представлена ІПР діагноз: енцефалопатія І-ІІ ст. (ЧМТ) з церебрастеніченим синдромом. ВСД по змішаному типу) (відом. з копії довідки МСЕК № 407552 на а.п. б/№).

З довідки №1297/ми-21 від 08.08.2021 р., стосовно стану здоров`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ч.3 ст. 187, який утримується у ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» з 14.12.2020 року відомо, що в той же день був оглянутий лікарем-терапевтом. Скарги на свій стан здоров`я, тілесні ушкодження відсутні. Знаходиться під диспансерним наглядом у лікаря психіатра із діагнозом: Психоорганічний синдром, змішаний варіант (експлозивний, астенічний). Епілептоформний синдром у вигляді змішаних нападів (анамнестично). Супутній енцефалопатія (епілептична, посттравматична) 1-2 ст. з церебростенічним синдромом. На огляді у лікаря психіатра скарги на епілептоформні напади з втратою свідомості, зниження пам`яті. З анамнезу встановлено, що неодноразово знаходився на лікуванні в МОПЛ №1, №2. Являється інвалідом III гр. до 01.03.2023р. В 2001р. вперше з`явились судомні зведення. Частота судомних зведень 3-4 рази на місяць. Частота судомних зведень залежить і від вживання насиченого відвару чаю та кофе, якими зловживає хворий. З цього приводу проводились бесіди медичною персоналу при наданні медичної допомоги. Мислення конкретне, примітивне. Інтелектуально-мнестичні функції знижені. Фон настрою та емоцій не стійке. Маячних ідей, галюцинацій немає. Суїцидальні думки на даний час не висловлює. Критика формальна. Після обстеження призначено амбулаторне лікування. Медична допомога надається відповідно до призначеного лікуванні та індивідуального плану лікування. (а.п. б/№)

5.2. Окрім того, експертами проведена діагностична бесіда із ОСОБА_10 .

Зокрема, відзначається, що той: «Інкриміноване йому діяння заперечує, заявляє, що «він пішов до того потерпілого забрати свої речі, та вже заціпив утюг».

5.3. Окрім того, експертами було проведене спостереження за поведінкою ОСОБА_10 в умовах закладу закритого типу.

5.4. Також експертами були досліджені неврологічний стан ОСОБА_10 та його соматичний стан.

6. За наслідками проведення дослідження експерти дійшли такого

« ОСОБА_68 в період інкримінованих йому діянь виявляв і в теперішні час виявляє психічне захворювання у формі помірно вираженого розладу особистості поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку.

Зазначений висновок підтверджується анамнестичними відомостями, даними копій матеріалів кримінального провадження, теперішнього дослідження про перенесені іспитованим в минулому травми головного мозку з виникненням судомних нападів, з формуванням на цьому фоні таких змін психічної діяльності, як торпідність, в`язкіть мислення, поверхневість та легковажність суджень, звуження кола інтересів, емоційна лабільність, нестриманість, зниження рівня соціального функціонування, порушення критичних, адаптаційних та прогностичних здібностей.

Зазначене психічне захворювання позбавляло іспитованого можливості в період часу, що відноситься до інкримінованих йому діянь, у повній мірі усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

В даний час іспитований також не може в повній мірі усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними».

7. За наслідками експертного дослідження експертом були зроблені такі висновки:

ОСОБА_10 в період інкримінованих йому діянь виявляв і в теперішній час виявляє психічне захворювання у формі помірно вираженого розладу особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку.

Зазначене хронічне психічне захворювання не в повній мірі позбавляло іспитовиваного можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними в період інкримінованого йому діяння.

За своїм психічним станом в теперішній час іспитований також не може в повній мірі усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

У разі засудження до іспитованого рекомендовано застосувати примусовий захід медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому за порядку за місцем відбування покарання згідно з ч.2 ст.20 КК України.

8. Висновок підписаний усіма членами експертної комісії.

В……В межах виділеного кримінального провадження відносно ОСОБА_10 на підставі ухвали Центрального районного суду міста Миколаєва від 22 березня 2023 року була проведена амбулаторна комплексна комісійна судово психолого-психіатрична експертиза, за наслідками якої був складений висновок № 14 від 04 березня 2024 року.

Зміст цього висновку зводиться до такого.

1. Дослідження проводилось та висновок складався комісією експертів у складі:

- ОСОБА_93 лікувальна справа, вища категорія з судової психіатрії (сертифікат № 704, свідоцтво № 22), вищий кваліфікаційний клас судового експерта (свідоцтво МОЗ України № 149, наказ МОЗ України № 1291 від 17.07.2023 р., дійсне до 17.07.2028 р.), стаж експертної роботи 26 років, головний судовий експерт, в.о. начальника Миколаївської філії судово-психіатричних експертиз, кандидат медичних наук;

- ОСОБА_94 повна вища освіта за фахом (психологія), вища категорія, другий кваліфікаційний клас судового експерта (свідоцтво МОЗ України № 36, наказ МОЗ України № 1292 від 17.07.2023 року, дійсне до 17.07.2028 р.) стаж експертної роботи 19 років, головний експерт-психолог судовий, кандидат психологічних наук.

2. Перед початком дослідження експерти були попередженими «про відповідальність за надання явно неправдивих висновків та за відмову експерта(ів) від виконання покладених на нього(них) обов`язків за статтями 384, 385 Кримінального Кодексу України».

3. На вирішення експерта були поставлені такі запитання

-чи страждав обвинувачений ОСОБА_10 на момент вчинення інкримінованого діяння психічними хворобами або психічними розладами, якщо так, то якими саме?

-чи міг він на той період усвідомлювати значення своїх дій? Якщо міг "не повною мірою", то у якій частині він не міг вірно сприймати свої дії та керувати ними?

-чи здатен він був на момент вчинення інкримінованого діяння внаслідок стану свого здоров`я правильно сприймати обставини, що мають значення у справі? Якщо не міг, то які саме обставини не міг сприймати вірно та що саме з цих обставин не міг сприйняти адекватно

-чи міг він на той період керувати своїми діями? Якщо міг "не повною мірою", то у якій частині він не міг належним чином керувати своїми діями?

-які індивідуально-психологічні особливості має ОСОБА_10 ?

-чи могли його індивідуально-психологічні особливості суттєво вплинути на його поведінку під час скоєння ним протиправних дій?

-чи перебував він на момент скоєння протиправних дій у стані фізіологічного афекту як психологічної підстави сильного душевного хвилювання.

-чи страждає обвинувачений ОСОБА_10 на теперішній час психічними хворобами або психічними розладами, якщо так, то якими саме?

-чи може він на теперішній час усвідомлювати значення обставин справи і давати про них відповідні покази?

-чи може він на теперішній час усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними чи потребує він примусових заходів медичного характеру, якщо так, то яких саме

-чи потребує він на теперішній час застосування запобіжного заходу у вигляді поміщення до поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги, якщо так, то у якому саме?

4. Для дачі висновку експертом були використані:

-матеріали кримінальної справи № 490/938/23 в 2 томах;

-медичні карти стаціонарного хворого МОПЛ № 2 - № 30: № 132;

-медична карта стаціонарного хворого КП «ДБКЛТД» ДОР № 7371/2021;

-медична карта стаціонарного хворого КНП «МОЦПЗ» МОР № 924;

-особова справа МСЕК № 45;

-копія ухвали суду про призначення комплексної комісійної судово психолого-психіатричної експертизи від 22.02.2023 року

5. Далі, у висновку наведені «обставини справи» відповідно до:

-тексту ухвали суду від 22 березня 2023 року;

-показань потерпілих та свідків, викладених в ухвалі слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва ОСОБА_51 від 20 листопада 2020 року про застосування відносно ОСОБА_10 запобіжного заходу;

-матеріалів кримінального провадження, у яких відображені обставини участі ОСОБА_10 у судових засіданнях

6. Далі у висновку наведений хід експертного дослідження.

Зокрема, відзначається таке.

6.1. Експертами проаналізовані відомості, отримані при дослідженні поданих на експертизу об`єктів, що стосуються психічного стану особи, анамнез життя, анамнез хвороби.

При цьому експертами відзначене, окрім іншого, таке.

… на підставі ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва від 29.09.2022 р. запобіжний захід був змінений з тримання під вартою до поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги до відділення з посиленим наглядом відділу спецпсихдопоиоги КНП «МОЦПЗ» МОР. Поступив 21.10.2022 року та перебуває до теперішнього часу. Відповідно до направлення на МСЕК від 14.02.2023 року, психічний стан описаний наступний чином: «...свідомість не порушена. Орієнтований у власній особистості, місці, в часі - не чітко. В бесіді з лікарем говорить, що «я вибухова та бурхливо-нестримна людина», а «при провокаціях» погано себе контролюю. Пам`ять грубо не порушена. Мислення з елементами конкретизації, застрягає на окремих асоціаціях, окремі судження примітивні. Емоційно нестійкий, дратівливий. Маячні ідеї не виказує, наявність галлюцинаторних симптомів, або суїцидальні наміри заперечує. У відділенні роздратований, напружений, на прогулянках нецензурно виражається, на зауваження медперсоналу грубить. Фон настрою не стійкий. Критика стосовно хвороби, поведінки, правопорушення відсутня. Під час перебування у відділенні спостерігалось 4 великих розгорнутих епілептичних приступів з тонічними і клонічними судомами (закидання голови, розширення зіниць, рухові порушення, скорочення м`язів, «застигання» тулубу і кінцівок у різних вимушених позах, блідість шкіряних покровів) з втратою свідомості без сечовиділення протягом 2 хвилин. Після приступів спостерігався сутінковий стан (загальмованість поведінки, дезорієнтація протягом 2 хв)...». Водночас слід відмітити, що за час перебування у відділенні 12.01.2023 року проходив патопсихологічне дослідження: «... під час обстеження поводив себе спокійно. Всебічно орієнтований. МОСА 23 6. - легкі когнітивні порушення. Змінено об`єм перемикання і концентрація уваги, а виснаженість психічних процесів прискорена. Суттєво знижена пам`ять на слова короткочасна слухова та довгострокова, мислення ґрунтовне, судження із здатністю до непотрібної деталізації. Графіка малюнку людини примітивна органічного генезу...». З діагнозом: «Розлад особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку зі зниженням когнітивних функцій до рівня легкої розумової відсталості, психопатоподібна поведінка» був скерований на МСЕК, якою 03.03.2023 року встановлена ІІІ група інвалідності, з дитинства на 1 рік. Дані за перекомісію невідомі (з особової справи МСЕК № 45). Наразі продовжує перебувати в стаціонарі. 17.01.2024 року оглядався ЛКК в зв`язку з черговим переосвідченням та обґрунтуванням клінічного діагнозу: «..В свідомості, контакту доступний. Достатньо орієнтований у власній свідомості, місці, в часі - не чітко. В бесіді з лікарем на питання відповідає по суті, після паузи. Мислення сповільнене, конкретне з зісковзуванням ідей та надмірною деталізацією, окремі судження примітивні. Емоційно нестійкий, дратівливий. Маячні ідеї не виказує, наявність галюцинаторних симптомів заперечує. У відділенні періодично роздратований, інколи на зауваження медперсоналу грубить, схильний до конфліктів. Фон настрою не стійкий. Критика стосовно хвороби, поведінки, правопорушення відсутня. За час перебування у відділенні щомісяця неодноразово спостерігались серії великих розгорнутих епілептичних приступів з тонічними і клонічними судомами (закидання голови, розширення зіниць, рухові порушення, скорочення м`язів, «застигання» тулубу і кінцівок у різних вимушених позах, блідність шкіряних покровів) з втратою свідомості без сечовиділення, приступи слідують один за одним від 5 до 7 за один раз. Після приступів спостерігалися сутінкові стани (загальмованість поведінки, дезорієнтація протягом 20-30 хв.). Остання серія із 6 епіприступів спостерігалася 30.12.2023 р. Враховуючи анамнез життя, анамнез захворювання, клінічну картину захворювання, які вказують на те, що протягом останнього року почали спостерігатись серійні приступи. В той же час експертний анамнез щоденникових записів свідчить про те, що в період з 08.02.2024 року по 13.02.2024 року епіприступів не спостерігалося. Однак 13.02.2024 року в 20.00 мали місце 4 великих розгорнутих епіприступи з тонічними і клонічними судомами без сечовиділення, прикусу язика, які тривали до 15 хв, після кожного не приходив в свідомість. Після серії приступів -сутінковий розлад свідомості. В подальшому до 01.03.2024 року епіприступів не спостерігалось. Настрій був рівний, спокійно спілкувався з оточуючими, медперсоналом, допомагав медпрацівникам обрізати дерева, прибирати на подвір`ї (з медичної карти стаціонарного хворого № 924)».

6.2. Також експертами був оцінений психічний стан ОСОБА_10 на момент проведення експертного дослідження.

При цьому експертами було відзначене таке.

«Свідомість ясна. Орієнтований всебічно вірно. Контакт продуктивний. Мету дослідження вказує, що не розуміє. Хоча вже проходив раніше таку процедуру. На запитання відповідає по суті, однак неохоче. Емоційно нестійкий. Відповіді іноді формальні. Увага залучається на достатньому рівні, хоча обсяг її знижений. Водночас слід відмітити низьку мотивацію до виконання інструкцій експерта, в тому числі відповідей на запитання. Демонструє уповільнене за темпом мислення, за структурою з елементами ґрунтовності. Запас загальноосвітніх знань та уявлень відповідає отриманій освіті та способу життя. Порушення мнестичної функції не виявлено. Виявляє легке когнітивне зниження. Без проблем називає в хронологічній послідовності виправні колонії, де відбував покарання в минулому, а також, де лікувався в психіатричних лікарнях через епінапади під час відбування покарання в місяцях позбавлення волі. За обставин, що мають значення за кримінальним провадженням вказав, що взимку втрьох з подільниками йшов забрати свої речі у знайомої в приватному будинку. Брат переліз через паркан і всі за ним слідом це було о 12 ночі. Коли збирав речі вкрадені, то пательню взяв «по горячці». Не міг зупинити Кошковського, який бив господаря, розбив телевізор та цеглиною вдарив господаря. Подовжувач теж схопив, бо під руки попало. Все поклав до рюкзака, які потім забрали працівники поліції. Провину свою визнає. Розкаюється. Критика збережена».

6.3. Окрім цього, експертами було проведене психологічне дослідження ОСОБА_10 , його неврологічний стан та його соматичний стан.

7. За наслідками проведення дослідження експерти дійшли такого

в період часу, що відноситься до інкримінованого ОСОБА_10 діяння, у нього маячення, галюцинацій, порушеної свідомості як провідної ланки пароксизму, а також вираженого дезорієнтування, неадекватної поведінки та амнезії скоєного злочину не відмічалося. Його дії мали цілеспрямований (корисний) характер. Правопорушення не відрізнялося безмотивністю, надмірною жорстокістю, очевидною безглуздістю. Хаотичних, нецілеспрямованих дії, здебільшого мають автоматизований характер, вираженої агресії, що визначала 6 невмотивований характер кримінальної поведінки підекспертного, відсутності реакції на зовнішні подразники, також не спостерігалося. Водночас його психічний стан на той період часу визначався ознаками легкого ступеня інтелектуально-мнестичного зниження, емоційної нестійкості, при збереженні критичних здібностей в повному обсязі, засуджуючи агресивні дії подільників… Отож, в період часу, що відноситься до інкримінованого ОСОБА_10 діяння, він страждав на розлади особистості та поведінки органічної етіології, обумовлені хворобою, травмою чи дисфункцією, головного мозку зі зниженням когнітивного функціонування до рівня легкої розумової відсталості (F-07.8). З огляду на його психічний стан, він був здатний в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, усвідомлювати свої дії та керувати ними. … На даний час він виявляє розлади особистості та поведінки органічної етіології, обумовлені хворобою, травмою чи дисфункцією, головного мозку зі зниженням когнітивного функціонування до рівня легкої розумової відсталості. За своїм психічним станом він може на даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними.

8. За наслідками експертного дослідження експертом були зроблені, зокрема, такі висновки:

- ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, страждав та страждає на даний час на розлади особистості та поведінки органічної етіології, обумовлені хворобою, травмою чи дисфункцією головного мозку зі зниженням когнітивного функціонування до рівня легкої розумової відсталості.

- ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними.

-У ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виявляються порушення мислення, що характеризуються ригідністю, уповільненістю; емоційно-вольові розлади, що виявлялися імпульсивністю, дратівливістю, з експлозивністю, схильністю до афективних проявів, егоцентризмом, деякою переоцінкою власної особистості та соціальної ролі. Водночас, він може обирати, в яких ситуаціях треба тримати себе в соціально-сприятливих межах, а коли можна й дати негативним та деструктивним тенденціям.

- ОСОБА_10 страждає на даний час на розлади особистості та поведінки органічної етіології, обумовлені хворобою, травмою чи дисфункцією, головного мозку зі зниженням когнітивного функціонування до рівня легкої розумової відсталості.

- ОСОБА_10 на даний час здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними.

- ОСОБА_10 не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру, з огляду на його психічний стан на даний час.

9. Висновок підписаний усіма членами експертної комісії.

Норми права

Оцінюючи показання ОСОБА_10 , суд, окрім наведених норм, що регулюють порядок отримання та оцінки показань, враховує наступне.

1. Відповідно до статті 332 Кримінального Процесуального Кодексу України

Під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

/частина 1/

Суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо:

…

2) під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною другою статті 509 цього Кодексу;

…

/частина 2/

2. Відповідно до статті 242 Кримінального Процесуального Кодексу України

Експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами …, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання….

/частина 1/

Слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо:

…

2) встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень;

3) визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності;

…

6) визначення розміру матеріальних збитків, якщо потерпілий не може їх визначити та не надав документ, що підтверджує розмір такої шкоди, розміру шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяного кримінальним правопорушенням.

/частина 2/

3. Відповідно до частини 2 статті 509 Кримінального Процесуального Кодексу України

У разі необхідності здійснення тривалого спостереження та дослідження особи може бути проведена стаціонарна психіатрична експертиза, для чого така особа направляється до відповідного медичного закладу на строк не більше двох місяців.

4. Відповідно до частини 3 статті 7 Закону України «Про судову експертизу»

Виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз.

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у Постанові від 28 листопада 2023 року у справі № 755/14625/21 зазначив таке

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 7 Закону України «Про судовому експертизу» виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз. До державних спеціалізованих установ належать у тому числі науково-дослідні установи судових експертиз, судово-медичні та судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров`я України.

Відповідно до Положення про Міністерство охорони здоров`я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 267, Міністерство охорони здоров`я України (далі МОЗ) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. До функцій МОЗ віднесено, зокрема, організаційне керівництво судово-медичною і судово-психіатричною службами, затвердження порядку проведення судово-медичної експертизи та судово-психіатричної експертизи (п. 4 Положення).

Отже, саме держава в особі її центрального органу виконавчої влади МОЗ здійснює владні повноваження стосовно закладів, які вправі проводити судово-медичні та судово-психіатричні експертизи.

Таким чином, при вирішенні питання стосовно компетенції установи, яка проводить експертизу і є державною в розумінні ст. 7 Закону України «Про судову експертизу», слід виходити не з організаційно-правової форми здійснення нею діяльності або форми її власності, а з сфери управління її діяльністю та організації державного контролю.

Вказана позиція висловлена у постанові колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 30 березня 2020 року в справі № 462/3998/19.

Як убачається з висновку експерта № 379 від 15 липня 2021 року, судово-психіатрична експертиза проводилась Київським міським центром судово-психіатричної експертизи (далі КМЦСПЕ).

КМЦСПЕ заснований на комунальній власності територіальної громади м. Києва та підпорядкований Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) та належить до сфери управління саме МОЗ.

З огляду на викладене, доводи касаційної скарги засудженого про те, що судово-психіатрична експертиза у даному кримінальному провадженні була проведена у неналежній експертній установі, є необґрунтованими.

5. Відповідно до статті 102 Кримінального Процесуального Кодексу України:

У висновку експерта повинно бути зазначено:

1)коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта) та на якій підставі була проведена експертиза;

2)місце і час проведення експертизи;

3)хто був присутній при проведенні експертизи;

4)перелік питань, що були поставлені експертові;

5)опис отриманих експертом матеріалів та які матеріали були використані експертом;

6)докладний опис проведених досліджень, у тому числі методи, застосовані у дослідженні, отримані результати та їх експертна оцінка;

7)обґрунтовані відповіді на кожне поставлене питання.

/частина 1/

У висновку експерта обов`язково повинно бути зазначено, що його попереджено про відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

/частина 2/

6. Відповідно до статті 20 Кримінального Кодексу України

Підлягає кримінальній відповідальності особа, визнана судом обмежено осудною, тобто така, яка під час вчинення кримінального правопорушення, через наявний у неї психічний розлад, не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними.

Натомість, відповідно до статті 19 Кримінального Процесуального Кодексу України

Осудною визнається особа, яка під час вчинення кримінального правопорушення могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

/частина 1/

Не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки.

/частина 2/

7. Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй Постанові від 19 листопада 2019 року у справі № 130/2612/17, окрім іншого, виснував про таке

Згідно вимог ст. 18, ст. 19 КК осудність є обов`язковою ознакою суб`єкта злочину, що характеризується таким психічним станом особи, при якому вона під час вчинення злочину здатна усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Здатність особи під час вчинення злочину усвідомлювати свої дії (бездіяльність) означає правильне розуміння фактичних об`єктивних ознак злочину - об`єкта посягання, суті діяння, обстановки, часу і місця, способу його вчинення, його суспільно небезпечних наслідків тощо. Така здатність повинна бути пов`язана з можливістю контролювати, керувати своїми вчинками. Тут свідомість і воля взаємозалежні й лише в сукупності виступають передумовою визнання особи винною.

Натомість неосудною визнається така особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого КК, не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки.

Поняття неосудності включає в себе співвідношення медичного (біологічного) і юридичного (психологічного) критеріїв. Медичний критерій полягає у наявності у особи психічного захворювання, що істотно впливає на свідомість і волю людини (хронічне психічне захворювання, тимчасовий розлад психічної діяльності, недоумство, інший хворобливий стан психіки). Юридичний у нездатності особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними. При цьому юридичний критерій виражається двома ознаками: 1) інтелектуальною особа не може усвідомлювати фактичну сторону своїх дій (бездіяльності) та/або не здатна усвідомлювати їх суспільно небезпечний характер; 2) вольовою особа не може керувати своїми діями (бездіяльністю) внаслідок руйнування психічною хворобою її вольової сфери.

Особу може бути визнано неосудною тільки тоді, коли встановлена одна з ознак критерію юридичного на підставі хоча б однієї з ознак критерію медичного.

…

Враховуючи, що стан неосудності пов`язаний з відсутню у особи інтелектуальної та вольової ознак, з ним несумісні наявність у свідомості особи чітко сформованих мети й мотиву як ознак суб`єктивної сторони злочину, тому встановлення будь-якої форми вини (умислу чи необережності) у діях неосудної особи об`єктивно є неможливим. Юридична оцінка суспільно небезпечному діянню в такому випадку повинна надаватись, виходячи з фактичних обставин скоєного та наслідків, що настали.

8. Відповідно до статті 17 Закону України «Про психіатричну допомогу»

Особа, яку було госпіталізовано до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, повинна оглядатися комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на місяць з часу госпіталізації з метою встановлення наявності підстав для продовження чи припинення такої госпіталізації.

У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник закладу з надання психіатричної допомоги повинен направити до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про продовження такої госпіталізації. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обгрунтування про необхідність продовження такої госпіталізації. В подальшому продовження госпіталізації особи в закладі з надання психіатричної допомоги проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Клопотання про припинення госпіталізації в примусовому порядку можуть направлятися до суду особою, яку було госпіталізовано в примусовому порядку, або її законним представником через кожні 3 місяці з часу ухвалення судом рішення про продовження такої госпіталізації.

Оцінка суду

Загальні застереження.

Оцінюючи показання ОСОБА_10 , надані ним суду в якості обвинуваченого, та висновки експертів № 171 від 10 грудня 2021 року та № 14 від 04 березня 2024 року, суд відзначає таке.

1. Кримінальне провадження, що наразі розглядається судом, стосується виключно ОСОБА_5 , отже під час його здійснення суд є позбавленим процесуальної можливості висловитись щодо осудності/неосудності/обмеженої осудності ОСОБА_10 ..

2. В той же час, показання ОСОБА_10 є доказом у кримінальному провадженні, яке наразі розглядається судом, отже підлягає оцінці як окремо з точки зору їх належності та допустимості, так й у сукупності з іншими доказами з точки зору їх достовірності.

3. При цьому вказані висновки експертів поза розумним сумнівом доводять, що ОСОБА_10 як на момент подій, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, так й на момент дачі відповідних висновків страждав та страждає на розлади особистості та поведінки органічної етіології, обумовлені хворобою, травмою чи дисфункцією головного мозку.

Таке дає обґрунтовані підстави вважати, що процеси сприйняття ним подій, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, їх запам`ятовування та відтворення під час допиту мали певні вади, пов`язані з його хворобою.

За такого усвідомлення дійсного змісту відомостей, про які повідомив ОСОБА_10 , без врахування таких вад не є можливим.

4. Врахування ж таких вад без використання висновків експертів не є можливим взагалі.

Отже, під час здійснення цього кримінального провадження суд використовує згадані висновки експерта не задля вирішення питання про осудність/неосудність/обмежену осудність ОСОБА_10 , але лише для мети належної оцінки відомостей, що містяться у його / ОСОБА_10 / показаннях.

Щодо висновку експертів № 171 від 10 грудня 2021 року

1. Відомості, що містяться у цьому висновку, та інші результати проведеного дослідження були отриманими внаслідок застосування правової процедури, передбаченої законодавством.

1.1. Так, вказане експертне дослідження було проведеним на підставі ухвали суду.

1.2. Більше того, відповідно до процитованих вище приписів частини 2 статті 242 Кримінального Процесуального Кодексу України проведення експертного дослідження в цьому випадку є обов`язковим.

2. Далі суд відзначає, що цей висновок містить позначки про те, що перед початком проведення відповідного експертного дослідження та дачею висновку за його наслідками експерти були попередженими про кримінальну відповідальність, зокрема, за дачу вочевидь необґрунтованого висновку.

Таке доводить, що цей висновок був наданий в умовах, які створювали необхідні гарантії достовірності викладених у ньому результатів.

3. Також суд відзначає, що цей висновок за своєю формою повною мірою відповідає приписам частини 1 статті 102 Кримінального Процесуального Кодексу України, зокрема містить

-опис отриманих експертом матеріалів та які матеріали були використані експертом;

-докладний опис проведених досліджень, у тому числі методи, застосовані у дослідженні, отримані результати та їх експертну оцінку;

-обґрунтовані відповіді на кожне поставлене питання.

Таке доводить, що цей висновок був наданий в умовах, які створювали необхідні гарантії обґрунтованості викладених ньому результатів.

4. Додатково суд відзначає, що цей висновок був наданий не стільки на підставі наданих суду документів та оцінці діяння, що інкримінується обвинуваченому, але на підставі діагностичної бесіди та тривалого спостереження за обвинуваченим в умовах медичного стаціонару.

5. Далі суд, ґрунтуючись на настановах, що містяться у щойно процитованій Постанові Верховного Суду від 28 листопада 2023 року у справі № 755/14625/21, відзначає таке.

В цьому випадку судово-психіатрична експертиза проводилась Комунальним підприємством «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної Ради.

Ця установа заснована на комунальній власності територіальної громади Дніпропетровської області та підпорядкований органу виконавчої влади - Департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації та належить до сфери управління саме Міністерства Охорони Здоров`я.

З огляду на викладене, експертна установа, у якій проводилось дослідження, результати якого аналізуються, відповідає критеріям, що визначені у статті 7 Закону України «Про судову експертизу»

Таке, в свою чергу, доводить, що дослідження, результати якого аналізуються, було проведене в установі, яка має повноваження щодо проведення судово-психіатричних експертиз.

6. Компетенція експертів ОСОБА_95 , ОСОБА_91 або ОСОБА_92 сумнівів в учасників кримінального провадження не викликає

Підстав для сумнівів у безсторонності будь-кого з них під час судового розгляду не встановлено та сторони про наявність таких підстав не посилаються.

Наведене у сукупності доводить, що відомості що викладені у висновках експертів № 171 від 10 грудня 2021 року є належними та допустимими, з огляду на що можуть використовуватись під час доказування у цьому кримінальному провадженні.

Щодо висновку експертів № 14 від 04 березня 2024 року

1. Відомості, що містяться у цьому висновку, та інші результати проведеного дослідження були отриманими внаслідок застосування правової процедури, передбаченої законодавством.

1.1. Так, вказане експертне дослідження було проведеним на підставі ухвали суду.

1.2. Більше того, відповідно до процитованих вище приписів частини 2 статті 242 Кримінального Процесуального Кодексу України проведення експертного дослідження в цьому випадку є обов`язковим.

2. Далі суд відзначає, що цей висновок містить позначки про те, що перед початком проведення відповідного експертного дослідження та дачею висновку за його наслідками експерти були попередженими про кримінальну відповідальність, зокрема, за дачу вочевидь необґрунтованого висновку.

Таке доводить, що цей висновок був наданий в умовах, які створювали необхідні гарантії достовірності викладених у ньому результатів.

3. Також суд відзначає, що цей висновок за своєю формою повною мірою відповідає приписам частини 1 статті 102 Кримінального Процесуального Кодексу України, зокрема містить

-опис отриманих експертом матеріалів та які матеріали були використані експертом;

-докладний опис проведених досліджень, у тому числі методи, застосовані у дослідженні, отримані результати та їх експертну оцінку;

-обґрунтовані відповіді на кожне поставлене питання.

Таке доводить, що цей висновок був наданий в умовах, які створювали необхідні гарантії обґрунтованості викладених ньому результатів.

4. Додатково суд відзначає, що цей висновок був наданий не стільки на підставі діагностичної бесіди та безпосереднього спостереження за поведінкою обвинуваченого, скільки на підставі наданих документів та оцінці діяння, що інкримінується обвинуваченому.

5. Далі суд, відзначає, що цей висновок, у повній відповідності із вимогами статті 7 Закону України «Про судову експертизу» був наданий державною експертною установою.

6. Компетенція експертів ОСОБА_96 та ОСОБА_97 сумнівів в учасників кримінального провадження не викликає

Підстав для сумнівів у безсторонності будь-кого з них під час судового розгляду не встановлено та сторони про наявність таких підстав не посилаються.

Наведене у сукупності доводить, що відомості що викладені у висновках експертів № 14 від 04 березня 2024 року є належними та допустимими, з огляду на що можуть використовуватись під час доказування у цьому кримінальному провадженні.

Щодо висновків експертів № 171 від 10 грудня 2021 року та № 14 від 04 березня 2024 року у їх сукупності.

Оцінюючи наведені висновки у їх сукупності, суд відзначає таке.

І……Спільним у цих висновках є те, що в обох висновках констатована наявність в ОСОБА_10 як на момент подій, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, так й на момент дачі кожного з цих висновків психічного захворювання - розладу особистості та поведінки органічної етіології, обумовлені хворобою, травмою чи дисфункцією головного мозку.

ІІ……При цьому:

-у висновку експертів № 171 від 10 грудня 2021 року /надалі висновок № 171/ зазначається, що це захворювання є вираженим помірно, що позбавляє ОСОБА_10 в період, що відноситься до інкримінованого йому діяння, так само як й на час проведення експертного дослідження /тобто й на час дачі показань, що аналізуються/ позбавляло ОСОБА_10 у повній мірі усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними;

-у висновку експертів № 14 від 04 березня 2024 року /надалі висновок № 14/ зазначається, що це захворювання в період, що відноситься до інкримінованого йому діяння, так само як й на час проведення експертного дослідження не позбавляло ОСОБА_10 можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними;

Отже, відмінності між цими висновками полягають у визначеній інтенсивності впливу виявлених вад психіки на здатність ОСОБА_41 усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Вирішуючи питання про те, який з цих висновків та в якій частині має бути покладеним у підґрунтя судового рішення, суд виходе з такого.

1. Ці висновки ґрунтувались на дослідженні об`єктів, які не є тотожними.

1.1. Так, висновок № 171 групується на результатах безпосереднього дослідження стану ОСОБА_10 , в той час, як висновок № 14 на дослідженні документів та матеріалів кримінального провадження.

1.2. До того ж, висновок № 14 був наданий після того, як відповідно до рекомендацій, що містяться у висновку № 171 ОСОБА_10 був поміщений до спеціального лікувального закладу, у якому перебував на момент проведення експертного дослідження перебував більше 01 року 03 місяців.

Відповідно до дороговказів, що містяться у процитованій вище статті 17 Закону України «Про психіатричну допомогу» та, власне, процитованих у висновку № 14 відомостей про хід лікування ОСОБА_41 таке означає, що на момент дачі цього висновку стан Анатолія покращився.

1.3. Суд також відзначає, що для мети дачі висновку № 14 експерти оцінили обставини кримінального провадження, що є передчасним.

2. З огляду на наведене суд зауважує про наступне.

2.1. «Об`єкт» експертного дослідження, за наслідками якого був складений висновок № 171 є більш релевантним завданням експертного дослідження.

Так, для дачі цього висновку експерти досліджували безпосередньо стан підекспертного, до того ж, у час, що є наближеним до моменту подій, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження та в умовах, коли такий стан не зазнав цілеспрямованого корегування (внаслідок, зокрема, лікування).

До того ж, цей висновок є «автономним» стосовно обставин, які підлягають встановленню судом.

2.2. Що ж стосується «об`єкту» експертного дослідження, за наслідками якого був складений висновок № 14 то для дачі цього висновку експерти використовували лише відомості про стан підекспертного /частина з яких потребувала уточнення/, до того ж станпід експертного через тривалий проміжок часу та після його /стану/ корекції.

Таке доводить, що:

-для мети визначення стану ОСОБА_10 під час подій, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження та на момент дачі ним показань слід використовувати висновок № 14;

-висновок № 171 же в наслідок специфіки його /висновку/ «об`єкту» не може використовуватись для цієї мети та має використовуватись лише для визначення стану ОСОБА_10 на момент дачі цього висновку.

3. Суд також відзначає, що стан ОСОБА_10 на момент дачі висновку № 171 не є предметом кримінального провадження, що наразі розглядається.

Отже, для мети цього кримінального провадження висновок № 171 використовуватись не може; для подальшого доказування у цьому кримінальному провадженні слід використовувати лише висновок № 14.

Щодо показань ОСОБА_10 .

І……Оцінюючи показання ОСОБА_10 , суд відзначає, що вони були наданими у передбаченому законом порядку.

1. Так, ОСОБА_10 надавав ці показання, як обвинувачений; при цьому йому були роз`яснені його права, як обвинуваченого, зокрема право не свідчити проти себе.

2. Далі, ці показання ОСОБА_10 надавав у присутності свого захисника.

ІІ……Суд також відзначає, що під час допиту ОСОБА_10 усі учасники судового розгляду мали можливість поставити йому запитання, внаслідок чого переконатись у надійності наданих обвинуваченим відомостей.

ІІІ……Далі, суд відзначає наступне.

1. Як доведено вище, психічний стан ОСОБА_10 під час здійснення цього кримінального провадження у встановленому законом порядку досліджувався експертами.

За наслідками експертного дослідження /висновок № 14/ було встановлено, що:

- ОСОБА_10 на момент подій, що є предметом розгляду цього кримінального провадження, так само, як й станом на 10 грудня 2021 року /тобто на момент дачі показань, що аналізуються/ страждає на розлади особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку;

-на момент подій, що є предметом розгляду цього кримінального провадження, так само, як й станом на 10 грудня 2021 року /тобто на момент дачі показань, що аналізуються/ ці розлади виражені помірно;

-внаслідок таких розладів він не може у повній мірі усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними.

2. З огляду на таке, суд відзначає, що відповідно до процитованих вище приписів статті 20 Кримінального Кодексу України описаний стан відповідає стану обмеженої осудності.

З огляду на таке суд, спираючись на дороговкази, визначені у процитованій вище Постанові Верховного Суду від 19 листопада 2019 року у справі № 130/2612/17, відзначає таке.

2.1. Системний аналіз щойно процитованих норм кримінального законодавства доводить, що стани осудності та обмеженої осудності мають певні спільні ознаки (критерії), а саме характеризуються:

-наявністю психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки;

-тим, що такі вади психіки впливають на здатність особи усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Відмінністю ж між цими станами є ступінь (інтенсивність) впливу вад психіки на здатність особи усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Так, під час стану неосудності такий вплив повністю позбавляє особу можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Під час стану обмеженої осудності ж такий вплив не повністю позбавляє особу можливості до такого, але - істотно знижує здатність адекватно сприймати свої дії та керувати ними

Таке дає підстави для висновку про те, що зі станом обмеженої осудності несумісні наявність у свідомості особи чітко та адекватно сформованих мети й мотиву відповідних дій, а також - їх /дій/ суспільних наслідків.

3. З огляду на таке, повертаючись до оцінки показань ОСОБА_10 у суді та не вирішуючи питання про його осудність/обмежену осудність (адже вирішення цього питання є можливим лише під час розгляду кримінального провадження відносно нього, але не відносно ОСОБА_5 ), суд відзначає таке.

3.1. Показання ОСОБА_10 в частині, що стосується мети його дій в обставинах цього кримінального провадження, значення таких дій, оцінки ним ситуації, яка спонукала його до таких дій, з огляду на наведений вище висновок експертів № 171 від 10 грудня 2021 року судом до уваги не беруться, як такі, що є лише результатом впливу хворобливого стану його психіки, який /результат впливу/ підлягає не юридичній, але медичній (психіатричній) оцінці.

3.2. Суд також відзначає, що правильність такого сприйняття показань ОСОБА_10 в цій частині підтверджується й змістом висновку експерта № 171 від 10 грудня 2021 року.

Так, з цього висновку вбачається, що під час діагностичної бесіди ОСОБА_10 надав пояснення щодо мети його дій в обставинах цього кримінального провадження, значення таких дій, оцінки ним ситуації, яка спонукала його до таких дій, які є аналогічними наданим ним у суді, та такі пояснення, поруч з іншими відомостями, призвели експертів до висновку про те, що вплив його психічних вад на здатність його здатність усвідомлювати свої дії та керувати ними є суттєвим («помірним»)

3.3. Що ж стосується показань ОСОБА_10 в частині самих по собі фактів (часу, місця, способу, характеру дій, що вчинялись ним та іншими особами), то, з огляду на те, що вони, як доведено вище, були наданими у встановленому законом порядку, підстави для їх неврахування під час ухвалення вироку є відсутніми.

Отже, під час подальшого доказування в межах кримінального провадження суд враховує надані ОСОБА_10 показання лише в частині самих по собі переліку та характеру дій; в іншій частині ці показання судом не враховуються.

Відомості, отримані від обвинуваченого ОСОБА_11 .

Будучи допитаним в межах цього ж кримінального провадження /до роз`єднання справ/, як обвинувачений, ОСОБА_98 під час судового засідання 17 січня 2022 року засвідчив таке.

1. 09 грудня 2020 року його брат ОСОБА_42 сказав, що залишив в ОСОБА_99 вдома свої речі, які треба забрати. При цьому які саме речі залишив в ОСОБА_100 , брат не казав.

При цьому ОСОБА_42 сказав: «Я ей позвонил она мне сказала, что она дома, что можно прийти и забрать».

З огляду на таке він вважає «ініціатором» подій, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, свого брата ОСОБА_80 .

2. Далі, вони втрьох йшли на роботу.

Дорогою він / ОСОБА_76 / запропонував зайти та забрати речі.

Та вони втрьох прийшли за місцем проживання ОСОБА_99 до будинку АДРЕСА_1 .

3. Там вони «постучали в окно никто не вышел; второй раз постучали в калитку никто не вышел», «хотя ОСОБА_101 [ ОСОБА_72 ] звонил вечером»

При цьому обвинувачений ОСОБА_11 уточнив, що:

-під час цих подій «вікна були цілі, ніхто їх не бив»;

-двері у будинок були закриті;

-вони постукали один раз у вікно та двічі в двері.

4. «Третий раз постучали уже ОСОБА_102 / ОСОБА_8 / вышел, сказал на меня [ ОСОБА_11 ]: «

ОСОБА_103 [ ОСОБА_11 ] говорю: « ОСОБА_104 , брат ОСОБА_105 »» (в цей час ОСОБА_42 стояв трохи позаду, десь порч із ним був ОСОБА_50 )

Далі:

«Ну, так и так, начал [ ОСОБА_76 ] ему объяснять, - я говорю: «Толик стоит, это, он пришел за вещами.» ОСОБА_106 : «Таня есть, бо Толик хочет вещи забрать свои?»

Он [ ОСОБА_8 ] мне говорит «Нет».

И берет меня откидывает.

Я ему говорю: «Ну зачем ты это делаешь!»

Ну и, короче, вдарил его.

Потом пришел ОСОБА_107 , меня оттянул, ну и мы зашли в хату»

4.1. Із приводу цих подій обвинувачений ОСОБА_11 уточнив, що:

-під час цих подій його брат стояв поруч, трохи далі від нього; ОСОБА_5 також перебував поблизу, але де саме він не знає;

-під час кульмінаційного моменту цих подій від «поштовху» ОСОБА_8 він / ОСОБА_11 / впав, потім підвівся;

-під час кульмінаційного моменту цих подій до нього та ОСОБА_8 підійшли ОСОБА_10 та ОСОБА_5 ;

4.2. Про події, що відбувались після закінчення кульмінаційного моменту цих подій обвинувачений ОСОБА_11 уточнив таке.

«Толик сказал: «Идем, я заберу свои вещи»

Он [ ОСОБА_8 ] сказал, что ОСОБА_108 нет сначала.

Толик говорит: «Как это нет, если я с ней только что говорил по телефону она сказала, что она дома»

Он [ ОСОБА_8 ] говорит: «Можете пойти, зайти в хату, посидеть подождать»»

Та за цією пропозицією ОСОБА_8 вони й зайшли.

5. Коли вони зайшли до будинку, то почали розмовляти, зокрема, з ОСОБА_74 .

При цьому:

«Сели на кухне ОСОБА_102 [ ОСОБА_8 ] сидел на скамейке, мы стояли.

Начал я [ ОСОБА_11 ] разговаривать о том, что… говорю ему: «А как это понимать, что, твоя Таня живет с тобой, а с Толика мутит, короче, с нього деньги. Как-то не получается как так- и там, и там. С тобой живет, а с него просит деньги»

Ну и, короче, у нас инцидент начался я его пару раз ударил, но сильно не бил»

6. «И потом же ж выходит ОСОБА_83 [ ОСОБА_7 ] из этого …

И начинает мне что-то …

Я [ ОСОБА_11 ] ей говорю: «Таня, не влазь в разговор»

Она начала там это…

Я говорю: «Я еще раз тебе объясняю, Таня, не влазь в разговор»

Ну, я ей разочек ударил и всё, я ушел»

Обвинувачений ОСОБА_11 також уточнив, що під час цих подій зауважував ОСОБА_8 , мовляв: «Как это так «её нет», а она есть»».

7. Обвинувачений ОСОБА_11 також зазначив, що:

-під час описаних ним подій в усіх випадках бив долонею;

-під час подій, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, ножа при собі не мав та нікому ніякого ножа не демонстрував;

-йому невідомо, щоб під час подій, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, забрав будь-які речі чи інше майно.

Оцінка суду

1. Оцінюючи наведені показання обвинуваченого, суд відзначає, що вони були наданими у передбаченому законом порядку.

Зокрема, ці показання обвинувачений надавав після того, як йому були роз`яснені його процесуальні права, зокрема право зберігати мовчання.

До того ж, ці показання обвинувачений надавав в присутності свого захисника.

2. Далі суд відзначає, що під час допиту обвинуваченого прокурор та потерпілі мали можливість поставити йому запитання, внаслідок чого переконатись у надійності наданих обвинуваченим відомостей.

3. Суд також враховує, що наведені показання обвинувачений надавав впевнено та не вагаючись.

4. Враховує суд й ту обставину, що показання обвинуваченого в цілому є логічними, не містять істотних прогалин або суперечностей та в цілому дозволяють уявити цілісну картину подій, що підлягають встановленню під час здійснення цього кримінального провадження.

Наведене доводить, що показання обвинуваченого є належним та допустимим доказом, з огляду на що можуть використовуватись під час подальшого доказування в межах цього кримінального провадження.

Відомості, отримані від потерпілої ОСОБА_7 .

В межах цього кримінального провадження відомості від ОСОБА_7 були отриманими з таких джерел:

(1) - під час її допиту у судовому засіданні 17 січня 2022 року;

(2) - під час проведення впізнань за її участі;

(3) - під час проведення за її участі слідчого експерименту

Оцінка відомостей, отриманих з кожного з джерел доказів.

А......Під час судового засідання 17 січня 2022 року потерпіла ОСОБА_7 засвідчила таке.

І……На час подій, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, вона мешкала разом зі своїм «мужем» ОСОБА_8 та його бабусею у будинку

АДРЕСА_1 …Стосовно своїх відносин з ОСОБА_10 пояснила таке.

1. Вона, так само, як й ОСОБА_42 , в дитинстві була сиротою.

Та вони із ним познайомились у дитячому таборі, коли їй було років 15, після чого вона з ним тривалий час не спілкувалась.

Вона також підкреслила, що ніколи не «жила» з ОСОБА_109 .

2. Далі пояснила, що незадовго (приблизно за місяць - два) до подій, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, раптово зустріла ОСОБА_80 на ринку на 6 Слобідській; тоді вона була с «мужем» / ОСОБА_8 /

Вони поспілкувались та розійшлись.

3. Далі ОСОБА_86 наполегливо заперечувала наявність бодай якихось стосунків між нею та ОСОБА_10 на момент подій, що є предметом розгляду справи.

В той же час, у відповідях на наполегливі запитання суду та учасників судового розгляду підтвердила, що:

-дійсно було таке, що через декілька днів після зустрічі на ринку ОСОБА_42 приходив до них з ОСОБА_8 додому, за їх запрошенням сидів в них вдома в гостях та вони всі разом «пили чай»;

-після цього він був в них вдома ще рази 3-4 протягом місяця, завжди «з подарунками»;

-що ОСОБА_42 давав їй носильні речі /кофтини тощо/. Ці речі він їй «просто приносил»;

-що ОСОБА_42 напередодні подій, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, дав ОСОБА_81 штани.

4. Стосовно обставин отримання ОСОБА_79 штанів ОСОБА_73 уточнила таке.

4.1. Коли ОСОБА_110 ці штани давав, то казав, що їх «дарує».

4.2. Але вона / ОСОБА_73 / всіляко відмовляла ОСОБА_111 їх брати.

Пояснювала, що знає ОСОБА_80 , знала його світогляд, з огляду на що була певною, що той нічого не зробить «просто так» та, давши річ, обов`язково за нею прийде.

4.3. Але ОСОБА_82 її не послухав та штани від ОСОБА_80 взяв.

4.4. Зрештою, за словами потерпілої, під час подій, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, ОСОБА_110 вже стверджував, що ці штани він не «подарував», а «продав»; ОСОБА_82 винен за них гроші та саме через ці гроші вони / ОСОБА_110 , його брат ОСОБА_112 та ОСОБА_50 й прийшли/.

4.5. Зрештою, ці штани вилучила поліція, коли після подій, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, затримувала ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_5

ІІІ…… ОСОБА_86 також категорично заперечувала, що 09 грудня 2020 року перед подіями, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, ОСОБА_42 їй телефонував; взагалі на той час не мав її номера телефону.

IV……Безпосередньо ж про події, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, ОСОБА_86 повідомила таке.

1. В той день в вечорі (приблизно о 07 годині) вона прийшла додому з роботи та: «купалась у ванной».

Тим часом прийшов «муж» з роботи, «він сів на стульчик і сидів, ми з ним общались»

2. Та, оскільки вона була в ванній, вона: «не слышала и не знала, что залетают, разбивают окна у бабушки в зале большом черепицей», все це вона побачила вже потім.

Також зазначила, що пізніше дізналась, що ОСОБА_42 , ОСОБА_76 та ОСОБА_50 вибивали двері в будинок, та ОСОБА_82 змушений був їм відкрити.

3. Далі, «когда они ворвались через калитку выбили викно у бабушки воны ворвались и начали избивать ОСОБА_113

[Вона] вышла з туалета мокра, гола, накинула на себя тоненький халатик - … начала их разборонять, ну отталкивать, чтобы его не били».

Стосовно цього моменту ОСОБА_73 уточнила, що:

-вона вийшла, почувши, «как кричит муж «Не тряси меня»»;

-коли вона вийшла, вона побачила, що ОСОБА_76 бив ОСОБА_88 разом із ОСОБА_5 по обличчю та по голові;

-вона почала відтягувати ОСОБА_114

4. Потім її штовхнули до туалету, а «бабушку забрали соседи».

При цьому зазначила: «Нас поразделяли, как он там кричал: «Раздели их, чтоб никто не слышал, не видел»

5. Потім «они начали красть».

6. ОСОБА_73 уточнила, що штовхнули її, припинивши бити ОСОБА_111 .

Штовхнувши, її «закрыли в туалете, и начали … там избивать. Приставляли нож к горлу это была серьезная угроза. А потом [приставляли ножа] к животу. И забрали [її] два телефона, чтобы [вона] не вызвала полицию и скорую».

Окрім того, в туалеті її вдарили «головой… об крышку» унітазу.

7. Під час судового засідання /яке відбувалось за участі ОСОБА_67 та обвинувачених ОСОБА_41 , ОСОБА_115 та ОСОБА_116 / ОСОБА_69 було запропоновано визначити дії кожного з осіб, яких вона бачить в залі суду, під час подій, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження.

У відповідь на таку пропозицію ОСОБА_73 уточнила, що:

(1)« ОСОБА_117 » «стоял на кухне». Він «с кармана витянул ножик, що розкладається, ним махав, по холодильнику шкрябал». Він «как бы, был (или стоял возле [інших] ну, смотрел, как бы на стреме». Та він же намагався втримати її в кухні;

(2)«второй ходил по комнате» - це був ОСОБА_50 . Він збирав речі по кімнаті, себто «воровал»;

(3)«третий бил ОСОБА_118 [ ОСОБА_88 ]» це був брат ОСОБА_41 ОСОБА_76 . Та він же бив й її / ОСОБА_85 / та погрожував їй ножем. Цей ніж він не приніс з собою, але взяв в них на кухні.

7.1. ОСОБА_42 «никого не бил. Он только воровал и ножами…» (демонстрував ножа).

7.2. Усі удари наносив ОСОБА_112 . Але «потом ОСОБА_77 [ ОСОБА_119 ».

7.3. ОСОБА_50 «воровал» - забрав «провода», тюнер, 600 грн. у [ ОСОБА_88 ], утюг, сковородку.

7.4. При цьому усі речі вони складали до рюкзаку, який принесли з собою «здоровый черный»

8. Далі, вона, сховавши телефон від ОСОБА_115 , перебуваючи в туалеті, викликала поліцію та швидку допомогу.

Після цьому вона сама вибила двері в туалеті та у такий спосіб звільнилась, але у відповідь на такі дії ОСОБА_76 їй «добавил» (себто ще раз вдарив). Та саме у цей момент ОСОБА_112 й вдарив її головою об кришку унітазу

9. Зрештою, за її викликом приїхала поліція, та з цим усі події природно припинились.

Оцінка суду.

1. Оцінюючи показання потерпілої, суд перш за все відзначає, що вони були наданими у встановленому законом порядку.

1.1. Так, потерпіла допитувалась у суді, під час її допиту усі сторони, зокрема - захист - мали можливість поставити їй запитання та внаслідок такого перевірити надійність та достовірність її показань.

1.2. Суд також відзначає, що у повній відповідності до процитованих вище вимог діючого законодавства перед дачею показань потерпіла була попередженою про кримінальну відповідальність за дачу заздалегідь неправдивих показань та склала присягу.

2. Далі суд відзначає таке.

2.1. Показання ОСОБА_67 не є повною мірою логічними, а викладені нею відомості щодо конкретних фактів є розрізненими та потребують додаткових уточнень з метою їх «пристосування» для відтворення перебігу подій засобами кримінального провадження.

2.2. В той же час, під час викладення подій самостійно та надання розгорнутих відповідей на запитання учасників судового розгляду ОСОБА_73 , передавши не стільки самі по собі факти, переконливо передала їх /фактів/ емоційне забарвлення.

Наведене дозволяє прийти до висновку про те, що їй притаманна емоційна (афективна), але не словесно-логічна пам`ять.

3. Далі суд відзначає, що сукупність отриманих під час допиту ОСОБА_67 відомостей дає можливість сприйняти цілісну «атмосферу» подій, учасником яких вона була.

4. Суд також відзначає, що ознак того, що під час дачі показань ОСОБА_73 не була щирою, матеріали кримінального провадження не містять.

Наведене доводить, що показання потерпілої ОСОБА_67 є належним та допустимим доказом, з огляду на що можуть використовуватись під час подальшого доказування в межах цього кримінального провадження.

Б……На підтвердження обставин вчинення цього кримінального провадження органи досудового розслідування та публічне обвинувачення надали суду результати впізнання потерпілою ОСОБА_7 кожного з обвинувачених під час досудового розслідування.

Джерелом відомостей про такі результати є:

-протокол пред`явлення ОСОБА_7 обвинуваченого ОСОБА_10 для впізнання за фотознімками від 11 грудня 2020 року;

-протокол пред`явлення ОСОБА_7 обвинуваченого ОСОБА_5 для впізнання за фотознімками від 11 грудня 2020 року;

-протокол пред`явлення ОСОБА_7 обвинуваченого ОСОБА_11 для впізнання за фотознімками від 11 грудня 2020 року;

Зміст наданих суду джерел доказів.

І……Протокол пред`явлення ОСОБА_7 обвинуваченого ОСОБА_10 для впізнання за фотознімками від 11 грудня 2020 року являє собою бланк, надрукований барвником чорного кольору, до відповідних граф якого від руки барвником чорного кольору вписані відповідні змісту бланку відомості.

З тексту цього протоколу вбачається таке.

1. Ця слідча дія проводилась старшим слідчим слідчого відділу Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_26 11 грудня 2020 року у період часу з 09:20 до 09:45 години.

2. Ця слідча дія проводилась за участю двох понятих, яким перед початком проведення слідчої дії були роз`яснені їх права та обов`язки.

3. Технічні засоби під час проведення цієї слідчої дії не застосовувались.

4. Особою, яка впізнає, була ОСОБА_7 .

5. З подальших позначок у протоколі вбачається таке.

5.1. Слідчий "провів пред`явлення для впізнання наступних скріплених печаткою Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області «№ 1 Для пакетів» фотознімків громадян".

5.2. Далі, у протоколі містяться фотографії чотирьох осіб, одна з яких (під номером 4) є фотографією ОСОБА_10 , які наклеєні, прошиті та скріплені вказаною печаткою.

5.3. Далі у протоколі зазначається таке:

«Перед пред`явленням особи для впізнання у потерпілого ОСОБА_7 попередньо з`ясовано, чи може він впізнати особу, опитав про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких вона бачила цю особу.

На запитання слідчого (прокурора) потерпілий ОСОБА_7 відповів, що зможе впізнати чоловіка, який 09.12.2020 проникнув до будинку з іншими чоловіками та почав збирати речі по будинку, які помістив до рюкзаку. Впізнає за формою обличчя, розрізом очей, формою губ.»

5.4. Далі протокол містить позначки про те, що:

"Свідок попереджений про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань за ст. 385 КК і (потерпілий) за дачу завідомо неправдивих показань за ст. 384 КК України".

Ці позначки скріплені підписом ОСОБА_7 ..

6. Далі у протоколі зазначається:

«На запитання, чи впізнає він (вона) когось з осіб зображених на фотознімках, ОСОБА_7 заявила, що впізнає чоловіка на фото № 4, який 09.12.2020 проник до будинку з іншими чоловіками та почав збирати речі по будинку, які помістив до рюкзаку.»

У протоколі також наводяться ознаки, за якими ОСОБА_7 впізнала особу, зображену на фотографії № 4.

7. Протокол містить позначки про ознайомлення із ним потерпілої.

8. Протокол підписаний ОСОБА_7 , понятими та слідчим.

9 До протоколу додана слідча довідка.

9.1. У довідці зазначено:

«Під час проведення слідчої (розшукової) дії пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.12.2020 у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0003432 від 09.12.2020 були використані зображення (фото) в наступній послідовності: фото № 4 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; № 1, 2, 3 фото осіб, що підібрані за критерієм схожості зовнішніх ознак людини з автоматизованої бази даних АРМОР»

9.2. Довідка підписана слідчою ОСОБА_26

ІІ……Протокол пред`явлення ОСОБА_7 обвинуваченого ОСОБА_5 для впізнання за фотознімками від 11 грудня 2020 року являє собою бланк, надрукований барвником чорного кольору, до відповідних граф якого від руки барвником чорного кольору вписані відповідні змісту бланку відомості.

З тексту цього протоколу вбачається таке.

1. Ця слідча дія проводилась старшим слідчим слідчого відділу Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_26 11 грудня 2020 року у період часу з 10:00 до 10:20 години.

2. Ця слідча дія проводилась за участю двох понятих, яким перед початком проведення слідчої дії були роз`яснені їх права та обов`язки.

3. Технічні засоби під час проведення цієї слідчої дії не застосовувались.

4. Особою, яка впізнає, була ОСОБА_7 .

5. З подальших позначок у протоколі вбачається таке.

5.1. Слідчий "провів пред`явлення для впізнання наступних скріплених печаткою Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області «№ 1 Для пакетів» фотознімків громадян".

5.2. Далі, у протоколі містяться фотографії чотирьох осіб, одна з яких (під номером 2) є фотографією ОСОБА_5 , які наклеєні, прошиті та скріплені вказаною печаткою.

5.3. Далі у протоколі зазначається таке:

«Перед пред`явленням особи для впізнання у потерпілого ОСОБА_7 попередньо з`ясовано, чи може він впізнати особу, опитав про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких вона бачила цю особу.

На запитання слідчого (прокурора) потерпілий ОСОБА_7 відповів, що зможе впізнати чоловіка, який 09.12.2020 проник разом з іншими чоловіками до будинку, де почав наносити тілесні ушкодження ОСОБА_8 .. Впізнає за зачіскою, формою обличчя, формою носу та губ.»

5.4. Далі протокол містить позначки про те, що:

"Свідок попереджений про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань за ст. 385 КК і (потерпілий) за дачу завідомо неправдивих показань за ст. 384 КК України".

Ці позначки скріплені підписом ОСОБА_7 ..

6. Далі у протоколі зазначається:

«На запитання, чи впізнає він (вона) когось з осіб зображених на фотознімках, ОСОБА_7 заявила, що впізнає чоловіка на фото № 2, який 09.12.2020 проник разом з іншими чоловіками до будинку, де почав наносити тілесні ушкодження ОСОБА_8 »

У протоколі також наводяться ознаки, за якими ОСОБА_7 впізнала особу, зображену на фотографії № 2.

7. Протокол не містить позначок про ознайомлення із ним потерпілої.

8. Протокол підписаний ОСОБА_7 , понятими та слідчим.

9 До протоколу додана слідча довідка.

9.1. У довідці зазначено:

«Під час проведення слідчої (розшукової) дії пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.12.2020 у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0003432 від 09.12.2020 були використані зображення (фото) в наступній послідовності: фото № 2 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; № 1, 3, 4 фото осіб, що підібрані за критерієм схожості зовнішніх ознак людини з автоматизованої бази даних АРМОР»

9.2. Довідка підписана слідчою ОСОБА_26

ІІІ……Протокол пред`явлення ОСОБА_7 обвинуваченого ОСОБА_11 для впізнання за фотознімками від 11 грудня 2020 року являє собою бланк, надрукований барвником чорного кольору, до відповідних граф якого від руки барвником чорного кольору вписані відповідні змісту бланку відомості.

З тексту цього протоколу вбачається таке.

1. Ця слідча дія проводилась старшим слідчим слідчого відділу Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_26 11 грудня 2020 року у період часу з 10:30 до 10:50 години.

2. Ця слідча дія проводилась за участю двох понятих, яким перед початком проведення слідчої дії були роз`яснені їх права та обов`язки.

3. Технічні засоби під час проведення цієї слідчої дії не застосовувались.

4. Особою, яка впізнає, була ОСОБА_7 .

5. З подальших позначок у протоколі вбачається таке.

5.1. Слідчий "провів пред`явлення для впізнання наступних скріплених печаткою Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області «№ 1 Для пакетів» фотознімків громадян".

5.2. Далі, у протоколі містяться фотографії чотирьох осіб, одна з яких (під номером 3) є фотографією ОСОБА_11 , які наклеєні, прошиті та скріплені вказаною печаткою.

5.3. Далі у протоколі зазначається таке:

«Перед пред`явленням особи для впізнання у потерпілого ОСОБА_7 попередньо з`ясовано, чи може він впізнати особу, опитав про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких вона бачила цю особу.

На запитання слідчого (прокурора) потерпілий ОСОБА_7 відповів, що зможе впізнати чоловіка, який 09.12.2020 проник до будинку з іншими чоловіками де почав наносити тілесні ушкодження останній та погрожувати ножем. Впізнає за формою обличчя, формою носу та губ.»

5.4. Далі протокол містить позначки про те, що:

"Свідок попереджений про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань за ст. 385 КК і (потерпілий) за дачу завідомо неправдивих показань за ст. 384 КК України".

Ці позначки скріплені підписом ОСОБА_7 ..

6. Далі у протоколі зазначається:

«На запитання, чи впізнає він (вона) когось з осіб зображених на фотознімках, ОСОБА_7 заявила, що впізнає чоловіка на фото № 3, який 09.12.2020 проник до будинку разом з іншими чоловіками, де почав наносити тілесні ушкодження останній та погрожувати ножем.»

У протоколі також наводяться ознаки, за якими ОСОБА_7 впізнала особу, зображену на фотографії № 3.

7. Протокол не містить позначок про ознайомлення із ним потерпілого.

8. Протокол підписаний ОСОБА_7 , понятими та слідчим.

9 До протоколу додана слідча довідка.

9.1. У довідці зазначено:

«Під час проведення слідчої (розшукової) дії пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.12.2020 у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0003432 від 09.12.2020 були використані зображення (фото) в наступній послідовності: фото № 3 ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; № 1, 2, 4 фото осіб, що підібрані за критерієм схожості зовнішніх ознак людини з автоматизованої бази даних АРМОР»

9.2. Довідка підписана слідчою ОСОБА_26

Оцінка суду.

І……Результатом проведення пред`явлень для впізнання, за наслідками яких були складені вказані протоколи, є висновки ОСОБА_7 про результати проведеної нею ідентифікації - тотожності особи, фотографія якої поруч з іншими була представленою їй для впізнання, з ознаками особи, яка вчиняла ті чи інші дії в обставинах, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, що збереглись в її /Тетяни/ пам`яті.

Іншими словами, під час слідчих дій, результати яких аналізуються, ОСОБА_86 вказала:

-на ОСОБА_41 - як на особу, яка в обставинах цього кримінального провадження «збирала» речі в будинку АДРЕСА_1 ;

-на ОСОБА_116 як на особу, яка в обставинах цього кримінального провадження наносила удари ОСОБА_81 ;

-на ОСОБА_115 як на особу, яка в обставинах цього кримінального провадження наносила їй тілесні ушкодження та погрожувала їй ножем.

За такого, мета проведення цієї слідчої дії поза розумним сумнівом полягала в отриманні таких висновків, як доказу.

ІІ……Далі суд відзначає, що протоколи пред`явлення для впізнання, які є джерелами доказів, під час досудового розслідування не були оформленими належним чином.

1.Так, зміст позначок у бланках кожного з цих протоколів особою, яка їх склала, не конкретизується, в зв`язку із чим з текстів протоколів неможливо встановити, чи попереджалась ОСОБА_7 про кримінальну відповідальність, зокрема, за відмову від дачі показань, тобто - від участі у цій слідчій дії.

Оцінюючи цей недолік, суд відзначає таке.

1.1. ОСОБА_7 про порушення її права зберігати мовчання під час досудового розслідування або ж - про застосований відносно неї примус з метою отримання певних відомостей - не посилається взагалі.

1.2. Під час судового розгляду цього кримінального провадження ОСОБА_7 були роз`яснені її права, як потерпілої, зокрема й право зберігати мовчання.

Проте, скористатись таким правом вона не побажала та, як зазначалось вище, надала суду щирі показання із приводу відомих їй обставин кримінального провадження.

Таке позбавляє підстав припущення про те, що ОСОБА_7 бажала відмовитись від

участі у пред`явленні ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 для впізнання.

Отже, в цьому випадку невизначеність статусу ОСОБА_7 під час проведення пред`явлень для впізнання не призвело до порушення її прав.

2. Далі суд відзначає, що надані протоколи пред`явлення до впізнання не містять позначок про їх пред`явлення для ознайомлення ОСОБА_7 та надання їй можливості висловити зауваження щодо їх змісту.

Оцінюючи цей недолік, суд відзначає таке.

2.1. ОСОБА_7 , будучи потерпілою, мала можливість під час завершення досудового розслідування ознайомитись з матеріалами кримінального провадження та висловити своє зауваження із приводу їх /матеріалів/ змісту, зокрема змісту протоколів про пред`явлення їй осіб для впізнання /реєстр матеріалів досудового розслідування, розділ 1 (а.с. 14)/.

Проте, правом висловити свої зауваження із привод змісту пред`явлення протоколів для впізнання вона не скористалась.

2.2. Далі, ОСОБА_7 , будучи потерпілою, мала можливість висловити свої зауваження щодо змісту протоколів проведених за її участі пред`явлень для впізнання у суді.

Але таким правом вона також не скористалась.

Таке доводить, що цей недолік протоколів є суто формальним, не мав наслідком порушення прав ОСОБА_7 під час проведення пред`явлень для впізнання, а за такого не вплинув на результати проведених слідчих дій.

ІІІ……Далі суд відзначає, що зміст наданого протоколу доводить, що для отримання результатів слідчої дії слідчим були виконані передбачені статтею 288 Кримінального Процесуального Кодексу України дії, що є гарантією достовірності результатів слідчої дії.

Оцінюючи наведені обставини у їх сукупності, суд вважає, що відомості, отримані внаслідок пред`явлення ОСОБА_72 для впізнання ОСОБА_116 , ОСОБА_115 та ОСОБА_41 за фотознімками є належними та допустимими доказами, з огляду на що можуть використовуватись під час подальшого доказування у цьому кримінальному провадженні.

В......Під час досудового розслідування 21 січня 2021 року за участі потерпілої ОСОБА_67 був проведений слідчий експеримент.

Джерелом відомостей про результати цього слідчого експерименту є;

-протокол проведення слідчого експерименту;

-фото таблиця до нього;

Зміст наданих суду джерел доказів.

І……У протоколі слідчого експерименту зазначено про таке.

1. Цей слідчий експеримент проводився старшим слідчим Центрального відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_26 ..

1.1. Участь у цьому слідчому експерименті брала потерпіла ОСОБА_7 …

При цьому їй були роз`яснені її права та обов`язки «згідно ст.. 42 КПК України»

1.2. Слідчий експеримент проводився в присутності двох понятих:

- ОСОБА_120 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , мешкає за адресою: АДРЕСА_5

- ОСОБА_121 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , мешкає за адресою: АДРЕСА_5 /

«яким згідно з ст..ст. 11, 13, 15, 223 КПК України роз`яснені їхні права і обов`язки».

1.3. Під час проведення слідчого експерименту здійснювалось фіксування його перебігу за допомогою цифрового фотоапарату «Sony».

1.4. У протоколі міститься позначка такого змісту.

«Вимоги ч. 3 ст. 66 КПК України про їх обов`язок не розголошувати відомості щодо проведення процесуальної дії»

2. Слідчий експеримент проводився 21 січня 2021 року протягом періоду з 16 год. 40 хвилин до 17 год. 15 хвилин.

3. Метою проведення слідчого експерименту визначалось:

«перевірка і уточнення відомостей, які надала ОСОБА_7 під час допиту в якості потерпілого».

4. Далі у протоколі відображений перебіг слідчого експерименту.

Зокрема, відзначено таке.

4.1. ОСОБА_86 «пояснила, що

«09.12.2020 близько 19:00 год. знаходилася вдома та перебуваючи у ванній кімнаті почула шум та вискочивши побачила групу чоловіків, один з яких наносив удари ОСОБА_8 , другий збирав по кімнаті речі та поміщав їх до свого рюкзаку, а третій побачивши її, накинувся на останню та почав заштовхувати назад до ванної кімнати та наносити тілесні ушкодження»

4.2. Далі, «Потерпіла ОСОБА_7 показала на вхід до ванної кімнати, в якій вона перебувала в момент вчинення кримінального правопорушення, та почувши шум вибігла та направилася до кімнати де знаходився ОСОБА_8 , вказавши на прохід, де остання побачила трьох чоловіків».

4.3. «Вподальшому потерпіла на статисту показала як саме один із чоловіків заштовхував її до ванної кімнати, де чоловік, взявши останню за голову особисто руками вдарив декілька разів об унітаз та остання вказала про дані удари та показала нанесення ударів на статистові»

4.4. «Після чого потерпіла вказала, що чоловік зачинив їх у ванній кімнаті. Она виходила, але він її знову заштовхував».

4.5. «Після чого вийшовши із ванної потерпіла вказала на місце біля мийки, де лежав ніж та на статистові показала, як чоловік приставляв кухонний ніж до її живота, закінчуючи побиття, приставив ніж до горла і знову заштовхав до ванної кімнати»

5. Далі, у протоколі зазначається, що «Під час слідчого експерименту було складено фото таблицю, які додаються до протоколу», які біли пред`явлені понятим і іншим особам, присутнім на слідчому експерименті.

6. Протокол містить позначку:

«З протоколом ознайомлені, заяв та зауважень не надходило»

7. У протоколі містяться підписи потерпілої ОСОБА_7 , понятих та слідчого.

ІІ……У доданій до протоколу фото таблиці містяться результати фіксації наочних образів, що спостерігались під час того, як:

-потерпіла вказувала «на вхід до ванної кімнати, в якій перебувала на момент вчинення кримінального правопорушення та почувши шум, остання звідти вийшла та направилася до кімнати, де знаходився ОСОБА_8 » /фото № 1/;

-показувала «на прохід до кімнати, де на момент вчинення кримінального правопорушення перебував ОСОБА_8 та побачила там трьох чоловіків» /фото № 2/;

-показувала, «як саме один із чоловіків заштовхував її наза до приміщення кухні, а потім до ванної кімнати» /фото № 3/;

-вказувала, «як саме один із чоловіків взяв її двома руками за голову та почав бити її об унітаз, вказаних ударів було декілька, та після нанесення ударів останній зачинив її у ванній кімнаті» /фото № 4/;

-вказувала, «як вийшла із ванної кімнати після отриманих ударів по голові» /фото № 5/;

-вказувала «на місце біля мийки, де знаходився кухонний ніж, який потім чоловік взяв до рук та погрожував ним» /фото № 6/;

-вказувала, «як чоловік погрожував ножем приставляючи їй до горла та до живота, після чого знову заштовхнув до ванної кімнати та зачинив там» /фото № 7/.

Оцінка суду.

І……Перш за все, суд відзначає, що результати слідчого експерименту за участі потерпілої ОСОБА_67 були оформлені шляхом складання протоколу та додатку до нього фото таблиці.

При цьому зміст цих документів дозволяє повною мірою усвідомити перебіг та результати проведеного слідчого експерименту.

ІІ……Далі, суд відзначає, що надані суду відомості про хід та результати проведеного за участі потерпілої ОСОБА_67 слідчого експерименту доводять, що цей слідчий експеримент був проведений слідчим, з дотриманням вимог статті 240 Кримінального Процесуального Кодексу України, за участі понятих та статиста; хід проведення слідчого експерименту фіксувався у протоколі та за допомогою фотоапарату.

ІІІ……Оцінюючи результати проведення слідчого експерименту, суд відзначає ту обставину, що, як поняті, участь у слідчому експерименті приймали особи, які вочевидь є родичами поміж собою.

З цього приводу суд відзначає таке.

1. Системний аналіз приписів законодавства доводить, що участь понятих у проведенні слідчих дій покликано забезпечити достовірність та об`єктивність результатів слідчої дії та дотримання прав її учасників.

При цьому в обставинах цього кримінального провадження така участь набуває особливої актуальності, адже безперервна фіксація слідчої дії за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

2. З огляду на таке, участь під час проведення слідчої дії, як понятих, осіб, які є родичами між собою, є цілком здатним породити сумніви у тому, що передбачена законом гарантія достовірності результатів слідчої дії та дотримання прав її учасників, зокрема ОСОБА_67 під час проведення слідчого експерименту за її участі були достатньою мірою гарантованими.

3. В той же час, процитовані вище приписи частини 7 статті 223 Кримінального Процесуального Кодексу України не містять прямої заборони того, щоб поняті були пов`язані між собою.

Відповідно до абзацу 3 цієї норми понятими не можуть бути лише потерпілий, родичі підозрюваного, обвинуваченого і потерпілого, працівники правоохоронних органів, а також особи, заінтересовані в результатах кримінального провадження.

З огляду на таке суд відзначає, що відомостей про те, що ОСОБА_122 або ОСОБА_123 є «заінтересованими» в результатах цього кримінального провадження, матеріали кримінального провадження не містять та сторони на наявність таких відомостей не посилаються.

Таке доводить, що під час організації гарантій достовірності слідчого експерименту слідчий вимоги законності не порушувала.

4. За таких обставин встановлений вище недолік стосується лише недостатньої «якості» проведеної слідчої дії

Але з цього приводу суд відзначає таке.

4.1. Під час проведення слідчого експерименту за участі потерпілої ОСОБА_7 слідча ОСОБА_26 діяла відверто.

Так, у протоколі та доданих до нього документів вона виклала обставини проведення слідчої дії так, що під час його вивчення можливо повною мірою встановити обставини проведення слідчої дії, зокрема те, що ця дія проводилась за участі понятих, які є родичами поміж собою.

4.2. До того ж, під час проведення цієї слідчої дії слідчий діяла сумлінно.

Так, складені нею матеріали про перебіг та результати проведеного за участі ОСОБА_7 слідчого експерименту можливо отримати відомості, які у своїй сукупності дозволяють уявити цілісну картину подій, що мали місце під час проведення слідчої дії, яка не містить прогалин та у якій кожна дія нерозривно пов`язана з попередньою та з необхідністю тягне настання послідуючої.

Таке доводить, що під час проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_7 слідчий діяла добросовісно, що цілком здатним компенсувати певні недоліки «якості» його організації.

IV……Виходячи з наведеного, суд, з огляду на дороговкази, що містяться у процитованій вище Постанові Верховного Суду від 11 липня 2023 року у справі № 275/368/19, відзначає таке.

1. Матеріали кримінального провадження не містять відомостей про те, що під час проведення слідчого експерименту до ОСОБА_67 застосовувався протиправний тиск; сторони кримінального провадження або сама потерпіла про такі обставини не посилається.

2. З позначок у протоколі вбачається, що під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_7 були роз`яснені приписи статті 42 Кримінального Процесуального Кодексу України, які, окрім іншого, передбачають право не свідчити проти себе.

За таких обставин підстави припускати, що під час проведення слідчого експерименту вона давала показання всупереч своєї волі є вочевидь відсутніми.

3. Надані суду матеріали слідчого експерименту доводять, що під час його проведення ОСОБА_7 не тільки надавала певні відомості, але також вчиняла інші дії з метою уточнення відомостей, які мають значення для цього кримінального провадження, пов`язані із відтворенням обставин, що підлягають встановленню.

Зокрема, нею були відтворені дії нападника щодо застосування до неї насильства та частково відтворена обстановка на місці події.

V……Далі суд не може не відзначити, що ОСОБА_7 була залученою до проведення слідчого експерименту з порушенням правової процедури, що має бути застосованою до потерпілого.

Так, матеріали, складені за наслідками проведення слідчого експерименту, не містять відомостей про те, що під час його проведення вона була попередженою про кримінальну відповідальність за дачу заздалегідь неправдивих показань.

Таке, з визначення, позбавляє відомості, отримані внаслідок проведеного за участі ОСОБА_7 слідчого експерименту, гарантії достовірності.

VI......Вирішуючи, з огляду на такі обставини, питання про можливість використання результатів цього слідчого експерименту, суд, спираючись на дороговкази, що запроваджені Верховним Судом у Постановах:

-від 14 вересня 2020 року у справі № 740/3597/17;

-від 11 липня 2023 року у справі № 275/368/19

суд відзначає таке.

1. Дійсними результатами проведеного за участі потерпілої ОСОБА_67 слідчого експерименту можна вважати відомості про те, що:

- ОСОБА_73 може вказати місце події, яка /подія/ є предметом цього кримінального провадження;

- ОСОБА_73 частково відтворила обстановку під час подій, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження /місця розташування фігурантів, знарядь злочину тощо/

- ОСОБА_73 відтворила свої дії під час цієї події;

- ОСОБА_73 відтворила обставини застосування до неї насильства.

При цьому відтворені нею обставини можна умовлено поділити на дві частини:

(1)обставини, що мали місце до застосування до неї насильства;

(2)обставини, що мали місце безпосередньо в процесі застосування до неї насильства.

2. Стосовно відтворених ОСОБА_124 обставин, що мали місце до застосування до неї насильства, суд відзначає таке.

2.1. Відтворені дії ОСОБА_7 в цей період за своїм обсягом не повною мірою відповідають описаним нею ж під час судового розгляду кримінального провадження.

Так:

-під час судового розгляду кримінального провадження ОСОБА_73 , як відзначалось вище, повідомляла, що протягом цього періоду:

-вийшла (вибігла) з ванної кімнати;

-спостерігала за обстановкою;

-почала «відтягувати» ОСОБА_115 від ОСОБА_125

-під час проведення ж слідчого експерименту вона ж зазначала, що у цей період лише:

-вийшла (вибігла) з ванної кімнати;

-спостерігала за обстановкою.

2.2. До того ж, описи результатів спостереження, описані ОСОБА_124 під час судового розгляду та під час слідчого експерименту істотно різняться.

Так:

-під час судового розгляду кримінального провадження ОСОБА_73 , як відзначалось вище, повідомляла, що, вийшовши з ванної кімнати, побачила групу з трьох чоловіків, з яких:

-один - спочатку бив ОСОБА_88 , а потім почав бити її;

-інший «збирав речі»;

-третій активних дій не вчиняв

-під час проведення ж слідчого експерименту вона ж зазначала, що за цих обставин побачила групу з трьох чоловіків, з яких:

-один - бив ОСОБА_88 ;

-інший «збирав речі»;

-третій спочатку стояв поруч, а потім почав бити її

2.3. При цьому будь-яких наданих ОСОБА_126 у встановленому законом порядку відомостей, що відповідають наведеним в протоколі проведеного за її участі слідчого експерименту, матеріали кримінального провадження не містять.

За такого суд не може не прийти до висновку про те, що:

-результати слідчого експерименту в частині, що аналізується, були отриманими з порушенням встановленого законом порядку;

-таке порушення породжує обґрунтовані сумніви у достовірності результатів слідчого експерименту в цій частині;

-ці сумніви не можуть бути усунутими під час судового розгляду цього кримінального провадження.

Відповідно до процитованих вище приписів статті 86 Кримінального Процесуального Кодексу України та дороговказів, що містяться у настановах судової практики, викладених, зокрема, у Постановах Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 756/10060/17 та від 01 листопада 2022 року у справі № 344/2995/15-к за такого в цій частині результати проведеного за участі ОСОБА_7 слідчого експерименту слід визнати недопустимими доказами.

3. Стосовно відтворених ОСОБА_124 дій (як її власних, так й дій нападника), що вчинялись в процесі застосування до неї насильства, суд відзначає таке.

3.1. За своїм обсягом, змістом та результатом ці дії відповідають повідомленим нею під час судового розгляду кримінального провадження.

3.2. Між відтвореними діями та діями, про які ОСОБА_73 повідомила у суді є незначна різниця в їхній послідовності.

Але така різниця цілком узгоджується із встановленим вище притаманним ОСОБА_69 видом пам`яті.

3.3. Суд також відзначає, що відомості про дії у цей період, що були повідомлені ОСОБА_124 під час судового засідання, є за своїм обсягом ширшими за ті, що були отриманими внаслідок слідчого експерименту.

Так, як зазначалось вище, під час судового засідання ОСОБА_73 повідомила про те, що нападник вимагав в неї телефони, їй вдалося їх приховати та, скориставшись ними, викликати поліцію.

Таке виключає можливість походження показань, наданих нею під час судового засідання, від обставин проведеного за її участі слідчого експерименту.

3.4. Суд також нагадує, що під час дачі показань у суді ОСОБА_86 попереджалась про кримінальну відповідальність за дачу заздалегідь неправдивих показань.

Наведене у сукупності, попри відзначене вище порушення процедури залучення ОСОБА_7 до проведення слідчого експерименту, не залишає приводів для сумнівів у надійності та достовірності отриманих під час проведення цієї слідчої дії відомостей про обставини, які мали місце безпосередньо під час застосування до неї насильства.

Підсумовуючи, суд приходе до висновку про те, що:

-для обґрунтування утримання від визнання результатів проведеного за участі ОСОБА_7 слідчого експерименту в частині відомостей про події, що відбувались в процесі застосування до неї насильства допустимими існує так мало причин, що ці результати повинні бути прийняті та використовуватись під час подальшого доказування у цьому кримінальному провадженні;

-в іншій частині результати цього слідчого експерименту є недопустимим доказом, з огляду на що не можуть використовуватись під час подальшого доказування у цьому кримінальному провадженні.

Оцінка сукупності відомостей, отриманих від потерпілої ОСОБА_7 .

Аналізуючи отримані від потерпілої ОСОБА_7 під час здійснення цього кримінального провадження відомості в їх сукупності, суд відзначає таке.

А……Оцінюючи результати проаналізованих вище слідчих та процесуальних дій, проведених за участі ОСОБА_67 , суд відзначає, що вони не повною мірою узгоджуються поміж собою.

Вирішуючи питання про причини такого, суд відзначає таке.

1. З визначення, під час всіх вказаних слідчих та процесуальних дій ОСОБА_73 відтворювала та передавала одну й ту ж саму інформацію, що збереглась в її пам`яті.

2. При цьому, як доведено вище, під час здійснення цього кримінального провадження вона була щирою.

До того ж, в усіх випадках, коли результати проведення слідчих дій судом визнавались прийнятними, ОСОБА_86 попереджалась про кримінальну відповідальність за дачу заздалегідь неправдивих показань.

Таке само по собі як не повною мірою виключає, то робить вкрай малоймовірним можливість спотворення або приховування нею інформації.

Таке не дозволяє пояснити наявні розбіжності та протиріччя вадами відтворення або передачі інформації.

3. Оскільки під час проведення слідчих дій ОСОБА_73 не сприймала, але лише відтворювала інформацію, наявні розбіжності та протиріччя не можуть бути поясненими й вадами сприйняття тих чи інших обставин справи.

4. В той же час суд нагадує, що, як зазначалось вище, інтенційні дії ОСОБА_100 під час дачі показань у суді доводять, що їй притаманна емоційна (афективна), але не словесно-логічна пам`ять.

З огляду на цю обставину суд зауважує про таке.

4.1. Результати запам`ятовування з використанням притаманній ОСОБА_69 пам`яті не є притаманними засобам кримінального процесу.

4.2. За такого процес сприйняття такої інформації засобами кримінального процесу (під час вчинення процесуальних дій) потребує вжиття додаткових заходів щодо «пристосування» інформації, що збереглись у пам`яті такого виду, до форм, що використовуються у кримінальному провадженні.

4.3. Таке означає, окрім іншого, що сприйняття такої інформації не може відбутись внаслідок використання однієї нормативної моделі (тобто під час вчинення однієї процесуальної дії), та можливе лише у разі їх (процесуальних дій) поєднання.

Отже, відомості, що намагалась передати ОСОБА_73 під час здійснення цього кримінального провадження, можуть бути усвідомленими лише у разі поєднання результатів проведених за її участі слідчих (процесуальних) дій, під час якого мають враховуватись особливості притаманного їй типу пам`яті.

Б……Далі суд відзначає, що найпростішим для мети такого «поєднання» видається додатковий допит потерпілої у суді.

Із приводу можливості проведення додаткового допиту на цьому етапі кримінального провадження суд відзначає наступне.

1. Після 17 січня 2022 року ОСОБА_7 повідомлялась про час та місце розгляду кримінального провадження неодноразово, проте у судові засідання не з`являлась, про причини неявки суд не повідомляла.

2. Прокурором також вживались заходи щодо забезпечення її явки у судове засідання, проте вжитими заходами забезпечити її явку не видалось за можливе.

З огляду на таке, суд є позбавленим можливості провести додатковий допит потерпілої та усунути виявлені неузгодженості за її участі.

В……«Поєднання» результатів проведених за участі ОСОБА_67 слідчих (процесуальних) дій наявними в суді засобами призводить до наступного

І……Відомості про події, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, що містяться у:

-її показаннях, наданих у суді;

-результатах проведених за її участі впізнань ОСОБА_10 та ОСОБА_5

суперечать одні іншим.

Так, як зазначалось вище:

-у суді ОСОБА_7 засвідчила, що під час цих подій:

- ОСОБА_10 - перебував на кухні та фактично ніяких активних дій не робив;

- ОСОБА_5 - «збирав речі»

-результати проведених за участі ОСОБА_7 пред`явлень для впізнання зводяться до того, що під час цих подій:

- ОСОБА_10 «збирав речі»;

- ОСОБА_5 заподіював тілесні ушкодження ОСОБА_8 .

Поєднуючи результати вказаних дій в цих частинах, суд враховує, що емоційна (афективна) пам`ять активується у разі повторної ситуації.

З огляду на таке суд, стосовно обставин цього кримінального провадження, відзначає таке.

1. Ситуація, що склалась у суді під час дачі показань ОСОБА_126 (вона характеризувалась безпосереднім одночасним сприйняттям ОСОБА_127 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ) є більш наближеною до тої, у якій ОСОБА_73 їх спостерігала під час подій, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження.

Натомість, ситуація, що складалась під час пред`явлення ОСОБА_7 вказаних осіб для впізнання (вона характеризувалась сприйняттям не самих осіб, але лише їх образів, до того ж окремо, але не разом) була більш віддаленою до тої, що спостерігалась ОСОБА_124 під час подій, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження.

2. Більше того, спостереження самих лише образів для активізації емоційної пам`яті є мало «приданим».

3. До того ж, суд враховує, що процедура судового розгляду є більш сприятливою для отримання достовірних відомостей, адже передбачає «внесок» в отриману інформацію усіх учасників кримінального провадження, зокрема обвинувачених, які під час перехресного допиту або ж шляхом подання відповідних коментарів здатні вплинути на зміст інформації, що надається у судовому засіданні.

Та з огляду на таке суд відзначає, що відомості, надані ОСОБА_124 під час судового засідання, жодних заперечень в будь-кого з обвинувачених не викликали.

З огляду на наведене суд вважає, що в частині, що аналізується, ОСОБА_128 надала більш точні відомості під час судового засідання.

В зв`язку із таким під час подальшого доказування суд в цій частині використовує саме ці відомості, а відомості, що були надані ОСОБА_7 під час пред`явлення їй для впізнання за фотографіями ОСОБА_5 та ОСОБА_10 відкидає.

ІІ……Як вже відзначалось вище, відомості про події, що відбувались в процесі застосування насильства до ОСОБА_100 , що містяться у:

-її показаннях, наданих у суді;

-результатах проведеного за її участі слідчого експерименту

відповідають одні іншим в частині переліку, характеру та наслідків дій як самої ОСОБА_100 , так й нападника, але різняться в частині послідовності таких дій.

Поєднуючи результати вказаних дій в цих частинах, суд враховуючи неодноразово згадані вище особливості емоційної (афективної) пам`яті, відзначає таке.

1. Ситуація, що склалась під час слідчого експерименту (вона характеризувалась безпосереднім сприйняттям ОСОБА_124 обстановки, у якій відносно неї були вчинені протиправні дії) є більш наближеною до тої, у якій ОСОБА_73 перебувала під час подій, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження.

Натомість, ситуація, що складалась під час судового засідання (вона характеризувалась незвичною для ОСОБА_100 обстановкою, яка природно геть не відповідає тій, що мала місце під час вчинення відносно неї протиправних дій) була геть віддаленою від тої, у якій ОСОБА_73 перебувала під час подій, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження.

2. До того ж в цій частині, відомості, які були отриманими під час проведеного за участі ОСОБА_100 слідчого експерименту, є логічними та у своїй сукупності дають можливість усвідомити цілісну картину подій, у якій кожна послідуюча подія природно випливає з попередньої та майже невідворотно тягне настання послідуючої.

В той же час, відомості в цій же частині, отримані внаслідок допиту ОСОБА_100 у суді, як вже відзначалось вище, є розрізненими та навіть у своїй сукупності не є придатними для сприйняття цілісної картини подій.

З огляду на наведене суд вважає, що в частині, що аналізується, ОСОБА_128 надала більш точні відомості під час слідчого експерименту.

В зв`язку із таким під час подальшого доказування суд в цій частині використовує саме ці відомості, а відомості ж, що були надані ОСОБА_7 під час її допиту у суді відкидає.

ІІІ……Суперечливим у показаннях ОСОБА_67 у суді видається одночасне твердження про відсутність будь-яких відносин із ОСОБА_10 та підтвердження фактів того, що вона протягом декількох місяців до подій, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, неодноразово зустрічалась із ним, той був в них в гостях та приносив їй «подарунки».

Але ці суперечності, на переконання суду, пояснюються нічим іншим, ніж позицією ОСОБА_100 у «стосунках» з

ОСОБА_129 суд відзначає, що таке поєднання призводить до того, що версія ОСОБА_7 набуває чіткості, зв`язності, стає логічно послідовною та отримані від неї відомості у своїй сукупності утворюють цілісну картину подій, у якій кожна подія природно випливає з попередньої, з необхідністю викликає настання наступної та яка не має жодних прогалин або протиріч.

Відомості, отримані від потерпілого ОСОБА_8

А......Під час судового засідання 29 червня 2021 року після 12:01:17 потерпілий ОСОБА_8 засвідчив таке.

1. Йому відомо, що його «дружина» ОСОБА_86 була давно знайомою з ОСОБА_10 вони познайомились ще у дитинстві в дитячому таборі.

При цьому йому невідомо, яким був характер їхніх відносин, зокрема чи мешкали вони колись разом.

2. Незадовго до подій, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, ОСОБА_42 неодноразово заходив до будинку АДРЕСА_1 до його «дружини» ОСОБА_99 ; разом вони «пили чай».

При цьому він / ОСОБА_8 / не знає певно, які були між ними стосунки; вважає, що стосунки між ними були «дружеские».

3. Йому також відомо, що між ОСОБА_124 та ОСОБА_109 був конфлікт «через рюкзак». Оскільки йому відомо, ОСОБА_110 просив ОСОБА_85 повернути рюкзак, ОСОБА_73 ніби проти повернення не заперечувала, але водночас рюкзак не віддавала. Чому так сталось, йому невідомо.

4.Він також повідомив, що у день, коли відбувались події, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, приблизно за 10 хвилин до цих подій, ОСОБА_42 дзвонив ОСОБА_72 .

При цьому точної розмови він не чув, але ймовірно ОСОБА_110 просив повернути йому речі. ОСОБА_73 відповіла щось на кшталт «Попозже».

5. Дійсно, 09 грудня 2020 року до них приходили ОСОБА_42 , його брат та ОСОБА_50 , які його побили. Але хто його бив, він не бачив та сказати не може.

Оцінка суду.

Оцінюючи ці показання потерпілого, суд, з огляду на обсяг інформації, що міститься у них, та зміст цих показань відзначає таке.

1, Вони були наданими у встановленому законом порядку.

1.1. Так, потерпілий допитувався у суді, під час його допиту усі сторони, зокрема - захист - мали можливість поставити йому запитання та внаслідок такого перевірити надійність та достовірність його показань.

1.2. Суд також відзначає, що у повній відповідності до процитованих вище вимог діючого законодавства перед дачею показань потерпілий був попередженим про кримінальну відповідальність за дачу заздалегідь неправдивих показань та склав присягу.

2. Суд також відзначає, що ознак того, що під час дачі показань ОСОБА_8 не був щирим, матеріали кримінального провадження не містять.

3. Відзначає суд й те, що відомостей, які б свідчили про наявність в ОСОБА_8 підстав неправдиво вказувати про дії ОСОБА_7 в обставинах, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, матеріали справи не містять.

Навпаки, матеріали кримінального провадження свідчать про те, що відносини між ОСОБА_79 та ОСОБА_130 є близькими вони мешкають разом та ведуть спільне господарство. Та таке вочевидь виключає можливість того, що ОСОБА_82 у суді її свідомо обмовив.

Наведене доводить, що показання потерпілого в частині, що аналізується, є належним та допустимим доказом, з огляду на що можуть використовуватись під час подальшого доказування в межах цього кримінального провадження.

Б......Під час судового засідання 29 червня 2021 року потерпілий ОСОБА_8 надавав показання також у період часу з 11:36:17 до 12:01:17.

Із приводу цих показань суд відзначає наступне.

І……З відомостей, що містяться у залученому до матеріалів кримінального провадження журналі судового засідання від 29 червня 2021 року відеограми цього судового засідання вбачається, що у цей час у судовому засіданні була відсутня захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_131 .

При цьому вона була попередженою про час та місце розгляду кримінального провадження у встановленому законом порядку, але у судове засідання спізнилась; прибула до суду 29 червня 2021 року лише о 12:01:17.

ІІ……Оцінюючи цю обставину, суд враховує такі приписи діючого законодавства.

1. Відповідно до частини 2 статті 318 Кримінального Процесуального Кодексу України

Судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених цим Кодексом. У судове засідання викликаються потерпілий та інші учасники кримінального провадження.

2. Відповідно до частини 1 статті 324 Кримінального Процесуального Кодексу України

Якщо в судове засідання не прибув за повідомленням … захисник у кримінальному провадженні, де участь захисника є обов`язковою, суд відкладає судовий розгляд, визначає дату, час та місце проведення нового засідання і вживає заходів до прибуття їх до суду.

3. Відповідно до частини 1 статті 52 Кримінального Процесуального Кодексу України

Участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів. У цьому випадку участь захисника забезпечується з моменту набуття особою статусу підозрюваного.

4. Відповідно до частини 2 статті 46 Кримінального Процесуального Кодексу України

Неприбуття захисника для участі у проведенні певної процесуальної дії, якщо захисник був завчасно попереджений про її проведення, і за умови, що підозрюваний, обвинувачений не заперечує проти проведення процесуальної дії за відсутності захисника, не може бути підставою для визнання цієї процесуальної дії незаконною, крім випадків, коли участь захисника є обов`язковою.

ІІІ……З урахуванням наведених приписів діючого законодавства суд, повертаючись до обставин цього кримінального провадження, стосовно показань, наданих потерпілим ОСОБА_8 29 червня 2021 року у період часу з 11:36:17 до 12:01:17 відзначає таке.

Допит потерпілого ОСОБА_8 у цей період здійснювався з порушенням права обвинуваченого ОСОБА_5 на захист, а саме за відсутності його захисника, хоча участь захисника під час проведення цієї дії була обов`язковою.

Відповідно до прямих приписів пункту 3 частини 2 статті 87 Кримінального Процесуального Кодексу України за таких обставин суд зобов`язаний визнати результати такого допиту недопустимим доказом.

Отже, показання потерпілого ОСОБА_8 , надані ним під час судового засідання 29 червня 2021 року у період часу з 11:36:17 до 12:01:17, як недопустимий доказ, суд під час доказування у цьому кримінальному провадженні не враховує.

В......Принагідно суд відзначає таке.

1. Потерпілий ОСОБА_8 був присутнім під час судового засідання 17 січня 2022 року.

Але під час того судового засідання він порушував порядок судового засідання та на зауваження головуючого не реагував, з огляду на що з зали суду він був видаленим.

При цьому до його видалення жодних показань із приводу обставин кримінального провадження він не надавав.

2. Після 17 січня 2022 року ОСОБА_8 повідомлявся про час та місце розгляду кримінального провадження неодноразово, проте у судові засідання не з`являвся, про причини неявки суд не повідомляв.

3. Прокурором також вживались заходи щодо забезпечення його явки у судове засідання, проте вжитими заходами забезпечити його явку не видалось за можливе.

З огляду на таке, суд є позбавленим можливості провести додатковий допит потерпілого з метою отримання від нього додаткових відомостей.

Г......Під час досудового розслідування 21 січня 2021 року за участі потерпілого ОСОБА_8 був проведений слідчий експеримент.

Джерелом відомостей про результати цього слідчого експерименту є:

- протокол проведення слідчого експерименту;

- фото таблиця до нього;

Зміст наданих суду джерел доказів.

І……У протоколі слідчого експерименту зазначено про таке.

1. Цей слідчий експеримент проводився старшим слідчим Центрального відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_26 ..

1.1. Участь у цьому слідчому експерименті брав потерпілий ОСОБА_8 …

При цьому йому були роз`яснені його права і обов`язки «згідно ст. 42 КПК України»

1.2. Слідчий експеримент проводився в присутності двох понятих:

- ОСОБА_120 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , мешкає за адресою: АДРЕСА_5

- ОСОБА_121 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , мешкає за адресою: АДРЕСА_5 /

«яким згідно з ст..ст. 11, 13, 15, 223 КПК України роз`яснені їхні права і обов`язки».

1.3. Під час проведення слідчого експерименту здійснювалось фіксування його перебігу за допомогою цифрового фотоапарату «Sony».

1.4. У протоколі міститься позначка такого змісту.

«Вимоги ч. 3 ст. 66 КПК України про їх обов`язок не розголошувати відомості щодо проведення процесуальної дії»

2. Слідчий експеримент проводився 21 січня 2021 року протягом періоду з 16 год. 10 хвилин до 16 год. 30 хвилин.

3. Метою проведення слідчого експерименту визначалось:

«перевірка і уточнення відомостей, які надав ОСОБА_8 під час допиту в якості потерпілого».

4. Далі у протоколі відображений перебіг слідчого експерименту.

Зокрема, відзначено таке.

4.1. ОСОБА_132 «пояснив, що

«09.12.2020 близько 19:00 год. останній знаходився вдома за адресою: АДРЕСА_3 та в цей час до будинку через вікно проникло троє чоловіків, один з яких почав наносити тілесні ушкодження в область обличчя останнього та заволодів грошовими, які знаходилися в кишені куртки, а інші збирали побутові прилади та наносили тілесні ушкодження ОСОБА_7 »

4.2. Далі, «Потерпілий ОСОБА_8 вказав, що знаходився в спальній кімнаті та сидів на ліжку, і в цей час почув, як у сусідній кімнаті розбилась шибка вікна та потім гуркіт у дверей, після чого останній побачив 3-х чоловіків та почув крики бабусі та співмешканки ОСОБА_7 ».

4.3. «В подальшому потерпілий вказав як саме йому наносив один із чоловіків…удари ногами, а саме колінами в область обличчя, оскільки ОСОБА_8 в цей час сидів на ліжку та наносив удари кулаками обох рук в область обличчя»

4.4. «Після чого потерпілий додав, що чув як інші два чоловіка щось робили в кімнатах, а чоловік, який наносив удари при цьому дістав з кишені його куртки 600 грн».

4.5. Потерпілий додав, що «Нанесення ударів тривало близько 40» [хвилин]

5. Далі, у протоколі зазначається, що «Під час слідчого експерименту було складено фото таблицю, які додаються до протоколу», які були пред`явлені понятим і іншим особам, присутнім на слідчому експерименті.

6. Протокол містить позначку:

«З протоколом ознайомлені, заяв та зауважень не надійшло»

7. У протоколі містяться підписи потерпілого ОСОБА_8 , понятих та слідчого.

ІІ……У доданій до протоколу фото таблиці містяться результати фіксації наочних образів, що спостерігались під час того, як:

- потерпілий пояснював «що на момент вчинення кримінального правопорушення знаходився у спальній кімнаті, де сидів на ліжку та в цей час почув шум від розбитох шибки вікна» /фото № 1/;

- потерпілий пояснював «що знаходився в іншій кімнаті та вказув[ав] в бік, де знаходиться спальна кімната» /фото № 2/;

- вказував, «на місце біля вікна, яке було розбите, та місце на підлозі, куди впав телевізор» /фото № 3/;

- вказував, «як саме один із чоловіків наносив йому удари колінами обох ніг в область обличчя, в той час, коли він сидів на ліжку» /фото № 4/;

- вказував, «як саме один із чоловіків наносив йому удари кулаками обох рук в область обличчя, в той час, коли він сидів на ліжку, при цьому пояснив, що вказаний чоловік витягнув із внутрішньої кишені його куртки грошові кошти в сумі 600 грн.» /фото № 5/.

Оцінка суду.

І……Перш за все, суд відзначає, що результати слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_88 були оформлені шляхом складання протоколу та додатку до нього фото таблиці.

При цьому зміст цих документів дозволяє повною мірою усвідомити перебіг та результати проведеного слідчого експерименту.

ІІ……Далі, суд відзначає, що надані суду відомості про хід та результати проведеного за участі потерпілого ОСОБА_88 слідчого експерименту доводять, що цей слідчий експеримент був проведений слідчим, з дотриманням вимог статті 240 Кримінального Процесуального Кодексу України, за участі понятих та статиста; хід проведення слідчого експерименту фіксувався у протоколі та за допомогою фотоапарату.

ІІІ……Оцінюючи результати проведення слідчого експерименту, суд відзначає ту обставину, що, як поняті, участь у слідчому експерименті приймали особи, які вочевидь є родичами поміж собою.

З цього приводу суд відзначає таке.

1. Системний аналіз приписів законодавства доводить, що участь понятих у проведенні слідчих дій покликано забезпечити достовірність та об`єктивність результатів слідчої дії та дотримання прав її учасників.

При цьому в обставинах цього кримінального провадження така участь набуває особливої актуальності, адже безперервна фіксація слідчої дії за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

2. З огляду на таке, участь під час проведення слідчої дії, як понятих, осіб, які є родичами між собою, є цілком здатним породити сумніви у тому, що передбачена законом гарантія достовірності результатів слідчої дії та дотримання прав її учасників, зокрема ОСОБА_88 під час проведення слідчого експерименту за його участі були достатньою мірою гарантованими.

3. В той же час, процитовані вище приписи частини 7 статті 223 Кримінального Процесуального Кодексу України не містять прямої заборони того, щоб поняті були пов`язані між собою.

Відповідно до абзацу 3 цієї норми понятими не можуть бути лише потерпілий, родичі підозрюваного, обвинуваченого і потерпілого, працівники правоохоронних органів, а також особи, заінтересовані в результатах кримінального провадження.

З огляду на таке суд відзначає, що відомостей про те, що ОСОБА_122 або ОСОБА_123 є «заінтересованими» в результатах цього кримінального провадження, матеріали кримінального провадження не містять та сторони на наявність таких відомостей не посилаються.

Таке доводить, що під час організації гарантій достовірності слідчого експерименту слідчий вимоги законності не порушувала.

4. За таких обставин встановлений вище недолік стосується лише недостатньої «якості» проведеної слідчої дії

Але з цього приводу суд відзначає таке.

4.1. Під час проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_8 слідча ОСОБА_26 діяла відверто.

Так, у протоколі та доданих до нього документів вона виклала обставини проведення слідчої дії так, що під час його вивчення можливо повною мірою встановити обставини проведення слідчої дії, зокрема те, що ця дія проводилась за участі понятих, які є родичами поміж собою.

4.2. До того ж, під час проведення цієї слідчої дії слідчий діяла сумлінно.

Так, складені нею матеріали про перебіг та результати проведеного за участі ОСОБА_8 слідчого експерименту можливо отримати відомості, які у своїй сукупності дозволяють уявити цілісну картину подій, що мали місце під час проведення слідчої дії, яка не містить прогалин та у якій кожна дія нерозривно пов`язана з попередньою та з необхідністю тягне настання послідуючої.

Таке доводить, що під час проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_8 слідчий діяла добросовісно, що цілком здатне компенсувати певні недоліки «якості» його організації.

ІV……Далі суд, з огляду на дороговкази, що містяться у процитованій вище Постанові Верховного Суду від 11 липня 2023 року у справі № 275/368/19, не може не відзначити, що ОСОБА_8 був залученим до проведення слідчого експерименту з порушенням правової процедури, що має бути застосованою до потерпілого.

Так, матеріали, складені за наслідками проведення слідчого експерименту, не містять відомостей про те, що під час його проведення він був попередженим про кримінальну відповідальність за дачу заздалегідь неправдивих показань.

Таке, з визначення, позбавляє відомості, отримані внаслідок проведеного за участі ОСОБА_8 слідчого експерименту, гарантії достовірності.

V......Вирішуючи, з огляду на такі обставини, питання про можливість використання результатів цього слідчого експерименту, суд, спираючись на дороговкази, що запроваджені Верховним Судом у Постановах:

- від 14 вересня 2020 року у справі № 740/3597/17;

- від 11 липня 2023 року у справі № 275/368/19

суд відзначає таке.

1. Будь-яких наданих ОСОБА_8 у встановленому законом порядку відомостей, що відповідають наведеним в протоколі проведеного за його участі слідчого експерименту, матеріали кримінального провадження не містять.

Отже, слідчий експеримент за участі цього потерпілого був проведений за відсутності передбачених законом гарантій достовірності його /слідчого експерименту/ результатів.

2. Таке, в свою чергу, природно утворює обґрунтовані сумніви у тому, що отримані в результаті цієї слідчої дії відомості відповідають дійсності.

3. При цьому встановлені вище відвертість та сумлінність слідчої під час проведення слідчого експерименту компенсувати цю ваду не здатні з огляду на таке.

3.1. Відповідно до настанов вітчизняній юридичній правозастосовній практики та актуальної юридичної доктрини , у разі, якщо правоохоронці діяли відверто та щиро, маючи при цьому підстави вважати, що вони діяли правомірно, але допустились помилки, то отримані докази вважаються допустимими.

3.2. Але в обставинах цього кримінального провадження слідча не мала та не могла мати жодних підстав вважати, що під час отримання відомостей від потерпілого, зокрема під час проведення за його участі слідчого експерименту потерпілого не слід попереджати про кримінальну відповідальність за дачу заздалегідь неправдивих показань.

За такого суд не може не прийти до висновку про те, що:

- результати проведеного за участі потерпілого ОСОБА_8 слідчого експерименту були отриманими з порушенням встановленого законом порядку;

- таке порушення породжує обґрунтовані сумніви у достовірності результатів слідчого експерименту в цій частині;

- ці сумніви не можуть бути усунутими під час судового розгляду цього кримінального провадження.

Відповідно до процитованих вище приписів статті 86 Кримінального Процесуального Кодексу України та дороговказів, що містяться у настановах судової практики, викладених, зокрема, у Постановах Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 756/10060/17 та від 01 листопада 2022 року у справі № 344/2995/15-к за такого результати проведеного за участі потерпілого слідчого експерименту слід визнати недопустимим доказом.

З огляду на таке результати цього слідчого експерименту не можуть використовуватись під час подальшого доказування в межах цього кримінального провадження.

Ґ......Органами досудового розслідування та публічним обвинуваченням на підтвердження обставин цього кримінального провадження надали протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується).

Зміст джерела доказів.

У цьому протоколі зазначено про таке.

1. Він складений заступником начальника слідчого відділу Центрального відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_52 09 грудня 2020 року.

2. У протоколі зазначається про прийняття усної заяви від ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , мешкає за адресою: АДРЕСА_6 .

3. Під час складання протоколу ОСОБА_8 був попереджений про кримінальну відповідальність згідно зі ст. 383 КК України за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, про що в протоколі міститься його підпис.

4. ОСОБА_8 заявив таке.

4.1. «09.12.2020 близько 19:00 невстановлена група осіб перебуваючи за адресою: м. Миколаїв, вул. 8-ма Слобідська проникли до території домоволодіння [нерозбірливо], звідки скрізь вхідні двері проникли до будинку та відкрито із застосуванням насильства заволоділи майном»

4.2. Під час цих подій застосовувалась фізична сила ОСОБА_8 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді рубленої рани лобної області та нижньої щелепної області.

4.3. Він бачив осіб, які вчиняли протиправні дії, та зможе їх впізнати.

4.4. Під час вчинення кримінального правопорушення були очевидці.

5. У протоколі містяться підпис ОСОБА_8 та начальника слідчого відділу Центрального відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_133 .

Норми права

Оцінюючи цей доказ, суд враховує процитовані вище приписи статті 99 Кримінального Процесуального Кодексу України

Оцінка суду.

Оскільки заява, що аналізується, була складеною потерпілим для мети здійснення цього кримінального провадження, вона може використовуватись під час подальшого доказування в межах цього кримінального провадження.

Результати огляду місця події.

На підтвердження обставин цього кримінального провадження органи досудового розслідування та публічне обвинувачення надали відомості, отримані в результаті огляду місця події, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження.

Джерелом цих відомостей є:

-протокол огляду місця події від 09 грудня 2020 року;

-фото таблиця до нього;

-електронні документи, що містяться на флеш-носії, що поміщений до спецпакету № SUD1004341

Зміст джерел доказів

І……З наданого суду протоколу огляду місця події вбачається таке.

1. Огляд місця події проводився 09 грудня 2020 року в період часу з 22:10 до 23:45 години.

2. Відповідно до позначок у вступній частині протоколу, його проводила старший слідчий слідчого відділу Центрального відділу поліції Головного Управління Національної Поліції в Миколаївській області ОСОБА_26 .

3. Огляд проводився у присутності двох понятих:

- ОСОБА_134 , ІНФОРМАЦІЯ_10 ;

- ОСОБА_135 , ІНФОРМАЦІЯ_11

яким перед початком огляду були роз`яснені їх права та обов`язки.

4. У проведенні огляду брали участь два спеціалісти:

- ОСОБА_136 ;

- ОСОБА_137

яким перед початком проведення огляду також були роз`яснені їх права та обов`язки.

5. Окрім того, у проведенні огляду брали участь ОСОБА_138 та ОСОБА_139 .

6. Відповідно до позначок у протоколі:

«Перед початком огляду зазначеним вище особам роз`яснено їхнє право бути присутніми при всіх діях, які проводяться в процесу огляду, робити зауваження, що підлягають занесенню до протоколу. Особам, які беруть участь у проведенні огляду, також роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 66 КПК України про їх обов`язок не розголошувати відомості щодо проведеної процесуальної дії, а також про застосування технічних засобів фіксації, умови та порядок їх використання».

7. У протоколі також зазначено, що під час проведення огляду використовувався цифровий фотоапарат «Sony», а також відеокамера ОСОБА_140 .

8. Об`єктом огляду були визначені «приміщення домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 .

9. Далі, у протоколі відображений перебіг огляду місця події.

Зокрема, у протоколі відзначається наступне.

9.1. «З фасаду вказаний приватний одноповерховий будинок має три вікна, одне з яких, перше від калитки, розбите».

9.2. «Вхід на територію вказаного домоволодіння здійснювали через металеву калитку зеленого кольору на момент огляду відчинено обладнана врізним замком».

9.3. «Ліворуч від калитки розташована літня кухня з трьома дерев`яними дверима».

9.4. «Ліворуч від калитки знаходиться вхід до самого будинку, який облаштовано дерев`яними дверима».

9.5. «За вказаними дверима знаходиться коридор в якому праворуч газова плита біля якої знаходиться дві тумбочки, на одній з яких знаходиться фрагмент білої тканини зі слідами бурого кольору, які ззовні схожі на кров. Ліворуч від вказаної тумбочки знаходиться вхід до кухні, який обладнано дерев`яним дверима з металевим врізним замком».

9.6. «Праворуч від дверей знаходиться холодильник, за яким дерев`яний стіл, навпроти столу знаходиться вішалка з речами одягом, ліворуч від вказаної вішалки знаходиться кухонна столешниця, праворуч від якої знаходиться (туалет, душ) вхід до якої здійснено через дерев`яні двері».

9.7. «У приміщенні (ванни, туалету) нічого не виявлено та не вилучено».

9.8. «Ліворуч від вищевказаного коридору знаходиться кімната №1, вхід до якої здійснюється через дерев`яні двері обладнані металевим врізним замком, лівору від яких знаходиться ліжко під яким «поруч з яким» на полу виявлено два килими синього та червоно-синього кольору на яких знаходилися плями бурого кольору ззовні схожі на кров, вході огляду зроблено змиви з вказаних килимів за допомогою марлевого тампону, вказаний марлевий тампон поміщено до пакету №2»

«Крім того навпроти зазначеного раніше ліжка знаходиться кам`яна піч поруч з якою дерев`яний стілець, праворуч від якого знаходимо вхід до кімнати №2, який являє собою дерев`яні двері білого кольору, які на момент огляду відчинені».

9.9. «Ліворуч від казаного входу знаходимо ліжко двухспальне…. поряд з яким стоїть дерев`яний стілець біля якого розташоване метало-пластикове вікно на момент огляду зачинене. Ліворуч від вікна знаходимо дерев`яний комод світло-коричневого кольору, який в свою чергу має чотири секції з найвищої секції вилучено та виявлено 6 слідів пальців рук …., ліворуч від комоду знаходиться дерев`яна шафа коричневого кольору в ході огляду якої на дверцятах виявлено та вилучено 1 слід пальців рук…».

9.10. «Повертаємось до кімнати №1 для того, щоб розпочати огляд кімнати №3, вхід до якої здійснюється через дерев`яні двері білого кольору із … на момент огляду вказані двері відчинені, праворуч від яких знаходиться дерев`яна шафа коричневого кольору з скляними вставками, в ході обробки спец порошком слідів не виявлено праворуч від шафи знаходиться м`яке крісло, праворуч від якого дерев`яні двері білого кольору, праворуч від вказаних дверей знаходиться дерев`яний стіл накритий різнокольоровою тканиною біля якого розташоване металопластикове вікно на момент огляду зачинено дерев`яний комод на якому лежать настінні часи з боку надколоті. Під комодом лежить м`яка частина (сідушка) від стулу поруч з якою знаходиться фрагмент черепиці у болоті , праворуч від комоду знаходиться металопластикове вікно розбите під яким лежить телевізор з якого до вікна сторчить кабель. За телевізором знаходиться дерев`яний комод, праворуч від якого дерев`яний стілець 3 штуки, посередині кімнати лежить дерев`яна частина м`якого стула поруч з яким ліворуч знаходимо уламки скла, вірогідно з розбитого вікна. В ході огляду вказаної кімнати нічого не вилучалось».

9.11. «Переходимо до кімнати №4 в якій знаходимо, ліворуч від входу дерев`яний комод, поруч з яким вікно, ліворуч від якого знаходиться дерев`яна шафа на момент огляду зачинена, ліворуч від якого знаходимо м`яке ліжко в ході огляду вказаної кімнати нічого не виявлено та не вилучено.

10. У протоколі зазначено, що в ході огляду вилучено:

-фрагмент тканини білого кольору /пакет№1/;

-змиви з килима /пакет№2/;

-9 слідів пальців рук /спец-пакет № SUD 1004342/

11. Далі, учасникам огляду був зачитаний протокол та запропоновано подати зауваження.

Жодних зауважень від учасників огляду не надійшло.

12. Протокол підписаний усіма учасниками, спеціалістами, понятими та слідчим ОСОБА_59

ІІ……У доданій до протоколу фото таблиці містяться результати фіксації наочних образів, що спостерігались під час огляду місця події.

Зміст цих наочних образів зводиться до такого.

1. На зображеннях № 1 та № 2 зафіксований «загальний вид будинку».

З цих зображень вбачається, що фасадна частин домоволодіння АДРЕСА_7 являє собою /зліва на право/:

-фасадну стіну житлового будинку

-ворота;

-фасадну частину господарських будівель.

У фасадній стіні житлового будинку влаштовані три вікна.

На момент огляду найближче до воріт вікно розбите.

2. На зображеннях № 3 та № 4 зафіксований наочний образ розбитого вікна, який спостерігається з зовнішній частини будинку.

З цих зображень вбачається, що у вікні робите скло; через вікно з середини - назовні висить штора; на підвіконні з зовнішньої частини вікна наявна осип скла.

3. На зображеннях № 5 та № 6 зафіксовані наочні образи внутрішнього двору.

З цих зображень вбачається, що обстановка у внутрішньому дворі не порушена; двері у господарські будівлі, що розташовані праворуч /дивлячись від воріт в бік входу до будинку/ не пошкоджені.

4. На зображенні № 7 зафіксований наочний образ входу до будинку.

З цього зображення вбачається, що вхід до будинку здійснюється через двері, які на момент огляду пошкоджень не мають.

5. На зображеннях № 8, № 26 та № 27 зафіксовані наочні образи, що спостерігались під час огляду коридору.

З цих зображень вбачається, що коридор розташований одразу за входом до будинку; обстановка у ньому на момент огляду не порушена; праворуч по ходу руху від вхідних дверей до житлових приміщень у коридорі розташований комод, на якому був виявлений фрагмент білої тканини з плямами з речовиною бурого кольору /позначений номером «4»/.

6. На зображеннях № 9 та № 10 зафіксовані наочні образи, що спостерігались під час огляду кухні.

З цього зображення вбачається, що обстановка в кухні на момент огляду не порушена.

7. На зображеннях № 11 та № 12 зафіксовані наочні образи, що спостерігались під час огляду санітарного вузлу.

З цього зображення вбачається, що обстановка у цьому приміщенні на момент огляду не порушена.

8. На зображеннях № 13, № 15 та № 25 зафіксовані наочні образи, які спостерігались під час огляду кімнати № 1.

З цих зображень вбачається, що на момент огляду обстановка у цій кімнаті порушеною не була.

На момент огляду у кімнаті розташовувався диван, перед яким були розташовані килими, на яких були виявлені краплі речовини, схожої на кров.

9. На зображенні № 14 методом детальної фотозйомки зафіксований наочний образ виявлених на килимі крапель /позначені номером «2»/.

10. На зображеннях № 16, № 17 та № 18 зафіксовані наочні образи, які спостерігались під час огляду кімнати № 2.

З цих зображень вбачається, що на момент огляду обстановка у цій кімнаті порушеною не була.

11. На зображеннях № 19, № 20 та № 21 зафіксовані наочні образи, які спостерігались під час огляду кімнати № 3.

З цих зображень вбачається, що на момент огляду в цій кімнаті було розбите одне з вікон, зсунутий з місця телевізор та перевернутий й пошкоджений стілець.

На підлозі кімнати знаходились осип скла, шматок черепиці, перевернутий каркас стільця та окремо від каркасу сидіння з цього ж стільця.

12. На зображеннях № 22, № 23 та № 24 зафіксовані наочні образи, які спостерігались під час огляду кімнати № 4.

З цих зображень вбачається, що на момент огляду обстановка у цій кімнаті порушеною не була.

IІІ……На залученому до матеріалів кримінального провадження флеш-носії наявні 4 файли, які у своїй сукупності являють відеограму, у якій зафіксований перебіг огляджу місця події, а саме файли з назвами:

-":///00000.MTS"

-":///00001.MTS"

-":///00002.MTS"

-":/ PRIVATE//00003.MTS"

Дослідженням цих електронних документів встановлено таке.

1. Файл з назвою ":///00000.MTS" має hash суму за протоколом MD5 - F831A8E3AED6CE907693CCAE4DF9D82C.

1.1. Цей електронний документ містить відеограму, на якій зафіксований перебіг огляду місця події будинку АДРЕСА_1 .

Тривалість відеограми становить 47 хвилин 37 секунд.

1.2. Зміст відомостей, що зафіксовані у цій відеограмі, відповідає змісту відомостей щодо проведених під час огляду місця події дій, включаючи початок огляду кімнати № 3.

1.3. Відомості, зафіксовані у цій відеограмі, зводяться до такого.

(а) Огляд місця події був розпочатий 09 грудня 2020 року о 22 годині 10 хвилин.

(б) Огляд був розпочатий та проводився слідчим ОСОБА_59

(в) ОСОБА_136 під час проведення огляду виконував функції спеціаліста-криміналіста; ОСОБА_137 функції оператора під час проведення вілеозйомки.

(г) На початку огляду слідчий встановив особи понятих та осіб «які проживають або колись проживати» в будинку, приміщення якого оглядаються / ОСОБА_141 , ОСОБА_142 , ОСОБА_138 та ОСОБА_143 / та роз`яснив їм їх процесуальні права.

При цьому роз`яснив, що вказані особи мають право бути присутніми при всіх діях, які проводяться в процесі огляду, робити зауваження, що підлягають занесенню до протоколу, а також спілкуватись рідною або будь-якою зручною для них мовою.

(ґ) Далі, слідчий повідомив, що під час огляду місця події буде здійснюватись відеозапис.

(д) Далі, учасники огляду спостерігають розбите скло на фасаді житлового будинку

Спостерігається, що у вікні робите скло в нижній правій частині; знизу скло розбите приблизно на 1/3 висоти вікна, з права приблизно на 2/3 його ширини.

Краї пошкодження нерівні, мають чисельні гострі виступи, звернуті гострою частиною в бік пошкодження. Їх утворюють чисельні уламки, які не впали; вони звернуті у напрямку ззовні в середину кімнати.

Через вікно з середини - назовні висить штора.

На підвіконні з зовнішньої частини вікна наявна осип скла.

(е) Далі, відповідно до даних відеограми, учасники огляду проходять через хвіртку у воротах у внутрішній двір будинку.

Спостерігається, окрім іншого, що у дворі праворуч по ходу руху від воріт до житлового будинку наявна літня кухня, у якій обладнані двері та вікна, які на момент огляду зачинені та будь-яких пошкоджень не мають.

(є) Далі, відповідно до даних відеограми, учасники огляду проходять через вхідні двері до приміщень будинку.

Спостерігається, що одразу за дверима обладнане приміщення коридору.

Прямо по ходу руху спостерігаються двері, що ведуть у внутрішні приміщення будинку, які на момент огляду відчинені.

Ліворуч по ходу руху також спостерігаються двері, які на момент огляду відчинені.

Праворуч по ходу руху розташовані газова плита та дві тумбочки.

На другій /по ходу руху/ тумбочці, поруч з іншими побутовими речами, виявлений «фрагмент» білої тканини, на якій були виявлені плями речовини бурого кольору. Цей фрагмент тканини слідчий вилучає.

За цією тумбочкою розташоване вікно, оздоблене широким підвіконням; на підвіконні розташовані побутові речі.

Обстановка у цьому приміщенні на момент огляду не порушена; приміщення виглядає охайним та прибраним, а речі в ньому упорядкованими.

(и) Далі, учасники огляду через двері, що розташовані прямо по ходу їх руху, переміщуються до приміщення кухні.

У приміщенні кухні праворуч (по ходу руху) розташований холодильник, далі стіл, перед яким стоїть табурет; далі біля столу та біля правої стінки на момент огляду стоїть стілець.

Стіл розташований перед вікном, що влаштоване у правій (по ходу руху) стіні кухні.

Далі, праворуч по ходу руху розташовані двері до санітарного вузла, які наближені до стіни, що розташована навпроти входу.

На розташованій навпроти входу стіні розміщений бойлер; біля цієї стіни розміщений кухонний стіл, в який вмонтована раковина.

На кухонному столі розміщена мікрохвильова піч.

Далі, ліворуч від входу до кухні розташована вішалка, на якій розміщені носильні речі.

Обстановка у цьому приміщенні на момент огляду не порушена; приміщення та речі в ньому виглядають упорядкованими.

(к) Далі, учасники огляду через двері, що облаштовані у правій (по ходу їх первісного руху) стіні кухні, переміщуються до приміщення санітарного вузлу.

Санітарний вузол оздоблений унітазом, рукомийником, ванною та душем.

Обстановка у цьому приміщенні на момент огляду не порушена; приміщення виглядає охайним та прибраним, а речі в ньому упорядкованими.

(л) Далі, учасники огляду повертаються до розташованого біля вхідних дверей до будинку коридору та через двері, розташовані навпроти стіни з вікном (ліворуч по ходу їх первісного руху) переміщуються до житлової кімнати № 1.

У цій кімнаті праворуч від входу (по ходу руху) на стіні, у якій влаштовані двері, розташована вішалка, що на момент огляду закрита шторою.

Далі, у цій же кімнаті прямо по ходу руху спостерігаються двері, через які здійснюється прохід до інших приміщень будинку.

Ліворуч (по ходу руху) розташований диван, перед яким на підлозі розстелений килим. На момент огляду диван перебуває в упорядкованому вигляді.

Праворуч (по ходу руху) розташовані двері, завішане шторами; далі (на момент огляду) м`який стілець, далі у куті з протилежною від входу до кімнати стіною письмовий стіл, вкритий тканиною, на якому розташовані побутові речі. Побутові речі на столі розташовані акуратно.

Підлога у кімнаті застелена килимовою доріжкою; права стіна прикрашена новорічними прикрасами; дверні отвори оздоблені шторами.

На килимі учасники огляду виявили краплі речовини бурого кольору, схожої на кров, та з цих крапель за допомогою тампону були зроблені змиви.

Обстановка у цьому приміщенні на момент огляду не порушена; приміщення виглядає охайним та прибраним, а речі в ньому упорядкованими.

(м) Далі, учасники огляду через двері, розташовані праворуч від входу в кімнату № 1, переміщуються до кімнати № 2.

У цій кімнаті праворуч від входу до неї вздовж правої стіни розташована платтяна шафа, двері якої на момент огляду зачинені.

Навпроти входу у кімнату розташована стіна, у якій ближче до лівої від входу стіни влаштоване вікно.

В куті між правою від входу до кімнати стіні та стіни з вікном розташований дерев`яний комод, на якій стоїть телевізор з антеною.

У цьому ж куті, на правій від входу стіні, в районі тумбочки з телевізором розміщений оберіг (віник).

Навпроти платтяної шафи вздовж лівої від входу в кімнату стіни розміщене ліжко, яке на момент огляду застелене та вкрите покривалом. Перед ліжком (в куті між лівою від входу стіною та стіною з вікном) на момент огляду знаходиться м`який стілець.

В голові ліжка (на стіні, у якій влаштовані двері) розміщений килим.

Між лівою стороною (по ходу руху при вході в кімнату) вхідної двері та ліжком розташована прикро ватна тумбочка.

Обстановка у цьому приміщенні на момент огляду не порушена; приміщення виглядає охайним та прибраним, а речі в ньому упорядкованими.

Під час огляду цього приміщення з верхньої шухляди комоду учасники огляду відбирають відбитки пальців.

(н) Далі, учасники огляду повертаються до кімнати № 1, де, рухаючись праворуч, (в напрямку від входу до кімнати № 1 з коридору), переміщуються до кімнати № 3.

Підлога у кімнаті № 3 застелена килимовими доріжками.

У цій кімнаті навпроти входу розташована стіна, у якій влаштовані два вікна.

Ліве (по ходу руху) з вікон, що влаштоване у цій стіні, на момент огляду розбите.

Праве (по ходу руху) з вікон, що влаштоване у цій стіні, на момент огляду завішане шторою.

Між цими двома вікнами вздовж стіни розташоване трюмо, яке являє собою високе дзеркало, що влаштоване над тумбочкою. Дзеркало на момент огляду жодних пошкоджень не має. Тумбочка накрита в`язаною мереживною серветкою. На момент огляду дверцята в тумбочці відсутні, в ній складені книжки.

У лівій від входу до кімнати стіні також влаштовані два вікна, які на момент огляду закрити шторами.

У куті між протилежною від входу до кімнати стіні та лівою від входу до кімнати стіні розташований журнальний столик у формі багатокутника.

Вздовж лівої від входу стіни на момент огляду розташовані два м`яких стільця; на цій стіні розміщена картина.

Між розбитим вікном на журнальним столиком на момент огляду розташований телевізор, який впав на бік та тримається на дроті, який тягнеться з розбитого вікна.

Між трюмо та журнальним столиком на момент огляду розташований каркас перекинутого стільця.

Праворуч (як дивитись від входу у кімнату) від журнального столика до середини зони трюмо розташований осип битого скла, в районі цього осипу навпроти входу лежить сидіння від стільця.

2. Файл з назвою ":///00001.MTS" має hash суму за протоколом MD5 - 89A722636E55705E95C0294ADA7A87A0.

2.1. Цей електронний документ містить відеограму, на якій зафіксовані послідуючі дії під час огляду місця події будинку АДРЕСА_1 .

Тривалість відеограми становить 12 хвилин 43 секунди.

2.2. Зміст відомостей, що зафіксовані у цій відеограмі, відповідає змісту відомостей щодо дій у період з завершального етапу огляду кімнати № 3 та до завершення дій щодо огляду місця події.

2.3. Відомості, зафіксовані у цій відеограмі, зводяться до такого.

(а) У куті між лівою (як дивитись від входу у кімнату) стіною та стіною, у якій влаштовані двері, через які здійснюється вхід до кімнати, розташоване м`яке крісло.

Вздовж правої (як дивитись від входу у кімнату) стіни розташований сервант, у прозорій вітрині якого розташований посуд. Обстановка на полицях серванту не порушена; розташований у ньому посуд упорядкований.

Далі, вздовж правої (як дивитись від входу у кімнату) стіни розташовані двері, які ведуть до іншої кімнати. Ці двері завішані шторою.

(б) Далі, учасники огляду через двері, влаштовані у правій від входу стіні кімнати № 3 переміщуються до кімнати № 4.

У цій кімнаті ліворуч від входу (по ходу руху) розташована стіну, у якій влаштоване вікно, що завішане шторою.

Прямо навпроти входу у цій кімнаті розташована платтяна шафа, яка на момент огляду закрита; на шафі розташовані упаковані речі.

Обстановка у цьому приміщенні на момент огляду не порушена; приміщення виглядає охайним та прибраним, а речі в ньому упорядкованими.

Учасники огляду, а також бабуся потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_144 , яка на час огляду перебувала у цій кімнаті, пояснили, що на момент подій, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, у цій кімнаті перебувала пенсія (більше 4.000 грн.), але особи, що проникли до квартири, ці кошти не чіпали та навіть не шукали.

3. Файл з назвою ":///00002.MTS" має hash суму за протоколом MD5 - F46379733C477FC7D76F672C0BB17026.

Він являє собою технічний документ; жодної інформації фактично не містить.

4. Файл з назвою ":///00003.MTS" має hash суму за протоколом MD5 - BB08CBFA0A7E39B0B5E58DF104EBD6D4.

Цей електронний документ містить відеограму, на якій зафіксований перебіг подій, що відбувались під час оголошення складеного слідчим протоколу огляду місця події та підписання цього протоколу учасниками слідчої дії.

Норми права

1. Відповідно до статті 237 Кримінального Процесуального Кодексу України /в редакції Закону № 4651-VI від 13 квітня 2012 року, що діяла на період досудового розслідування цього кримінального провадження/

З метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

/частина 1/

Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

/частина 2/

Для участі в огляді може бути запрошений потерпілий, підозрюваний, захисник, законний представник та інші учасники кримінального провадження. З метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор для участі в огляді може запросити спеціалістів.

/частина 3/

Особи, у присутності яких здійснюється огляд, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу огляду.

/частина 4/

…

При огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження...

/частина 7/

2. Верховний Суд у своїй практиці розтлумачував зміст правових норм, що регулюють проведення огляду місця події, неодноразово.

2.1. Так, у постанові від 07 червня 2018 року у справі № 740/5066/15-к Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати зробив такі висновки про застосування норм права:

За змістом статей 214, 223, 237 КПК огляд є слідчою (розшуковою) дією, спрямованою на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, яка проводиться в межах досудового розслідування кримінального провадження. Перед проведенням слідчої (розшукової) дії особам, які беруть у ній участь, роз`яснюються їх права і обов`язки, передбачені КПК, а також відповідальність, встановлена законом. Здійснення досудового розслідування до внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. У невідкладних випадках огляд місця події може бути проведений до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що здійснюється негайно після огляду.

Підставою для проведення огляду місця події слугує інформація про вчинення кримінального правопорушення, зафіксована у певній процесуальній формі. Без наявності такої інформації проведення огляду місця події не допускається.

2.2. Частково уточнюючи цей висновок, у постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 518/203/17 Верховний суд колегією суддів Другої судової палати зазначив таке:

огляд місця події - це слідча дія, яка має на меті безпосереднє сприйняття, дослідження обстановки на місці події, виявлення, фіксацію та вилучення різних речових доказів, з`ясування характеру події, що відбулася, встановлення особи злочинця та мотивів скоєння злочину.

3. Відповідно до частини 1 статті 234 Кримінального Процесуального Кодексу України /в редакції Закону № 2147-VIІІ від 03 жовтня 2017 року, що діяла на період досудового розслідування цього кримінального провадження/

Обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

3.1. Відповідно до статті 233 Кримінального Процесуального Кодексу України /в редакції Закону № 720-ІХ від 17 червня 2020 року, що діяла на період досудового розслідування цього кримінального провадження/

Ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

/частина 1/

Під житлом особи розуміється будь-яке приміщення, яке знаходиться у постійному чи тимчасовому володінні особи, незалежно від його призначення і правового статусу, та пристосоване для постійного або тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, а також всі складові частини такого приміщення. Не є житлом приміщення, спеціально призначені для утримання осіб, права яких обмежені за законом. Під іншим володінням особи розуміються транспортний засіб, земельна ділянка, гараж, інші будівлі чи приміщення побутового, службового, господарського, виробничого та іншого призначення тощо, які знаходяться у володінні особи.

/частина 2/

Слідчий … має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого, дізнавача про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

/частина 3/

3.2. Відповідно до статті 236 Кримінального Процесуального Кодексу України /в редакції Закону № 2147-VIІІ від 03 жовтня 2017 року, що діяла на період досудового розслідування цього кримінального провадження/

Ухвала про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи може бути виконана слідчим чи прокурором. Для участі в проведенні обшуку може бути запрошений потерпілий, підозрюваний, захисник, представник та інші учасники кримінального провадження. З метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор для участі в обшуку має право запросити спеціалістів. Слідчий, прокурор вживає належних заходів для забезпечення присутності під час проведення обшуку осіб, чиї права та законні інтереси можуть бути обмежені або порушені. Незалежно від стадії цієї слідчої дії слідчий, прокурор, інша службова особа, яка бере участь у проведенні обшуку, зобов`язані допустити на місце його проведення захисника чи адвоката, повноваження якого підтверджуються згідно з положеннями статті 50 цього Кодексу.

/частина 1/

…

Перед початком виконання ухвали слідчого судді особі, яка володіє житлом чи іншим володінням, а за її відсутності - іншій присутній особі повинна бути пред`явлена ухвала і надана її копія.

Слідчий, прокурор має право заборонити будь-якій особі залишити місце обшуку до його закінчення та вчиняти будь-які дії, що заважають проведенню обшуку. Невиконання цих вимог тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Слідчий, прокурор не має права заборонити учасникам обшуку користуватися правовою допомогою адвоката або представника. Слідчий, прокурор зобов`язаний допустити такого адвоката або представника до обшуку на будь-якому етапі його проведення.

/частина 3/

…

Обшук на підставі ухвали слідчого судді повинен проводитися в обсязі, необхідному для досягнення мети обшуку…

/частина 5/

…

При обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження…

/частина 7/

Особи, у присутності яких здійснюється обшук, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу обшуку.

/частина 8/

…

Обшук житла чи іншого володіння особи на підставі ухвали слідчого судді в обов`язковому порядку фіксується за допомогою аудіо- та відеозапису.

/частина 10/

3.3. Верховний Суд у своїй практиці сформулював підхід, відповідно до якого

положення ст. 233 КПК не мають на меті вирішення питань власності. Вони захищають особу від необґрунтованого втручання у сферу її приватності, на яке вона вправі розраховувати у своєму житлі або іншому володінні. Термін «особа, яка володіє» в ч. 1 ст. 233 КПК охоплює більш широке коло осіб, ніж титульний власник або особа, володіння якої ґрунтується на певних договірних чи інших законних підставах.

/див., окрім іншого, постанови Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 08 грудня 2020 року (справа № 278/1306/17), від 01 листопада 2022 року (справа № 344/2995/15-к), від 20 червня 2023 року (справа № 756/16122/21)/

3.4. Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного Кримінального Суду у постанові від 21 листопада 2022 року у справі № 161/620/19 зазначив, що

законодавцем крім можливості проникнення до житла чи іншого володіння особи на підставі судового рішення, передбачено іншу процесуальну гарантію захисту прав особи, а саме можливість проникнути до житла чи іншого володіння особи за добровільною згодою особи, яка ним володіє. У цьому кримінальному провадженні таку згоду було отримано.

Оскільки закон не визначає спеціальних засобів доказування добровільності згоди на проникнення до житла або іншого володіння особи, то наявність чи відсутність згоди, а також її добровільність чи вимушеність мають бути встановлені виходячи із сукупності обставин, за яких відбувалося проникнення до житла чи іншого володіння особи, і ці обставини можуть доводитись або спростовуватися сторонами за допомогою будь-яких засобів доказування.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, огляд місця події було проведено в домоволодіннях за добровільною письмовою згодою їхніх власників. Водночас дані про те, що потерпілі (власники домоволодінь) заперечували свою добровільну згоду та/або висловлювали будь-які заперечення з приводу вказаної слідчої дії, відсутні. Більше того, саме вони звернулися до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення, зокрема нападу на них з метою заволодіння їхнім майном із застосуванням фізичної сили.

У свою чергу невстановлення судом права власності осіб, які надали згоду на проведення слідчих дій у домоволодінні (за епізодом щодо потерпілого ОСОБА_9 ), не має значення для оцінки законності дій слідчих органів і допустимості отриманих доказів, якщо стороною захисту не було надано доказів, які ставили б під сумнів той факт, що особи, які надали згоду на проведення слідчих дій у домоволодінні, фактично володіли ним у значенні ст. 223 КПК.

До того ж, Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного Кримінального Суду у своїй постанові від 05 квітня 2023 року у справі № 683/1200/18 зазначив таке:

По-перше, сама власниця домоволодіння … ні під час проведення обшуку, чи його завершення, ні під час судових розглядів не скаржилася на порушення її права недоторканості житла, по-друге, як уже було зазначено вище, слідчий надалі отримав дозвіл на проведення обшуку у слідчого судді, що є самостійною законною підставою для його проведення, а тому, за цих обставин, факт наявності чи відсутності добровільної згоди власника на проникнення в її житло немає значення.

4. Враховує суд також процитовані вище приписи статей 104, 107 Кримінального Процесуального Кодексу України.

5. Суд також враховує наступне.

Верховний суд колегією суддів Третьої Судової Палати Касаційного Кримінального Суду у своїй Постанові від 15 червня 2021 року у справі № 204/6541/16-к, окрім іншого, зазначив таке

Суд жодним чином не применшує важливості протоколу затримання для фіксації підстав, обставин і процедури затримання, забезпечення права особи на свободу і запобігання зловживанням, яким може сприяти незареєстроване затримання. Своєчасне і точне фіксування затримання є важливою гарантією забезпечення права на свободу, гарантованого статтею 29 Конституції України та статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відсутність протоколу затримання або неточні відомості, внесені у такий протокол, є порушенням права на свободу, оскільки своєчасне і точне фіксування затримання є важливою гарантією від порушення інших прав особи.

Однак у цій справі питання полягає у тому, чи є сама собою відсутність протоколу затримання, спізніле його складання або зазначення неправильного часу затримання у такому протоколі у разі фактичного затримання особи достатньою підставою для визнання недопустимими доказів, отриманих у ході особистого обшуку фактично затриманої особи, якщо факт і обставини затримання доведені іншими доказами.

Суд зазначає, що факт затримання може визначатися не лише протоколом затримання, але й іншими засобами доказування. Таким чином, судова практика виходить з того, що факт затримання особи може встановлюватися не лише протоколом затримання, але й іншими доказами, а відомості, зазначені у протоколі, можуть бути спростовані або, навпаки, підтверджені іншими доказами.

Суд вважає, що, встановлюючи обставини затримання, у тому числі час фактичного затримання та наявність підстав для затримання, суди мають виходити з дійсних обставин, встановлених на підставі усієї сукупності доказів, наданих сторонами, включаючи, але не обмежуючись відповідним протоколом.

/пункти 23 26/

Суд також враховує згадані вище настанови судової практики, що містяться у пункті 32 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2018 року у справі № 910/17999/16; пункті 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 925/3/7; пункті 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 910/24257/16.

6. Окрім наведеного, суд враховує приписи статті 99 Кримінального Процесуального Кодексу України /в редакції Закону № 2213-VIII від 16 листопада 2017 року, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин/, відповідно до яких

Документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

/частина 1/

До документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, можуть належати:

1)матеріали фотозйомки, звукозапису, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі електронні);

…

3) складені в порядку, передбаченому цим Кодексом, протоколи процесуальних дій та додатки до них, а також носії інформації, на яких за допомогою технічних засобів зафіксовано процесуальні дії;

/частина 2/

Оцінка суду

І......Оцінюючи результати огляду місця події житлових приміщень будинку 26-а по вулиці 8 Слобідській у місті Миколаєві, суд перш за все відзначає, що поза розумним сумнівом метою цієї слідчої дії було безпосереднє сприйняття, дослідження обстановки на місці події, виявлення, фіксація та вилучення різних речових доказів, з`ясування характеру події, що відбулася.

ІІ……Оцінюючи джерела відомостей про результати цього огляду, суд відзначає наступне.

1. Як зазначалось вище, результати огляду місця події були оформлені шляхом складання протоколу та додатків до нього електронних документів, що містяться на флеш-накопичувачі.

2. При цьому відомості про обстановку, яку спостерігав слідчий безпосередньо на місці вчинення злочину, у складеному слідчим протоколі викладені невдало, до того ж такою мірою, що з змісту самого по собі складеного протоколу таку обстановку усвідомити неможливо.

Внаслідок такого відомості, що викладені у самому по собі протоколі, можуть бути використані лише для усвідомлення обставин виявлення, фіксації та вилучення слідів на місці вчинення злочину, але є геть непридатними для з`ясування характеру події, що відбулась.

В той же час, відомості, що містяться у згаданих електронних документах, є такими, що у своїй сукупності дають можливість спостерігати та усвідомити обстановку на місці вчинення злочину повною мірою.

3. До того ж, відомості про перебіг дій під час огляду місця події, що відображені у протоколі /зокрема в частині вказівки про слідчого, який проводив слідчу дію; конкретні права, що були роз`яснені її учасникам тощо/ не повною мірою відповідають тим, що зафіксовані у згаданих вище електронних документах.

4. З огляду на наведені обставини суд відзначає, що метою фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів поза розумним сумнівом є більш повне та достовірне відображення як її /процесуальної дії/ перебігу, так й результатів проведених слідчих дій та запобігання випадкам внесення в протоколи слідчих дій недостовірних (зокрема неповних) відомостей про докази, отримані внаслідок їх /слідчих дій/ проведення.

5. В зв`язку із таким суд відзначає, що в обставинах цього кримінального провадження технічні засоби застосовувались у встановленому порядку, зокрема про їх застосування учасники огляду місця події були повідомленими заздалегідь; відомості про їх застосування та результати такого застосування відображені у протоколі слідчої дії, який був зачитаним та підписаним усіма учасниками огляду; зміст вказаних електронних документів доводить, що відеозапис під час огляду місця події здійснювався безперервно.

6. Суд також відзначає, що відомості про загальний перебіг дій під час огляду

-що зафіксовані у складеному слідчим протоколі про результати цієї слідчої дії;

-що зафіксовані у вказаних електронних документах

повністю відповідають один одному.

Наведене призводить до висновку про те, що відомості про хід та результати огляду місця події, що зафіксовані в електронних документах

- ":///00000.MTS"

-":///00001.MTS"

-":/ PRIVATE//00003.MTS"

є повною мірою достовірними, через що можуть використовуватись під час подальшої оцінки результатів цього слідчого експерименту.

Відомості ж протоколу про результати проведення цього слідчого експерименту, що суперечать відомостям цих електронних документів, як не достовірні, під час подальшої оцінки результатів слідчого експерименту врахуванню не підлягають.

ІІ……Далі сул відзначає таке.

1. У вступній частині протоколу огляду місця вказується, ніби цю слідчу дію вчиняла слідча ОСОБА_26 .

З цього приводу суд відзначає таке.

1.1. З відомостей про хід та результати огляду місця події, що зафіксовані у згаданих електронних документах, вбачається, що з самого початку й до завершення цієї слідчої дії вона проводилась слідчим ОСОБА_59 , про що учасники слідчої дії були повідомленими.

1.2. До того ж, протокол огляду місця події підписаний саме слідчим ОСОБА_59 ; він же засвідчив своїм підписом справжність носія електронних документів на сейф-пакеті, у якому ці документи зберігались.

Наведене у сукупності доводить, що:

-вказівка у вступній частині протоколу огляду місця події, ніби ця слідча дія була вчиненою слідчим ОСОБА_26 , була зробленою внаслідок описки, цей недолік сам по собі є суто технічним та юридичного значення не має;

-в дійсності огляд місця події, результати якого аналізуються, був проведеним слідчим ОСОБА_145 .

2. Окрім того, у протоколі огляду місця події зазначається, що учасникам слідчої дії, окрім прав бути присутніми при всіх діях, які проводяться в процесі огляду та робити зауваження, що підлягають занесенню до протоколу, були також роз`яснені вимоги частини 3 статті 66 КПК України щодо нерозголошення відомостей досудового розслідування.

В той же час, у згаданих вище електронних документах відомості про таке роз`яснення відсутні.

З цього приводу суд відзначає таке.

2.1. Як доведено вище, відомості, що містяться у протоколі, є менш достовірними, ніж ті, що містяться у згаданих електронних документах.

За такого позначки у протоколі, що аналізуються, суд вважає недостовірними.

Отже, суд вважає доведеним, що вимоги частини 3 статті 66 Кримінального Процесуального Кодексу України учасникам огляду місця події домоволодіння АДРЕСА_1 не роз`яснювались.

2.2. Оцінюючи цю обставину, суд враховує, що процитовані вище норми діючого законодавства не містять посилань ані про обов`язок органів досудового розслідування під час огляду роз`яснювати вимоги частини 3 статті 66 Кримінального Процесуального Кодексу України, ані про безумовний обов`язок осіб, які беруть участь в огляді, не розголошувати відомості, які стали їм відомими внаслідок участі у відповідній слідчій дії.

Наведене доводить, що та обставина, що такі вимоги не були роз`ясненими учасникам огляду, результати якого аналізуються, самі по собі не утворюють підстав для визнання результатів цього огляду недійсними.

3. Далі, суд повторює, що протокол огляду місця події, окрім щойно проаналізованих неточностей, має й інші неточності або неповноту.

Вирішуючи питання про вплив цієї обставини на можливість використання результатів огляду місця події для мети доказування у цьому кримінальному провадженні, суд враховує таке.

3.1. Дороговкази, що запроваджені у щойно згаданій Постанові Верховного Суду від 15 червня 2021 року у справі № 204/6541/16-к, загалом зводяться до того, що відсутність протоколу затримання, спізніле його складання або неточності у ньому у разі, якщо факт і обставини затримання доведені іншими доказами, не є достатньою підставою для визнання недопустимими доказів, отриманих під час затримання.

Та суд відзначає, що відносини, що розглядались Верховним Судом, та ті, що виникли під час здійснення цього кримінального провадження

-мають спільного суб`єкта - слідчого органу досудового розслідування;

-виникають із приводу тотожного об`єкту, а саме - відносин, що виникають в зв`язку із фіксуванням перебігу слідчої (процесуальної) дії;

-виникають із приводу тотожного предмету документу, у якому фіксуються ці обставини;

-регулюються одними нормами права - нормами статті 104 Кримінального Процесуального Кодексу України.

Єдина різниця між цими відносинами полягає лише у дії, результати якої фіксуються у відповідному протоколі /у випадку, що розглядався Верховним Судом, такою дією було затримання, а в обставинах цього кримінального провадження такою дією є огляд місця події/.

Проте, висновки Верховного Суду у справі № 204/6541/16-к стосуються не тих чи інших слідчих (процесуальних) дії, але загального порядку результатів фіксування їх перебігу.

Отже, відносини, що розглядались у справі № 204/6541/16-к та ті, що виникли в зв`язку з дослідженням в межах цього кримінального провадження протоколу огляду місця події, є подібними.

Таке означає, що висновки щодо застосування норм права та дороговкази, викладені у Постанові Верховного Суду у справі № 204/6541/16-к, підлягають застосуванню під час оцінки цього доказу.

3.2. З огляду на ці дороговкази суд відзначає, що обставини огляду місця події домоволодіння 26-а по вулиці 8 Слобідській у місті Миколаєві є повною мірою доведеними згаданими електронними документами.

3.3. При цьому відомості протоколу та вказаних електронних документів доводять, що протокол слідчого огляду місця події домоволодіння 26-а по вулиці 8 Слобідській у місті Миколаєві - містить у собі достовірні відомості про:

-місце, час проведення та назву процесуальної дії;

-основних учасників слідчої дії;

-інформацію про те, що основні учасники слідчої дії заздалегідь повідомлені про застосування технічних засобів фіксації, характеристики технічних засобів фіксації та носіїв інформації, які застосовуються при проведенні процесуальної дії, умови та порядок їх використання;

-підпис слідчого, який в дійсності проводив відповідний огляд.

Наведене доводить, що самі по собі вади протоколу не є підставою для визнання недопустимими доказами відомостей, що були отриманими під час огляду.

Отже, обставини фіксування перебігу та результатів огляду місця події домоволодіння АДРЕСА_1 не перешкоджають використанню дійсних результатів цієї слідчої дії (що відображені в електронних документах) під час доказування у цьому кримінальному провадженні.

ІІІ……Стосовно наявності підстав для проведення огляду місця події суд відзначає таке.

1. Співставлення наведених вище відомостей у Реєстрі Досудових Розслідувань із відомостями, що містяться в матеріалах огляду місця події, доводить, що огляду домоволодіння АДРЕСА_1 був розпочатим до внесення відомостей про кримінальне правопорушення у вказаному Реєстрі.

З огляду на цю обставину суд відзначає, що таке само по собі приписам статті 214 Кримінального Процесуального Кодексу України не суперечить.

2. Далі, відповідно до процитованих вище настанов судової практики суд має з`ясувати, чи мали органи досудового розслідування на момент проведення огляду інформацію про вчинене правопорушення, зафіксовану у певній процесуальній формі.

З цього приводу суд відзначає наступне.

2.1. З відомостей наведеного вище рапорту, що зареєстрований в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» Центральним відділом поліції Головного управління Національної поліції України в Миколаївській області 09 грудня 2020 року за № 32163 (який є документом в сенсі статті 99 Кримінального Процесуального Кодексу України), вбачається, що станом на 18:53 годину 09 грудня 2020 року /тобто за три години до початку огляду/ правоохоронні органи у встановленому законом порядку отримали інформацію про можливе вчинення правопорушення у будинку АДРЕСА_1 та в зв`язку із надходженням такої інформації вжили відповідні заходи реагування надіслали за вказаною адресою наряд поліції.

При цьому суд відзначає, що ця інформація була зафіксованій у передбаченій для такого формі, а саме у формі рапорту, що наразі є залученим до матеріалів кримінального провадження.

2.2. Більше того, самі по собі обставини огляду, зокрема - те, що в ньому брали участь ОСОБА_146 та ОСОБА_143 , які під час проведення огляду постійно зауважували про вчинення кримінального правопорушення у будинку АДРЕСА_1 доводять, що на момент його проведення органи досудового розслідування мали відомості про те, що в оглядуваному місці були вчинені протиправні дії.

Наведене у сукупності доводить, що огляд місця події, результати якого аналізуються, був проведений за наявності до того передбачених законом підстав.

IV……Далі, суд відзначає, що місцем огляду в цьому випадку поза розумним сумнівом було житло ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_147 .

З огляду на цю обставину суд зауважує про наступне.

1. Матеріалами справи встановлено, та сторони не заперечують того, що ухвала про дозвіл на проникнення до домоволодіння АДРЕСА_1 не виносилась.

2. В той же час, суд відзначає наступне.

2.1. Відповідно до щойно процитованих дороговказів, що містяться у настановах судової практики, закон не визначає спеціальних засобів доказування добровільності згоди на проникнення до житла або іншого володіння особи, з огляду на що наявність чи відсутність згоди, а також її добровільність чи вимушеність мають бути встановлені виходячи із сукупності обставин, за яких відбувалося проникнення до володіння особи, і ці обставини можуть встановлюватись за допомогою будь-яких засобів доказування.

2.2. З огляду на таке суд, повертаючись до обставин цього кримінального провадження, відзначає такі обставини.

(а) Матеріали огляду поза розумним сумнівом доводять, що ОСОБА_144 проти проведення огляду не заперечувала.

(в) Що ж стосується ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , то вони саі звернулись до правоохоронних органів за захистом їх прав від нападників.

До того ж кожен з них, будучі потерпілим, мав можливість як - під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження при завершенні досудового розслідування, так й у суді заявити про порушення його права на недоторканість житла, проте жодних заперечень із приводу проведення цієї слідчої дії не висловили.

(г) До того ж, огляд був проведений за згодою батьків ОСОБА_8 , які брали участь у його (огляду) проведенні; проти проведення огляду у приміщеннях будинку вони не заперечували та з необхідність його проведення були згодні.

(ґ) Матеріали огляду не містять бодай натяків на те, що під час проведення цієї слідчої дії будь-хто висловлював бодай якісь заперечення проти її /слідчої дії/ проведення.

Більше того, з матеріалів слідчої дії вбачається, що огляд проводився у спокійній, безконфліктній, «комфортній» для його учасників атмосфері; усі учасники огляду надавали підтримку працівникам правоохоронних органів.

(д) Стороною захисту доказів того, що слідча дія у вказаному домоволодінні була проведеною всупереч волі його /домоволодіння/ власника або користувача не надано; більше того про такі обставини захист не посилається.

Наведене у сукупності не дозволяє не прийти до висновку про те, що володілець (володільці) домоволодіння АДРЕСА_1 шляхом вчинення недвозначних та очевидних дій надали згоду на проведення на території цього домоволодіння слідчої дії, результати якої аналізуються.

3. Принагідно суд зазначає й те, що проникнення у вказане домволодіння, як таке, вочевидь не порушує та не здатне порушити будь-які права ОСОБА_5 , абож ОСОБА_10 чи ОСОБА_11 .

Наведене у сукупності не дозволяє не прийти до висновку про те, що проникнення до вказаного домоволодіння було здійсненим в порядку, що передбачений у статті 233 Кримінального Процесуального Кодексу України та само по собі нічиїх прав не порушувало.

V……Насамкінець суд відзначає таке.

1. В цьому випадку огляд був проведений компетентною особою.

2. Його результати знайшли своє закріплення у згаданих вище електронних документах та певною мірою у складених під час його проведенні протоколі та фототаблиці.

3. У повній відповідності з процитованими вище приписами частини 10 статті 236 та частини 1 статті 107 Кримінального Процесуального Кодексу України огляд (обшук) домоволодіння був повністю зафіксованим за допомогою аудіо- та відеозапису.

Наведене у сукупності доводить, що результати цього огляду є належними та допустимими доказами, з огляду на що можуть використовуватись під час подальшого доказування в межах цього кримінального провадження.

Показання свідків ОСОБА_148 та ОСОБА_149 .

Зміст джерел доказів.

І......Будучи допитаним під час судового засідання 15 червня 2021 року, свідок ОСОБА_143 засвідчила таке.

1. У будинку 26а по вулиці 6 Слобідській у місті Миколаєві станом на 09 грудня 2020 року мешкала її свекруха, її син ОСОБА_8 та його «сожительница» ОСОБА_7 .

2. 09 грудня 2020 року ввечері їй / ОСОБА_143 / та її чоловіку зателефонували сусіди мешканців будинку АДРЕСА_1 та повідомили, що: «там такое… что там что-то, какие-то разборки, милиция приехала и всё остальное»

Вони з чоловіком ОСОБА_150 сіли на таксі та за п`ять хвилин дістались того будинку.

3. Коли вони приїхали, усі події правопорушення вже закінчились, біля будинку були «Швидка допомога» та два автомобілі поліції.

Вони побачили, що перше від хвіртки вікно на вулицю розбите.

4. Коли вони увійшли до приміщень будинку «там и кровь была, и в зале было черепица валялась возле окна (они, видимо, этой черепицей разбили окно), телевизор там валялся, все шнуры были… ну, шнуров не было, приставки одна была в спальне у сына, а одна была у свекрови в телевизоре их тоже не было. Потом мы пошли в туалет там было это… унитаз разбитый, ну, крышка от унитаза, ну от бочка. Следы крови были в прихожей».

В будинку вони побачили, що лікарі надають допомогу їх синові ОСОБА_8 у сина все обличчя було в крові, та вони разом із ним поїхали до Лікарні швидкої медичної допомоги на автомобілі «Швидкої допомоги».

5. Із приводу подій, що відбулись, син їм пояснив, що: «он пришел домой, а потом… Ну, что ворвались … что они в комнату ворвались, скрутили его, били его, что было их двое било его, а Таню его сожительницу били в ванной».

6. Свідок також пояснила, що, наскільки їй відомо, її свекруху «отвели соседи к себе, потому что она сидела возле телевизора. Хорошо, что она сидела возле … телевизора, а с другой стороны телевизора - если бы она сидела возле окна там, где черепица валялась возле трюмо они бы её убили просто».

ІI......Будучи допитаним під час судового засідання 15 червня 2021 року, свідок ОСОБА_138 засвідчила таке.

1. 09 грудня 2020 року їм подзвонив сусід, та вони разом з дружиною приїхали до будинку АДРЕСА_1 , де жила його мати.

2. Там був «дурдом с полицией» - «много полиции было, потом следователи всё записывали, на видео снимали». Та він побачив, що в будинку було розбите вікно.

3. Пізніше привезли двох молодиків із сумкою «у них там были удлинители, приставки телевизионные, что вырвали»

4. В будинку він побачив, що у сина ОСОБА_8 були тілесні ушкодження, але які саме він не пам`ятає.

5. Із приводу подій, що відбулись, син їм пояснив, що: «какие-то брюки он должен был им, что ли, и они якобы претензии к Славику [ ОСОБА_8 через ці брюки]». При цьому «Вячеслав сказал, что ему они неизвестны; Татьяна кричала, что … не знает ничего».

Оцінка суду.

Оцінюючи показання свідків ОСОБА_143 та ОСОБА_151 , суд, з огляду на обсяг відомостей, що містяться у показаннях кожного з них, відзначає таке.

1. Ці показання були наданими у встановленому законом порядку.

1.1. Так, кожен з цих свідків допитувався у суді, під час допиту кожного з них усі сторони, зокрема - захист - мали можливість поставити запитання та внаслідок такого перевірити надійність та достовірність показань відповідного свідка.

1.2. Суд також відзначає, що у повній відповідності до процитованих вище вимог діючого законодавства перед дачею показань кожен з вказаних свідків був попередженим про кримінальну відповідальність за дачу заздалегідь неправдивих показань та склав присягу.

2. Суд також відзначає, що ознак того, що під час дачі показань ОСОБА_143 або ОСОБА_138 не були щирими, матеріали кримінального провадження не містять.

3. Далі суд відзначає, що матеріали кримінального провадження не містять відомостей про обставини, що вказують про існування підстав для свідомого перекручування ОСОБА_143 або ОСОБА_150 відомих кожному з них обставин кримінального провадження; сторони, зокрема захист про наявність таких обставин не посилаються.

4. Суд також відзначає, що у своїх показаннях як ОСОБА_143 , так й ОСОБА_138 передали свої враження від сприйняття обстановки, що утворилась на місці події, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, одразу після закінчення цієї події.

За такого їх показання, поруч з відомостями протоколу огляду місця події, можуть використовуватись для усвідомлення цілісної «атмосфери» на місці події, що є необхідним для цілісного сприйняття обстановки, що утворилась на місці вчинення злочину.

Наведене у сукупності доводить, що показання свідків ОСОБА_143 та ОСОБА_151 є належним та допустимим доказом, з огляду на що можуть використовуватись під час подальшого доказування в межах цього кримінального провадження.

Висновки судово-медичних експертиз.

А……На підтвердження обставин цього кримінального провадження органи досудового розслідування та публічне обвинувачення надали, зокрема, такі докази:

-постанову про призначення судово-медичної експертизи відносно ОСОБА_7 ;

-висновок експерта № 1551 від 10 грудня 2020 року

Зміст джерел доказів.

І......З залученої до матеріалів кримінального провадження постанови про призначення судово-медичної експертизи вбачається таке.

1. Вона була винесеною 10 грудня 2020 року слідчим слідчого відділу Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_145 .

2. Вона була винесеною у зв`язку із здійсненням кримінального провадження № 0003432, зареєстрованого у Єдиного Реєстрі Досудових Розслідувань 09 грудня 2020 року.

3. У постанові, окрім іншого, зазначається, що слідчий встановила таке:

«09.12.2020 приблизно о 19:00 троє невідомих чоловіків увірвалися до домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_8 та здійснили розбійний напад по відношенню до присутніх у ньому осіб, в ході чого заволоділи майном ОСОБА_8 »

4. Далі постанові зазначається::

«для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання в галузі судової медицини»

5. Цією постановою слідчий постановив призначити у справі судово-медичну експертизу.

5.1. Виконання експертного дослідження доручити експертам Миколаївського обласного бюро судово-медичних експертиз.

5.2. На вирішення експертів слідчим були поставлені такі питання:

-«Чи є на тілі свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_12 тілесні ушкодження?

-якщо так, то який їх характер, локалізація, давність заподіяння, механізм утворення і ступінь тяжкості?

-чи нанесені виявлені у свідка ушкодження в один і той же або різний час?

-яке найбільш вірогідне взаєморозташування свідка і нападника в момент отримання потерпілим тілесних ушкоджень?

-чи могли тілесні ушкодження, встановлені у потерпілого, бути отримані при конкретних обставинах і умовах, які вказує свідок?»

6. Слідчий також постановив:

«Для дослідження експерту направити свідка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_12 ».

7. Постанова містить підпис слідчого ОСОБА_152

ІІ……У висновку експерта № 1551 від 10 грудня 2020 року зазначається про таке.

1. У вступній частині цього висновку зазначається:

"На підставі постанови слідчого СВ Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_152 від 10.12.2020 року, зареєстрованого ЄРДР за № 0003432 від 09.12.2020, в приміщенні відділа експертиз потерпілих, звинувачених та інших осіб Миколаївського обласного бюро Судово-медичної експертизи Миколаївської обласної Ради, лікар судово-медичний експерт ОСОБА_153 , зі стажем експертної роботи сорок вісім років, вищого кваліфікаційного класу судового експерта за спеціальністю «судово-медична експертиза (свідоцтво № 27 від 23.01.2019 р.), лікар вищої кваліфікаційної категорії (посвідчення № 10 від 12.04.2017 р.), провів судово-медичну експертизу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , що проживає за адресою: АДРЕСА_9 , не працює, паспорт НОМЕР_3 ».

2. Перед початком дослідження експерт був ознайомлений із тим, що за відмову або ухилення від дачі висновку експерта або за дачу свідомо неправдивого висновку експерта він несе кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 Кримінального Кодексу України.

3. Дослідження, за наслідками якого був наданий висновок, було розпочате 10 грудня 2020 року о 12:20.

4. На вирішення експерта були поставлені вказані у щойно згаданій постанові питання.

5. Далі, у висновку наведені «обставини справи» відповідно до тексту постанови про призначення експертизи.

6. Далі у висновку наведений хід експертного дослідження.

В цій частині експертом зазначено таке.

«Зі слів: «09 декабря 2020 г. около 19:00 часов двое мужчин били руками по голове, по лицу»

Падала, свідомість втрачала.

За мед. допомогою не зверталася.

Скарги на головний біль, біль в місцях пошкоджень.

Об`єктивно: тім`яній ділянці зліва припухлість м`яких тканин на ділянці 6 х 3,5 см.. Права щока припухла на ділянці 5,5 х 3 см. Інших будь-яких наявних пошкоджень на тілі не виявлено.»

7 За наслідками експертного дослідження експертом були зроблені такі висновки:

1. «(1) У ОСОБА_7 , мають місце тілесні пошкодження у вигляді забія м`яких тканин голови та правої щоки.

2. (2) Дані тілесні пошкодження утворилися від не менш ніж двох ударних дій тупими твердими предметами, якими могли бути руки, ноги та інші предмети, з давністю утворення до доби до часу огляду.

По ступеню тяжкості дані тілесні пошкодження відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень (кожне)

3. (3). Всі тілесні пошкодження спричинені в один проміжок часу

4. (4) Взаєморозташування потерпілої та нападника (нападників) під час нанесення тілесних пошкоджень могло змінюватись.

5. (5) Оцінка показів потерпілих, звинувачених та інших осіб не входить до компетенції судово-медичного експерта, тому відповісти на питання № 5 даної постанови не представляється можливим»

8. Висновок підписаний експертом ОСОБА_154 .

Норми права.

Оцінюючи наведений висновок експерта, суд враховує процитовані вище приписи статей 93, 99, 102, 242 Кримінального Процесуального Кодексу України.

Оцінка суду.

1. Відомості, що містяться у висновку експерта № 1551 від 10 грудня 2020 року, та інші результати проведених досліджень були отриманими внаслідок застосування правової процедури, передбаченої законодавством.

1.1. Так, вказане експертне дослідження було проведеним на підставі постанови слідчого.

1.2. Більше того, відповідно до процитованих вище приписів частини 2 статті 242 Кримінального Процесуального Кодексу України проведення експертного дослідження в цьому випадку є обов`язковим.

2. Далі суд відзначає, що висновок експерта № 1551 від 10 грудня 2020 року містить позначки про те, що перед початком проведення відповідного експертного дослідження та дачею висновку за його наслідками експерт був попередженим про кримінальну відповідальність, зокрема, за дачу вочевидь необґрунтованого висновку.

Таке доводить, що цей висновок був наданий в умовах, які створювали необхідні гарантії достовірності викладених у кожному з цих висновків результатів.

3. Також суд відзначає, що цей висновок за своєю формою повною мірою відповідає приписам частини 1 статті 102 Кримінального Процесуального Кодексу України, зокрема містить

-опис отриманих експертом матеріалів та які матеріали були використані експертом;

-докладний опис проведених досліджень, у тому числі методи, застосовані у дослідженні, отримані результати та їх експертну оцінку;

-обґрунтовані відповіді на кожне поставлене питання.

Таке доводить, що цей висновок був наданий в умовах, які створювали необхідні гарантії обґрунтованості викладених ньому результатів.

4. Далі суд відзначає, що для отримання висновку експертом були проведені:

-діагностичне опитування потерпілої;

-її безпосередній огляд.

Такий обсяг досліджень, на переконання суду, надає цьому висновку обґрунтованості та переконливості.

5. Компетенція експерта ОСОБА_155 сумнівів в учасників кримінального провадження не викликає

Підстав для сумнівів у його безсторонності під час судового розгляду не встановлено та сторони, зокрема - захист - про наявність таких підстав не посилаються.

Наведене у сукупності доводить, що відомості що викладені у висновку експерта № 1551 від 10 грудня 2020 року є належними, допустимими та достовірними, з огляду на що можуть використовуватись під час доказування у цьому кримінальному провадженні.

Б......На підтвердження обставин цього кримінального провадження органи досудового розслідування та публічне обвинувачення надали, зокрема, такі докази:

- постанову про призначення судово-медичної експертизи відносно ОСОБА_8 ;

- висновок експерта № 1552 від 10 грудня 2020 року

Зміст джерел доказів.

І......З залученої до матеріалів кримінального провадження постанови про призначення судово-медичної експертизи вбачається таке.

1. Вона була винесеною 10 грудня 2020 року слідчим слідчого відділу Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_145 .

2. Вона була винесеною у зв`язку із здійсненням кримінального провадження № 0003432, зареєстрованого у Єдиного Реєстрі Досудових Розслідувань 09 грудня 2020 року.

3. У постанові, окрім іншого, зазначається, що слідчий встановила таке:

«09.12.2020 приблизно о 19:00 троє невідомих чоловіків увірвалися до домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_8 та здійснили розбійний напад по відношенню до присутніх у ньому осіб, в ході чого заволоділи майном ОСОБА_8 »

4. Далі постанові зазначається::

«для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання в галузі судової медицини»

5. Цією постановою слідчий постановив призначити у справі судово-медичну експертизу.

5.1. Виконання експертного дослідження доручити експертам Миколаївського обласного бюро судово-медичних експертиз.

5.2. На вирішення експертів слідчим були поставлені такі питання:

-«Чи є на тілі потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_13 тілесні ушкодження?

-якщо так, то який їх характер, локалізація, давність заподіяння, механізм утворення і ступінь тяжкості?

-чи нанесені виявлені у потерпілого ушкодження в один і той же або різний час?

-яке найбільш вірогідне взаєморозташування потерпілого і нападника в момент отримання потерпілим тілесних ушкоджень?

-чи могли тілесні ушкодження, встановлені у потерпілого, бути отримані при конкретних обставинах і умовах, які вказує потерпілий?»

6. Слідчий також постановив:

«Для дослідження експерту направити потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_13 ».

7. Постанова містить підпис слідчого ОСОБА_152

ІІ……У висновку експерта № 1552 від 10 грудня 2020 року зазначається про таке.

1. У вступній частині цього висновку зазначається:

"На підставі постанови слідчого СВ Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_152 від 10.12.2020 року, зареєстрованого ЄРДР за № 0003432 від 09.12.2020, в приміщенні відділа експертиз потерпілих, звинувачених та інших осіб Миколаївського обласного бюро Судово-медичної експертизи Миколаївської обласної Ради, лікар судово-медичний експерт ОСОБА_153 , зі стажем експертної роботи сорок вісім років, вищого кваліфікаційного класу судового експерта за спеціальністю «судово-медична експертиза (свідоцтво № 27 від 23.01.2019 р.), лікар вищої кваліфікаційної категорії (посвідчення № 10 від 12.04.2017 р.), провів судово-медичну експертизу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , що проживає за адресою: АДРЕСА_10 , не працює, паспорт ЕО № НОМЕР_4 ».

2. Перед початком дослідження експерт був ознайомлений із тим, що за відмову або ухилення від дачі висновку експерта або за дачу свідомо неправдивого висновку експерта він несе кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 Кримінального Кодексу України.

3. Дослідження, за наслідками якого був наданий висновок, було розпочате 10 грудня 2020 року о 12:30.

4. На вирішення експерта були поставлені вказані у щойно згаданій постанові питання.

5. Далі, у висновку наведені «обставини справи» відповідно до тексту постанови про призначення експертизи.

6. Далі у висновку наведений хід експертного дослідження.

В цій частині експертом зазначено таке.

«Зі слів: «09 декабря 2020 г. около 19:00 часов мужчина бил ногой в область лица, головы»

Падав, свідомість втрачав.

За мед. допомогою звертався.

Скарги на головний біль, біль в місцях пошкоджень.

Із довідки № 334 МПТ «МЛШМД» м. Миколаєва від 09.12.20 р. відомо, що « ОСОБА_8 , 42 года, осмотрен. Произведено ПХО, шелковые швы, ас. повязка. Д-з: рубленные раны левой лобной области и нижней челюстной области»

Об`єктивно: в ділянці лівої щоки ближче до кута нижньої щелепи рана, продовгуватої форми, довжиною 2 см., края якої стягнуті шовковими швами. В лобній ділянці посередені марлева пов`язка, просякнута рожево-жовтою речовиною. Інших будь-яких наявних пошкоджень на тілі не виявлено.»

7. За наслідками експертного дослідження експертом були зроблені такі висновки:

1. «(1) У ОСОБА_8 , мають місце тілесні пошкодження у вигляді рані в лобній ділянці та в ділянці лівої щоки.

2. (2) Дані тілесні пошкодження утворилися від не менш ніж двох ударних дій тупими твердими предметами, якими могли бути руки, ноги та інші предмети, з давністю утворення до доби до часу огляду.

По ступеню тяжкості дані тілесні пошкодження відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я (кожне)

3. (3). Всі тілесні пошкодження спричинені в один проміжок часу

4. (4) При нанесенні тілесних пошкоджень потерпілий міг бути звернений передньою стороною тіла до нападника (нападників).

5. (5) Оцінка показів потерпілих, звинувачених та інших осіб не входить до компетенції судово-медичного експерта, тому відповісти на питання № 5 даної постанови не представляється можливим»

8. Висновок підписаний експертом ОСОБА_156

Норми права.

1. Оцінюючи наведений висновок експерта, суд враховує процитовані вище приписи статей 93, 99, 102, 242 Кримінального Процесуального Кодексу України.

2. Суд враховує також висновок Об`єднаної Палати Касаційного Кримінального Суду у складі Верховного Суду, що міститься у Постанові від 27 січня 2020 року у справі № 754/14281/17, відповідно до якого

відсутність у матеріалах кримінального провадження медичних документів, на підставі яких сформовано висновок експерта, невідкриття цих документів стороні захисту на стадії виконання ст. 290 КПК не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону в аспекті ст. 412 вказаного Кодексу, автоматично не тягне за собою визнання експертного дослідження недопустимим доказом й скасування на підставі п. 1 ч. 1 ст.438КПК судових рішень, якщо зазначені документи було отримано увизначеному законом порядку, і згадана сторона не клопотала про надання доступу до медичних документів або при здійсненні судового чи апеляційного провадження їй було забезпечено можливість реалізувати право на ознайомлення з такими документами.

Оцінка суду.

1. Відомості, що містяться у висновку експерта № 1552 від 10 грудня 2020 року, та інші результати проведених досліджень були отриманими внаслідок застосування правової процедури, передбаченої законодавством.

1.1. Так, вказане експертне дослідження було проведеним на підставі постанови слідчого.

1.2. Більше того, відповідно до процитованих вище приписів частини 2 статті 242 Кримінального Процесуального Кодексу України проведення експертного дослідження в цьому випадку є обов`язковим.

2. Далі суд відзначає, що одним з об`єктів дослідження була довідка, видана Миколаївською міською лікарнею Швидкої медичної допомоги на ім`я ОСОБА_8 09 грудня 2020 року за № 334.

З приводу цієї обставини суд відзначає наступне.

2.1. Вказана медична довідка до матеріалів кримінального провадження не долучена.

2.2. В той же час, відповідно до дороговказів, що містяться у щойно процитованій Постанові Верховного Суду від 27 січня 2020 року у справі № 754/14281/17, суд відзначає, що захист ОСОБА_157 про надання доступу до цієї довідки не просив, обставини її отримання не оскаржував.

За такого сам по собі факт відсутності цієї довідки в матеріалах кримінального провадження визнання висновку, що аналізується, недопустимим доказом не тягне.

3. Далі суд відзначає, що висновок експерта № 1552 від 10 грудня 2020 року містить позначки про те, що перед початком проведення відповідного експертного дослідження та дачею висновку за його наслідками експерт був попередженим про кримінальну відповідальність, зокрема, за дачу вочевидь необґрунтованого висновку.

Таке доводить, що цей висновок був наданий в умовах, які створювали необхідні гарантії достовірності викладених у кожному з цих висновків результатів.

4. Також суд відзначає, що цей висновок за своєю формою повною мірою відповідає приписам частини 1 статті 102 Кримінального Процесуального Кодексу України, зокрема містить

-опис отриманих експертом матеріалів та які матеріали були використані експертом;

-докладний опис проведених досліджень, у тому числі методи, застосовані у дослідженні, отримані результати та їх експертну оцінку;

-обґрунтовані відповіді на кожне поставлене питання.

Таке доводить, що цей висновок був наданий в умовах, які створювали необхідні гарантії обґрунтованості викладених ньому результатів.

5. Далі суд відзначає, що для отримання висновку експертом були проведені:

-діагностичне опитування потерпілого;

-дослідження насадних медичних документів;

-безпосередній огляд потерпілого.

Такий обсяг досліджень, на переконання суду, надає цьому висновку обґрунтованості та переконливості.

6. Компетенція експерта ОСОБА_155 сумнівів в учасників кримінального провадження не викликає

Підстав для сумнівів у його безсторонності під час судового розгляду не встановлено та сторони, зокрема - захист - про наявність таких підстав не посилаються.

Наведене у сукупності доводить, що відомості що викладені у висновку експерта № 1552 від 10 грудня 2020 року є належними, допустимими та достовірними, з огляду на що можуть використовуватись під час доказування у цьому кримінальному провадженні.

Інші документи.

А……На підтвердження обставин вчинення цього кримінального провадження органи досудового розслідування та публічне обвинувачення надали суду результати впізнання свідком ОСОБА_144 (бабусею потерпілого ОСОБА_8 ) кожного з обвинувачених під час досудового розслідування.

Джерелом відомостей про такі результати є:

-протокол пред`явлення ОСОБА_144 обвинуваченого ОСОБА_10 для впізнання за фотознімками від 23 лютого 2021 року;

-протокол пред`явлення ОСОБА_144 обвинуваченого ОСОБА_5 для впізнання за фотознімками від 23 лютого 2021 року;

Зміст наданих суду джерел доказів.

І……Протокол пред`явлення ОСОБА_144 обвинуваченого ОСОБА_10 для впізнання за фотознімками від 23 лютого 2021 року являє собою бланк, надрукований барвником чорного кольору, до відповідних граф якого від руки барвником чорного кольору вписані відповідні змісту бланку відомості.

З тексту цього протоколу вбачається таке.

1. Ця слідча дія проводилась старшим слідчим слідчого відділу Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_26 23 лютого 2021 року у період часу з 09:30 до 09:50 години.

2. Ця слідча дія проводилась за участю двох понятих, яким перед початком проведення слідчої дії були роз`яснені їх права та обов`язки.

3. Технічні засоби під час проведення цієї слідчої дії не застосовувались.

4. Особою, яка впізнає, була ОСОБА_147 .

5. З подальших позначок у протоколі вбачається таке.

5.1. Слідчий «провів пред`явлення для впізнання наступних фотознімків громадян».

5.2. Далі, у протоколі містяться фотографії чотирьох осіб, одна з яких (під номером 4) є фотографією ОСОБА_10 , які наклеєні, прошиті та скріплені печаткою Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області «Для пакетів № 1».

5.3. Далі у протоколі зазначається таке:

«Перед пред`явленням особи для впізнання у свідка ОСОБА_144 попередньо з`ясовано, чи може він впізнати особу, опитав про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких вона бачила цю особу.

На запитання слідчого (прокурора) свідок ОСОБА_144 відповів, що зможе впізнати чоловіка, який 09.12.2020 проник до будинку разом та з 2-а чоловіками та почав збирати по кімнаті речі, а саме: подовжувачі, праску, телевізійну антену та сковорідку. Впізнає за загальними ознаками.»

5.4. Далі протокол містить позначки про те, що:

"Свідок попереджений про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань за ст. 385 КК і (потерпілий) за дачу завідомо неправдивих показань за ст. 384 КК України".

Ці позначки скріплені підписом ОСОБА_147 .

6. Далі у протоколі зазначається:

«На запитання, чи впізнає він (вона) когось з осіб зображених на фотознімках, ОСОБА_144 заявила, що впізнає чоловіка на фото № 4, який 09.12.2020 проник до будинку та з 2-а чоловіками та почав збирати по кімнаті речі, а саме: подовжувачі, праску, телевізійну антену та сковорідку.»

У протоколі також наводяться ознаки, за якими ОСОБА_144 впізнала особу, зображену на фотографії № 4.

7. Протокол не містить позначки про ознайомлення із ним ОСОБА_147 .

8. Протокол підписаний ОСОБА_144 , понятими та слідчим.

9 До протоколу додана слідча довідка.

9.1. У довідці зазначено:

«Під час проведення слідчої (розшукової) дії пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.02.2021 у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0003432 від 09.12.2020 були використані зображення (фото) в наступній послідовності: фото № 4 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; № 1, 2, 3 фото осіб, що підібрані за критерієм схожості зовнішніх ознак людини з автоматизованої бази даних АРМОР»

9.2. Довідка підписана слідчою ОСОБА_26

ІІ……Протокол пред`явлення ОСОБА_144 обвинуваченого ОСОБА_5 для впізнання за фотознімками від 23 лютого 2021 року являє собою бланк, надрукований барвником чорного кольору, до відповідних граф якого від руки барвником чорного кольору вписані відповідні змісту бланку відомості.

З тексту цього протоколу вбачається таке.

1. Ця слідча дія проводилась старшим слідчим слідчого відділу Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_26 23 лютого 2021 року у період часу з 10:00 до 10:20 години.

2. Ця слідча дія проводилась за участю двох понятих, яким перед початком проведення слідчої дії були роз`яснені їх права та обов`язки.

3. Технічні засоби під час проведення цієї слідчої дії не застосовувались.

4. Особою, яка впізнає, була ОСОБА_147 .

5. З подальших позначок у протоколі вбачається таке.

5.1. Слідчий «провів пред`явлення для впізнання наступних фотознімків громадян».

5.2. Далі, у протоколі містяться фотографії чотирьох осіб, одна з яких (під номером 3) є фотографією ОСОБА_5 , які наклеєні, прошиті та скріплені печаткою Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області «Для пакетів № 1».

5.3. Далі у протоколі зазначається таке:

«Перед пред`явленням особи для впізнання у свідка ОСОБА_144 попередньо з`ясовано, чи може він впізнати особу, опитав про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких вона бачила цю особу.

На запитання слідчого (прокурора) свідок ОСОБА_144 відповів, що зможе впізнати чоловіка, який 09.12.2020 проник до будинку разом з 2-а чоловіками та почав наносити тілесні ушкодження ОСОБА_81 . Впізнає за загальними рисами обличчя.»

5.4. Далі протокол містить позначки про те, що:

"Свідок попереджений про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань за ст. 385 КК і (потерпілий) за дачу завідомо неправдивих показань за ст. 384 КК України".

Ці позначки скріплені підписом ОСОБА_147 .

6. Далі у протоколі зазначається:

«На запитання, чи впізнає він (вона) когось з осіб зображених на фотознімках, ОСОБА_144 заявила, що впізнає чоловіка на фото № 3, який 09.12.2020 проник до будинку разом з 2-а чоловіками та почав наносити тілесні ушкодження ОСОБА_81 .»

У протоколі також наводяться ознаки, за якими ОСОБА_144 впізнала особу, зображену на фотографії № 3.

7. Протокол не містить позначок про ознайомлення із ним ОСОБА_144 та понятих.

8. Протокол підписаний ОСОБА_144 , понятими та слідчим.

9 До протоколу додана слідча довідка.

9.1. У довідці зазначено:

«Під час проведення слідчої (розшукової) дії пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.02.2021 у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0003432 від 09.12.2020 були використані зображення (фото) в наступній послідовності: фото № 3 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; № 1, 2, 4 фото осіб, що підібрані за критерієм схожості зовнішніх ознак людини з автоматизованої бази даних АРМОР»

9.2. Довідка підписана слідчою ОСОБА_26

Оцінка суду.

І……Результатом проведення пред`явлень для впізнання, за наслідками яких були складені вказані протоколи, є висновки ОСОБА_144 про результати проведеної нею ідентифікації - тотожності особи, фотографія якої поруч з іншими була представленою їй для впізнання, з ознаками особи, яка вчиняла ті чи інші дії в обставинах, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, що збереглись в її / ОСОБА_144 / пам`яті.

Іншими словами, під час слідчих дій, результати яких аналізуються, ОСОБА_144 вказала:

-на ОСОБА_41 - як на особу, яка в обставинах цього кримінального провадження «збирала» речі в будинку АДРЕСА_1 ;

-на ОСОБА_116 як на особу, яка в обставинах цього кримінального провадження наносила удари ОСОБА_81 ;

За такого, мета проведення цієї слідчої дії поза розумним сумнівом полягала в отриманні таких висновків, як доказу.

ІІ……Далі суд відзначає, що протоколи пред`явлення для впізнання, які є джерелами доказів, під час досудового розслідування, не містять позначок про їх пред`явлення для ознайомлення ОСОБА_144 та надання їй можливості висловити зауваження щодо їх змісту.

Оцінюючи цей недолік, суд відзначає таке.

1. Як зазначалось вище, ці протоколи ОСОБА_144 підписані.

Таке, окрім іншого, означає, що ОСОБА_144 погодилась із викладеними у ньому відомостями.

Таке, в свою чергу, означає, що з такими відомостями вона ознайознайомилась в обсязі, що вважала для себе достатнім для їх (відомостей) погодження та додаткового ознайомлення із ними не потребувала.

2. Справедливість щойно викладеної тези підтверджується, окрім іншого, таким.

Кожен з вказаних протоколів є невеликим за обсягом (він складається лише з двох сторінок). При цьому кожен з них містить не одну, а цілих п`ять підписів ОСОБА_144 (під першою сторінкою, під фотографією особи, яку свідок впізнала, під твердженням про можливість впізнати особу, під позначками про попередження про кримінальну відповідальність за відмову від дачі свідчень та дачу заздалегідь неправдивих свідчень та, зрештою, під текстом протоколу в цілому)

Таке доводить, що в обставинах цього кримінального провадження ОСОБА_144 брала участь не тільки у слідчій дії, але також - у самому по собі процесі складання протоколів

Таке доводить, що цей недолік протоколів є суто формальним (прогнозовано пов`язаним із обраним слідчим способом фіксації результатів слідчої дії, які не повною мірою відповідають бланку протоколу); він не мав наслідком порушення прав ОСОБА_144 під час проведення пред`явлень для впізнання та не здатен вплинути на достовірність відомостей про отримані слідчим результати проведених слідчих дій.

ІІІ……Далі суд відзначає, що зміст наданого протоколу доводить, що для отримання результатів слідчої дії слідчим були виконані передбачені статтею 288 Кримінального Процесуального Кодексу України дії, що є гарантією достовірності результатів слідчої дії.

Оцінюючи наведені обставини у їх сукупності, суд вважає, що відомості, отримані внаслідок пред`явлення ОСОБА_144 для впізнання ОСОБА_116 та ОСОБА_41 за фотознімками є належними та допустимими доказами, з огляду на що можуть використовуватись під час подальшого доказування у цьому кримінальному провадженні.

Речові докази

На підтвердження обставин цього кримінального провадження органи досудового розслідування та публічне обвинувачення посилались про такі докази:

- предмети:

-телевізійну антену;

-подовжувач марки «Legrand EG0075» довжиною 5 м.;

-подовжувач з написом «А10250В» довжиною 1, 48 м.;

-подовжувач без марки довжиною 3 м.;

-подовжувач марки «Alfa» довжиною 3 м.;

-зарядний пристрій «Xiaomi» моделі «MDY-09-EW»

-алюмінієву сковорідку;

-алюмінієву підставку для сковорідки;

-праску;

-приймач для прийому телеканалів цифрового ефірного телебачення марки «World Vision T62D» чорного кольору;

-«шматок дроту чорного кольору з вилкою на кінці»

- протокол огляду вказаних предметів;

-постанову від 20 січня 2021 року про призначення товарознавчої експертизи продовжувачів;

-висновок експерта № СЕ-19/115-21/914-ТВ від 04 лютого 2021 року

-постанову від 20 січня 2021 року про призначення товарознавчої експертизи зарядного пристрою;

-висновок експерта № СЕ-19/115-21/916-ТВ від 25 січня 2021 року

-постанову від 20 січня 2021 року про призначення товарознавчої експертизи праски

-висновок експерта № СЕ-19/115-21/917-ТВ від 22 січня 2021 року

-постанову від 20 січня 2021 року про призначення товарознавчої експертизи алюмінієвої сковорідки та алюмінієвої підставки;

-висновок експерта № СЕ-19/115-21/921-ТВ від 25 січня 2021 року;

-постанову від 20 січня 2021 року про призначення товарознавчої експертизи цифрового телевізійного приймача;

-висновок експерта № СЕ-19/115-21/923-ТВ від 25 січня 2021 року

-постанову від 20 січня 2021 року про призначення товарознавчої експертизи антени

-висновок експерта № СЕ-19/115-21/924-ТВ від 22 січня 2021 року;

-постанову про визнання предметів речовими доказами;

-заяву ОСОБА_8 .

Зміст джерел доказів.

І……Самі вказані матеріальні об`єкти суду для огляду не надавались.

Як зазначалось вище, складені під час досудового розслідування документи вказують, що вони були отриманими в процесі затримання ОСОБА_10 під час його особистого обшуку.

ІІ……З залученого до матеріалів кримінального провадження протоколу огляду цих предметів під час досудового розслідування вбачається таке.

1. Огляд проводився 18 грудня 2020 року у період часу з 14 годин 10 хвилин до 15 години 20 хвилин.

2. Огляд проводився старшим слідчим Слідчого відділу Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Миколаївській області ОСОБА_26 .

3. Огляд проводився без участі інших осіб з застосуванням цифрового фотоапарату «Нікон»

4. Предметом огляду виступали:

-подовжувач марки «Legrand EG0075» довжиною 5 м.;

-подовжувач з написом «А10250В» довжиною 1 м.;

-подовжувач без марки довжиною 3 м.;

-подовжувач марки «Alfa» довжиною 5 м.;

-сковорідка;

-цифровий телевізійний приймач марки «World Vision T62D» чорного кольору;

-підставка для сковорідки;

-праска;

-телевізійна антена;

-електричний дріт чорного кольору довжиною 70 см., який є пошкоджений (обірваний), на кінці якого наявна вилка.

5. У протоколі відображений перебіг огляду вказаних предметів, наведений короткий опис.

6. Протокол містить підпис слідчого.

7. До протоколу додана фото таблиця, у якій зафіксовані наочні образи оглянутих предметів.

ІІІ......З залученої до матеріалів кримінального провадження постанови про призначення товарознавчої експертизи вбачається таке.

1. Вона була винесеною 20 січня 2021 року слідчим слідчого відділу Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_26 .

2. Вона була винесеною у зв`язку із здійсненням кримінального провадження № 0003432, зареєстрованого у Єдиного Реєстрі Досудових Розслідувань 09 грудня 2020 року.

3. У постанові, окрім іншого, зазначається, що слідчий встановила таке:

«09.12.2020 непрацюючі мешканці м. Миколаєва ОСОБА_5 , ОСОБА_11 та його брат ОСОБА_10 , які не мали законного джерела прибутку, вирішили зайнятись злочинною діяльністю, пов`язаною із скоєнням розбійного нападу на ОСОБА_8 .

Так, 09 грудня 2020 року приблизно о 19 годині, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету скоєння розбійного нападу, увійшли будинку АДРЕСА_1 .

Знаходячись у приміщенні будинку за вказаною адресою невстановлена особа почала наносити удари в область життєво важливих органів - обличчя та голови ОСОБА_8 , при цьому заволодів грошовими коштами в сумі 600 гривень, які знаходились у внутрішній кишені останнього. В цей час ОСОБА_10 поклав до заздалегідь підготовленого рюкзаку речі, а саме побутові прилади. Після чого інша невстановлена особа з метою подолання опору почав наносити удари ОСОБА_7 , при цьому демонстрував ніж, яким погрожував нанести удар та в подальшому штовхнув її у ванну кімнату, тим самим обмежив волю до супротиву та пересування по приміщенню кімнати, де почав наносити удари рукою по обличчю.

Після чого, утримуючи викрадене (грошові кошти в сумі 600 гривень та майно, а саме ТВ-тюнер, праску, побутові подовжувачі, сковорідку) при собі ОСОБА_5 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, однак розпорядитись на власний розсуд не встигли так як були затримані громадянами та співробітниками поліції

В ході досудового розслідування встановлено місце знаходження продовжувачів.»

4. Далі постанові зазначається::

«Приймаючи до уваги, що для встановлення вартості викраденого ноутбуку на час вчинення злочину, необхідні спеціальні знання, виникла необхідність у проведенні товарознавчої експертизи»

5. Цією постановою слідчий постановив призначити у справі товарознавчу експертизу.

5.1. Виконання експертного дослідження доручити експертам Миколаївського Науково-дослідного експертно-криміналістичного Центру МВС України.

5.2. На вирішення експертів слідчим були поставлені такі питання:

-«Яка ринкова вартість продовжувача марки «Legrand EG0075» довжиною 5 м., продовжувача з написом «А10250В» довжиною 1 м., продовжувача без марки довжиною 3 м., продовжувача марки «Alfa» довжиною 5 м. станом на 09.12.2020 року?»

6. Слідчий також постановив надати у розпорядження експертів вказані продовжувачі.

7. Постанова містить підпис слідчого ОСОБА_26

ІV……У висновку експерта № СЕ-19/115-21/914-ТВ від 04 лютого 2021 року зазначається про таке.

1. Дослідження, за наслідками якого був складений цей висновок, проводилось на підставі постанови від 20 січня 2021 року про призначення товарознавчої експертизи, винесеної старшим слідчим слідчого відділу Центрального відділу поліції Головного Управління Національної Поліції в Миколаївській області ОСОБА_26 у Миколаївському Науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі МВС України

2. Вказана постанова надійшла до Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України 21 січня 2021 року.

3. Проведення експертизи було доручене судовому експерту відділу товарознавчих та гемологічних досліджень Миколаївського Науково-Дослідного Експертно-Криміналістичного Центру МВС України ОСОБА_158 , який має вищу освіту, кваліфікацію судового експерта з правом проведення судової товарознавчої експертизи за експертною спеціальністю 12.1. «Визначення вартості машин, обладнання, сировини та споживчих товарів» (свідоцтво № 16656, видане ЕКК МВС України 29.01.2019), стаж експертної роботи - з 2019 року.

4. Перед початком дослідження експерт був попередженим про відповідальність за завідомо неправдивий висновок експерта та відмову без поважних причин від виконання покладених обов`язків за статтями 384, 385 Кримінального кодексу України.

5. На вирішення експерта було поставлене питання:

«Яка ринкова вартість продовжувача марки «Legrand EG0075» довжиною 5 м., продовжувача з написом «А10250В» довжиною 1 м., продовжувача без марки довжиною 3 м., продовжувача марки «Alfa» довжиною 5 м. станом на 09.12.2020 року»?

6. Предметом експертного дослідження були:

-подовжувач загальною довжиною 5 м., с колодкою на 2 розетки з маркувальними позначеннями на колодки «Legrand EG0075» та наліпкою з маркувальними позначеннями «7 822 12 16 А 250 V Made in Hungary 200 13W 42»;

-подовжувач загальною довжиною 1,48 м. з колодкою на 3 розетки та маркувальними позначками «250 В»;

-подовжувач загальною довжиною 3 м., з колодкою на 2 розетки з маркувальними позначками «1 р 60 к»;

-подовжувач загальною довжиною 3 м. з колодкою на 2 розетки «Alfa Made in TURKY 520822XX»,

який надійшов до експертної установи у сейф-пакеті Національної поліції України № EXP0414504.

7. Далі у висновку описаний хід експертного дослідження.

8. За наслідками експертного дослідження експертом був зроблений такий висновок

«Ринкова вартість (без урахування до неї суми податку на додану вартість) електропобутових товарів, який були у використанні, станом на 09.12.2020 року, а саме:

-подовжувач загальною довжиною 5 м., с колодкою на 2 розетки з маркувальними позначеннями на колодки «Legrand EG0075» та наліпкою з маркувальними позначеннями «7 822 12 16 А 250 V Made in Hungary 200 13W 42» могла становити 93, 33 грн. (дев`яносто три гривні 33 коп.);

-подовжувач загальною довжиною 1,48 м. з колодкою на 3 розетки та маркувальними позначками «250 В» могла становити - 50,00 грн. (п`ятдесят грн.. 00 коп.);

-подовжувач загальною довжиною 3 м., з колодкою на 2 розетки з маркувальними позначками «1 р 60 к» могла становити 86,67 грн. (вісімдесят шість гривень 67 коп.);

-продовжувач загальною довжиною 3 м. з колодкою на 2 розетки «Alfa Made in TURKY 520822XX» могла становити 86, 67 грн. (вісімдесят шість гривень 67 коп.),

V......З залученої до матеріалів кримінального провадження постанови про призначення товарознавчої експертизи вбачається таке.

1. Вона була винесеною 20 січня 2021 року слідчим слідчого відділу Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_26 .

2. Вона була винесеною у зв`язку із здійсненням кримінального провадження № 0003432, зареєстрованого у Єдиного Реєстрі Досудових Розслідувань 09 грудня 2020 року.

3. У постанові, окрім іншого, зазначається, що слідчий встановила таке:

«09.12.2020 непрацюючі мешканці м. Миколаєва ОСОБА_5 , ОСОБА_11 та його брат ОСОБА_10 , які не мали законного джерела прибутку, вирішили зайнятись злочинною діяльністю, пов`язаною із скоєнням розбійного нападу на ОСОБА_8 .

Так, 09 грудня 2020 року приблизно о 19 годині, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету скоєння розбійного нападу, увійшли будинку АДРЕСА_1 .

Знаходячись у приміщенні будинку за вказаною адресою невстановлена особа почала наносити удари в область життєво важливих органів - обличчя та голови ОСОБА_8 , при цьому заволодів грошовими коштами в сумі 600 гривень, які знаходились у внутрішній кишені останнього. В цей час ОСОБА_10 поклав до заздалегідь підготовленого рюкзаку речі, а саме побутові прилади. Після чого інша невстановлена особа з метою подолання опору почав наносити удари ОСОБА_7 , при цьому демонстрував ніж, яким погрожував нанести удар та в подальшому штовхнув її у ванну кімнату, тим самим обмежив волю до супротиву та пересування по приміщенню кімнати, де почав наносити удари рукою по обличчю.

Після чого, утримуючи викрадене (грошові кошти в сумі 600 гривень та майно, а саме ТВ-тюнер, праску, побутові подовжувачі, сковорідку) при собі ОСОБА_5 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, однак розпорядитись на власний розсуд не встигли так як були затримані громадянами та співробітниками поліції

В ході досудового розслідування встановлено місце знаходження зарядного пристрою «Xiaomi» моделі «MDY-09-EW».»

4. Далі постанові зазначається::

«Приймаючи до уваги, що для встановлення вартості викраденого майна на час вчинення злочину, необхідні спеціальні знання, виникла необхідність у проведенні товарознавчої експертизи»

5. Цією постановою слідчий постановив призначити у справі товарознавчу експертизу.

5.1. Виконання експертного дослідження доручити експертам Миколаївського Науково-дослідного експертно-криміналістичного Центру МВС України.

5.2. На вирішення експертів слідчим були поставлені такі питання:

-«Яка ринкова вартість зарядного пристрою «Xiaomi» моделі «MDY-09-EW» станом на 09.12.2020 року?»

6. Слідчий також постановив надати у розпорядження експертів вказаний зарядний пристрій.

7. Постанова містить підпис слідчого ОСОБА_26

VI……У висновку експерта № СЕ-19/115-21/916-ТВ від 25 січня 2021 року зазначається про таке.

1. Дослідження, за наслідками якого був складений цей висновок, проводилось на підставі постанови від 20 січня 2021 року про призначення товарознавчої експертизи, винесеної старшим слідчим слідчого відділу Центрального відділу поліції Головного Управління Національної Поліції в Миколаївській області ОСОБА_26 у Миколаївському Науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі МВС України

2. Вказана постанова надійшла до Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України 21 січня 2021 року.

3. Проведення експертизи було доручене заступникові завідувача відділу товарознавчих та гемологічних досліджень Миколаївського Науково-Дослідного Експертно-Криміналістичного Центру МВС України ОСОБА_159 , який має вищу освіту, кваліфікацію судового експерта з правом проведення судової товарознавчої експертизи за експертною спеціальністю 12.1. «Визначення вартості машин, обладнання, сировини та споживчих товарів» (свідоцтво № 16287, видане ЕКК МВС України 25.09.2018, підтверджено рішенням ЕКК МВС України від 15.09.2020 № 2118), стаж експертної роботи - з 1997 року.

4. Перед початком дослідження експерт був попередженим про відповідальність за завідомо неправдивий висновок експерта та відмову без поважних причин від виконання покладених обов`язків за статтями 384, 385 Кримінального кодексу України.

5. На вирішення експерта було поставлене питання:

«Яка ринкова вартість зарядного пристрою «Xiaomi» моделі «MDY-09-EW» станом на 09.12.2020 року»?

6. Предметом експертного дослідження був зарядний пристрій моделі «MDY-09-EW», який надійшов до експертної установи у сейф-пакеті Національної поліції України № EXP0017184.

7. Далі у висновку описаний хід експертного дослідження.

8. За наслідками експертного дослідження експертом був зроблений такий висновок

«Ринкова вартість (без включення до неї суми податку на додану вартість) наданого на дослідження зарядного пристрою «Xiaomi» моделі «MDY-09-EW», який раніше був у використанні і знаходиться у гарному товарному стані, станом на 09.12.2020, могла становити 125,00 грн. (сто двадцять п`ять грн. 00 коп.).

VII......З залученої до матеріалів кримінального провадження постанови про призначення товарознавчої експертизи вбачається таке.

1. Вона була винесеною 20 січня 2021 року слідчим слідчого відділу Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_26 .

2. Вона була винесеною у зв`язку із здійсненням кримінального провадження № 0003432, зареєстрованого у Єдиного Реєстрі Досудових Розслідувань 09 грудня 2020 року.

3. У постанові, окрім іншого, зазначається, що слідчий встановила таке:

«09.12.2020 непрацюючі мешканці м. Миколаєва ОСОБА_5 , ОСОБА_11 та його брат ОСОБА_10 , які не мали законного джерела прибутку, вирішили зайнятись злочинною діяльністю, пов`язаною із скоєнням розбійного нападу на ОСОБА_8 .

Так, 09 грудня 2020 року приблизно о 19 годині, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету скоєння розбійного нападу, увійшли будинку АДРЕСА_1 .

Знаходячись у приміщенні будинку за вказаною адресою невстановлена особа почала наносити удари в область життєво важливих органів - обличчя та голови ОСОБА_8 , при цьому заволодів грошовими коштами в сумі 600 гривень, які знаходились у внутрішній кишені останнього. В цей час ОСОБА_10 поклав до заздалегідь підготовленого рюкзаку речі, а саме побутові прилади. Після чого інша невстановлена особа з метою подолання опору почав наносити удари ОСОБА_7 , при цьому демонстрував ніж, яким погрожував нанести удар та в подальшому штовхнув її у ванну кімнату, тим самим обмежив волю до супротиву та пересування по приміщенню кімнати, де почав наносити удари рукою по обличчю.

Після чого, утримуючи викрадене (грошові кошти в сумі 600 гривень та майно, а саме ТВ-тюнер, праску, побутові подовжувачі, сковорідку) при собі ОСОБА_5 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, однак розпорядитись на власний розсуд не встигли так як були затримані громадянами та співробітниками поліції

В ході досудового розслідування встановлено місце знаходження праски чорного кольору з написом «УТУ» 220 В 1000 Вт, ГОСТ 307-81, Ц7Р 1990.»

4. Далі постанові зазначається::

«Приймаючи до уваги, що для встановлення вартості викраденого ноутбуку на час вчинення злочину, необхідні спеціальні знання, виникла необхідність у проведенні товарознавчої експертизи»

5. Цією постановою слідчий постановив призначити у справі товарознавчу експертизу.

5.1. Виконання експертного дослідження доручити експертам Миколаївського Науково-дослідного експертно-криміналістичного Центру МВС України.

5.2. На вирішення експертів слідчим були поставлені такі питання:

-«Яка ринкова вартість праски чорного кольору з написом «УТУ» 220 В 1000 Вт, ГОСТ 307-81, Ц7Р 1990» станом на 09.12.2020 року?»

6. Слідчий також постановив надати у розпорядження експертів вказану праску.

7. Постанова містить підпис слідчого ОСОБА_26

VIII……У висновку експерта № СЕ-19/115-21/917-ТВ від 22 січня 2021 року зазначається про таке.

1. Дослідження, за наслідками якого був складений цей висновок, проводилось на підставі постанови від 20 січня 2021 року про призначення товарознавчої експертизи, винесеної старшим слідчим слідчого відділу Центрального відділу поліції Головного Управління Національної Поліції в Миколаївській області ОСОБА_26 у Миколаївському Науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі МВС України

2. Вказана постанова надійшла до Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України 21 січня 2021 року.

3. Проведення експертизи було доручене головному судовому експерту відділу товарознавчих та гемологічних досліджень Миколаївського Науково-Дослідного Експертно-Криміналістичного Центру МВС України ОСОБА_160 , яка має вищу освіту, кваліфікацію судового експерта з правом проведення судової товарознавчої експертизи за експертною спеціальністю 12.1. «Визначення вартості машин, обладнання, сировини та споживчих товарів» (свідоцтво № 9573, видане ЕКК МВС України 06.10.2009, свідоцтво про підтвердження кваліфікації судового експерта згідно рішення ЕКК МВС від 23.01.2019 № 1891), стаж експертної роботи - з 2006 року.

4. Перед початком дослідження експерт була попередженою про відповідальність за завідомо неправдивий висновок експерта та відмову без поважних причин від виконання покладених обов`язків за статтями 384, 385 Кримінального кодексу України.

5. На вирішення експерта було поставлене питання:

«Яка ринкова вартість праски чорного кольору з написом «УТУ» 220 В 1000 Вт, ГОСТ 307-81, Ц7Р 1990» станом на 09.12.2020 року?»?

6. Предметом експертного дослідження була праска для побутових потреб, яка надійшла до експертної установи у спеціальному пакеті Національної поліції України № EXP0332860.

7. Далі у висновку описаний хід експертного дослідження.

8. За наслідками експертного дослідження експертом був зроблений такий висновок

«Ринкова вартість (без включення до неї суми податку на додану вартість) праски чорного кольору з написом «УТУ» 220 В 1000Вт, ГОСТ 307-81, Ц7Р, 1990, яка була у використанні, станом на 09.12.2020, могла становити 99,50 грн. (дев`яносто дев`ять грн. 50 коп.).

ІХ......З залученої до матеріалів кримінального провадження постанови про призначення товарознавчої експертизи вбачається таке.

1. Вона була винесеною 20 січня 2021 року слідчим слідчого відділу Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_26 .

2. Вона була винесеною у зв`язку із здійсненням кримінального провадження № 0003432, зареєстрованого у Єдиного Реєстрі Досудових Розслідувань 09 грудня 2020 року.

3. У постанові, окрім іншого, зазначається, що слідчий встановила таке:

«09.12.2020 непрацюючі мешканці м. Миколаєва ОСОБА_5 , ОСОБА_11 та його брат ОСОБА_10 , які не мали законного джерела прибутку, вирішили зайнятись злочинною діяльністю, пов`язаною із скоєнням розбійного нападу на ОСОБА_8 .

Так, 09 грудня 2020 року приблизно о 19 годині, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету скоєння розбійного нападу, увійшли будинку АДРЕСА_1 .

Знаходячись у приміщенні будинку за вказаною адресою невстановлена особа почала наносити удари в область життєво важливих органів - обличчя та голови ОСОБА_8 , при цьому заволодів грошовими коштами в сумі 600 гривень, які знаходились у внутрішній кишені останнього. В цей час ОСОБА_10 поклав до заздалегідь підготовленого рюкзаку речі, а саме побутові прилади. Після чого інша невстановлена особа з метою подолання опору почав наносити удари ОСОБА_7 , при цьому демонстрував ніж, яким погрожував нанести удар та в подальшому штовхнув її у ванну кімнату, тим самим обмежив волю до супротиву та пересування по приміщенню кімнати, де почав наносити удари рукою по обличчю.

Після чого, утримуючи викрадене (грошові кошти в сумі 600 гривень та майно, а саме ТВ-тюнер, праску, побутові подовжувачі, сковорідку) при собі ОСОБА_5 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, однак розпорядитись на власний розсуд не встигли так як були затримані громадянами та співробітниками поліції

В ході досудового розслідування встановлено місце знаходження алюмінієвої сковорідки розміром 19 см. та алюмінієвої підставки розміром 19 см.»

4. Далі постанові зазначається::

«Приймаючи до уваги, що для встановлення вартості викраденого ноутбуку на час вчинення злочину, необхідні спеціальні знання, виникла необхідність у проведенні товарознавчої експертизи»

5. Цією постановою слідчий постановив призначити у справі товарознавчу експертизу.

5.1. Виконання експертного дослідження доручити експертам Миколаївського Науково-дослідного експертно-криміналістичного Центру МВС України.

5.2. На вирішення експертів слідчим були поставлені такі питання:

-«Яка ринкова вартість алюмінієвої сковорідки розміром 19 см. та алюмінієвої підставки розміром 19 см. станом на 09.12.2020 року?»

6. Слідчий також постановив надати у розпорядження експертів вказану праску.

7. Постанова містить підпис слідчого ОСОБА_26

Х……У висновку експерта № СЕ-19/115-21/921-ТВ від 25 січня 2021 року зазначається про таке.

1. Дослідження, за наслідками якого був складений цей висновок, проводилось на підставі постанови від 20 січня 2021 року про призначення товарознавчої експертизи, винесеної старшим слідчим слідчого відділу Центрального відділу поліції Головного Управління Національної Поліції в Миколаївській області ОСОБА_26 у Миколаївському Науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі МВС України

2. Вказана постанова надійшла до Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України 21 січня 2021 року.

3. Проведення експертизи було доручене головному судовому експерту відділу товарознавчих та гемологічних досліджень Миколаївського Науково-Дослідного Експертно-Криміналістичного Центру МВС України ОСОБА_160 , яка має вищу освіту, кваліфікацію судового експерта з правом проведення судової товарознавчої експертизи за експертною спеціальністю 12.1. «Визначення вартості машин, обладнання, сировини та споживчих товарів» (свідоцтво № 9573, видане ЕКК МВС України 06.10.2009, свідоцтво про підтвердження кваліфікації судового експерта згідно рішення ЕКК МВС від 23.01.2019 № 1891), стаж експертної роботи - з 2006 року.

4. Перед початком дослідження експерт була попередженою про відповідальність за завідомо неправдивий висновок експерта та відмову без поважних причин від виконання покладених обов`язків за статтями 384, 385 Кримінального кодексу України.

5. На вирішення експерта було поставлене питання:

«Яка ринкова вартість алюмінієвої сковорідки розміром 19 см. та алюмінієвої підставки розміром 19 см. станом на 09.12.2020 року?»?

6. Предметами експертного дослідження були сковорідка та підставка, які надійшли до експертної установи у спеціальному пакеті Національної поліції України № EXP0332859.

7. Далі у висновку описаний хід експертного дослідження.

8. За наслідками експертного дослідження експертом був зроблений такий висновок

«Ринкова вартість (без включення до неї суми податку на додану вартість) станом на 09.12.2020 могла становити:

-сковорідки алюмінієвої розміром 19 см., яка була у використанні - 170,00 грн. (сто сімдесят грн. 00 коп.);

-підставки алюмінієвої, розміром 19 см., яка була у використанні 100,00 грн. (сто грн.. 00 коп.).

ХІ......З залученої до матеріалів кримінального провадження постанови про призначення товарознавчої експертизи вбачається таке.

1. Вона була винесеною 20 січня 2021 року слідчим слідчого відділу Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_26 .

2. Вона була винесеною у зв`язку із здійсненням кримінального провадження № 0003432, зареєстрованого у Єдиного Реєстрі Досудових Розслідувань 09 грудня 2020 року.

3. У постанові, окрім іншого, зазначається, що слідчий встановила таке:

«09.12.2020 непрацюючі мешканці м. Миколаєва ОСОБА_5 , ОСОБА_11 та його брат ОСОБА_10 , які не мали законного джерела прибутку, вирішили зайнятись злочинною діяльністю, пов`язаною із скоєнням розбійного нападу на ОСОБА_8 .

Так, 09 грудня 2020 року приблизно о 19 годині, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету скоєння розбійного нападу, увійшли будинку АДРЕСА_1 .

Знаходячись у приміщенні будинку за вказаною адресою невстановлена особа почала наносити удари в область життєво важливих органів - обличчя та голови ОСОБА_8 , при цьому заволодів грошовими коштами в сумі 600 гривень, які знаходились у внутрішній кишені останнього. В цей час ОСОБА_10 поклав до заздалегідь підготовленого рюкзаку речі, а саме побутові прилади. Після чого інша невстановлена особа з метою подолання опору почав наносити удари ОСОБА_7 , при цьому демонстрував ніж, яким погрожував нанести удар та в подальшому штовхнув її у ванну кімнату, тим самим обмежив волю до супротиву та пересування по приміщенню кімнати, де почав наносити удари рукою по обличчю.

Після чого, утримуючи викрадене (грошові кошти в сумі 600 гривень та майно, а саме ТВ-тюнер, праску, побутові подовжувачі, сковорідку) при собі ОСОБА_5 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, однак розпорядитись на власний розсуд не встигли так як були затримані громадянами та співробітниками поліції

В ході досудового розслідування встановлено місце знаходження цифрового телевізійного приймача марки «World Vision T62D» чорного кольору»

4. Далі постанові зазначається::

«Приймаючи до уваги, що для встановлення вартості викраденого ноутбуку на час вчинення злочину, необхідні спеціальні знання, виникла необхідність у проведенні товарознавчої експертизи»

5. Цією постановою слідчий постановив призначити у справі товарознавчу експертизу.

5.1. Виконання експертного дослідження доручити експертам Миколаївського Науково-дослідного експертно-криміналістичного Центру МВС України.

5.2. На вирішення експертів слідчим були поставлені такі питання:

-«Яка ринкова вартість цифрового телевізійного приймача марки «World Vision T62D» чорного кольору станом на 09.12.2020 року?»

6. Слідчий також постановив надати у розпорядження експертів вказану антену.

7. Постанова містить підпис слідчого ОСОБА_26

ХІІ……У висновку експерта № СЕ-19/115-21/923-ТВ від 25 січня 2021 року зазначається про таке.

1. Дослідження, за наслідками якого був складений цей висновок, проводилось на підставі постанови від 20 січня 2021 року про призначення товарознавчої експертизи, винесеної старшим слідчим слідчого відділу Центрального відділу поліції Головного Управління Національної Поліції в Миколаївській області ОСОБА_26 у Миколаївському Науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі МВС України

2. Вказана постанова надійшла до Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України 21 січня 2021 року.

3. Проведення експертизи було доручене судовому експерту відділу товарознавчих та гемологічних досліджень Миколаївського Науково-Дослідного Експертно-Криміналістичного Центру МВС України ОСОБА_161 , який має вищу освіту, кваліфікацію судового експерта з правом проведення судової товарознавчої експертизи за експертною спеціальністю 12.1. «Визначення вартості машин, обладнання, сировини та споживчих товарів» (свідоцтво № 16654, видане ЕКК МВС України 29.01.2019), стаж експертної роботи - з 2019 року.

4. Перед початком дослідження експерт була попередженою про відповідальність за завідомо неправдивий висновок експерта та відмову без поважних причин від виконання покладених обов`язків за статтями 384, 385 Кримінального кодексу України.

5. На вирішення експерта було поставлене питання:

«Яка ринкова вартість цифрового телевізійного приймача марки «World Vision T62D» чорного кольору станом на 09.12.2020 року?»?

6. Предметом експертного дослідження був приймач для прийому телеканалів цифрового ефірного телебачення марки «World Vision» моделі «T62D» чорного кольору, до комплекту якого входив блок живлення та кабель «RCA-3.5 мм Audio Video», який надійшов до експертної установи у сейф-пакеті Національної поліції України № EXP0255367.

7. Далі у висновку описаний хід експертного дослідження.

8. За наслідками експертного дослідження експертом був зроблений такий висновок

«Ринкова вартість (без урахування до неї суми податку на додану вартість) наданого на дослідження приймача для прийому телеканалів цифрового ефірного телебачення марки «World Vision» моделі «T62D» чорного кольору, який знаходився у використанні, станом на 09.12.2020, могла становити 173,33 грн. (сто сімдесят три грн. 33 коп.).

XІІІ......З залученої до матеріалів кримінального провадження постанови про призначення товарознавчої експертизи вбачається таке.

1. Вона була винесеною 20 січня 2021 року слідчим слідчого відділу Центрального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_26 .

2. Вона була винесеною у зв`язку із здійсненням кримінального провадження № 0003432, зареєстрованого у Єдиного Реєстрі Досудових Розслідувань 09 грудня 2020 року.

3. У постанові, окрім іншого, зазначається, що слідчий встановила таке:

«09.12.2020 непрацюючі мешканці м. Миколаєва ОСОБА_5 , ОСОБА_11 та його брат ОСОБА_10 , які не мали законного джерела прибутку, вирішили зайнятись злочинною діяльністю, пов`язаною із скоєнням розбійного нападу на ОСОБА_8 .

Так, 09 грудня 2020 року приблизно о 19 годині, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету скоєння розбійного нападу, увійшли будинку АДРЕСА_1 .

Знаходячись у приміщенні будинку за вказаною адресою невстановлена особа почала наносити удари в область життєво важливих органів - обличчя та голови ОСОБА_8 , при цьому заволодів грошовими коштами в сумі 600 гривень, які знаходились у внутрішній кишені останнього. В цей час ОСОБА_10 поклав до заздалегідь підготовленого рюкзаку речі, а саме побутові прилади. Після чого інша невстановлена особа з метою подолання опору почав наносити удари ОСОБА_7 , при цьому демонстрував ніж, яким погрожував нанести удар та в подальшому штовхнув її у ванну кімнату, тим самим обмежив волю до супротиву та пересування по приміщенню кімнати, де почав наносити удари рукою по обличчю.

Після чого, утримуючи викрадене (грошові кошти в сумі 600 гривень та майно, а саме ТВ-тюнер, праску, побутові подовжувачі, сковорідку) при собі ОСОБА_5 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, однак розпорядитись на власний розсуд не встигли так як були затримані громадянами та співробітниками поліції

В ході досудового розслідування встановлено місце знаходження телевізійну антену без марки радянського виробництва»

4. Далі постанові зазначається::

«Приймаючи до уваги, що для встановлення вартості викраденого майна на час вчинення злочину, необхідні спеціальні знання, виникла необхідність у проведенні товарознавчої експертизи»

5. Цією постановою слідчий постановив призначити у справі товарознавчу експертизу.

5.1. Виконання експертного дослідження доручити експертам Миколаївського Науково-дослідного експертно-криміналістичного Центру МВС України.

5.2. На вирішення експертів слідчим були поставлені такі питання:

-«Яка ринкова вартість телевізійної антени без марки радянського виробництва станом на 09.12.2020 року?»

6. Слідчий також постановив надати у розпорядження експертів вказану антену.

7. Постанова містить підпис слідчого ОСОБА_26

XІV……У висновку експерта № СЕ-19/115-21/924-ТВ від 22 січня 2021 року зазначається про таке.

1. Дослідження, за наслідками якого був складений цей висновок, проводилось на підставі постанови від 20 січня 2021 року про призначення товарознавчої експертизи, винесеної старшим слідчим слідчого відділу Центрального відділу поліції Головного Управління Національної Поліції в Миколаївській області ОСОБА_26 у Миколаївському Науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі МВС України

2. Вказана ухвала надійшла до Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України 21 січня 2021 року.

3. Проведення експертизи було доручене головному судовому експерту відділу товарознавчих та гемологічних досліджень Миколаївського Науково-Дослідного Експертно-Криміналістичного Центру МВС України ОСОБА_162 , яка має вищу освіту, кваліфікацію судового експерта з правом проведення судової товарознавчої експертизи за експертною спеціальністю 12.1. «Визначення вартості машин, обладнання, сировини та споживчих товарів» (свідоцтво № 17038, видане ЕКК МВС України 20.08.2019), стаж експертної роботи - з 2019 року.

4. Перед початком дослідження експерт була попередженою про відповідальність за завідомо неправдивий висновок експерта та відмову без поважних причин від виконання покладених обов`язків за статтями 384, 385 Кримінального кодексу України.

5. На вирішення експерта було поставлене питання:

«Яка ринкова вартість телевізійної антени без марки радянського виробництва станом на 09.12.2020 року?»?

6. Предметом експертного дослідження була телевізійна антена, яка надійшла до експертної установи у пакеті Національної поліції України № EXP0332869.

7. Далі у висновку описаний хід експертного дослідження.

8. За наслідками експертного дослідження експертом був зроблений такий висновок

«Ринкова вартість (без включення до неї суми податку на додану вартість) телевізійної антени радянського виробництва без маркувальних позначень, яка була у використанні, станом на 09.12.2020, могла становити 59,85 грн. (п`ятдесят дев`ять грн. 85 коп.).

XV......З залученої до матеріалів кримінального провадження постанови про визнання речовим доказом вбачається таке.

1. Ця постанова є винесеною 01 лютого 2021 року старшим слідчим Слідчого відділу Центрального відділу поліції Головного Управління Національної Поліції в Миколаївській області ОСОБА_26 в межах досудового розслідування № 0003432 від 09.12.2020

2. Шляхом винесення цього документу слідчий постановила визнати:

-телевізійну антену;

-подовжувач марки «Legrand EG0075» довжиною 5 м.;

-подовжувач з написом «А10250В» довжиною 1, 48 м.;

-подовжувач без марки довжиною 3 м.;

-подовжувач марки «Alfa» довжиною 3 м.;

-зарядний пристрій «Xiaomi» моделі «MDY-09-EW»

-алюмінієву сковорідку;

-алюмінієву підставку для сковорідки;

-праску;

-приймач для прийому телеканалів цифрового ефірного телебачення марки «World Vision T62D» чорного кольору;

речовим доказом у кримінальному провадженні та передати їх на зберігання потерпілому під розписку.

XVІ......З залученої до матеріалів кримінального провадження заяви ОСОБА_8 вбачається таке.

1. Ця заява є адресованою старшому слідчому Слідчого відділу Центрального відділу поліції Головного Управління Національної Поліції в Миколаївській області ОСОБА_26 .

2. Ця заява є складеною ОСОБА_8 .

3. Шляхом подання цієї заяви ОСОБА_8 підтвердив факт отримання ним від працівників поліції

-телевізійної антени;

-подовжувача марки «Legrand EG0075» довжиною 5 м.;

-подовжувача з написом «А10250В» довжиною 1, 48 м.;

-подовжувача без марки довжиною 3 м.;

-подовжувача марки «Alfa» довжиною 3 м.;

-зарядного пристрою «Xiaomi» моделі «MDY-09-EW»

-алюмінієвої сковорідки;

-алюмінієвої підставки для сковорідки;

-праски;

-приймача для прийому телеканалів цифрового ефірного телебачення марки «World Vision T62D» чорного кольору;

4. Ця заява підписана ОСОБА_8 .

Норми права.

1. Відповідно до частини 1 статті 98 Кримінального Процесуального Кодексу України

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

2. Відповідно до частини 2 статті 100 Кримінального Процесуального Кодексу України, відповідно до яких

Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

3. Суд враховує також процитовані вище приписи статті 93 Кримінального Процесуального Кодексу України.

При цьому суд враховує дороговкази щодо застосування приписів цієї статті, що містяться у Постанові Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі № 331/1539/16-к, відповідно до яких

Відповідно до приписів частин 1, 2 ст. 93 КПК збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом як проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, так і витребування та отримання від органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

… Наведеними кримінальними процесуальними нормами встановлено порядок отримання стороною обвинувачення від свідка … за її ініціативою і доброю волею, диска з відеозаписом із відеореєстратора, наданого за її письмовою заявою на ім`я слідчого, що свідок підтвердила в судовому провадженні.

4. Також суд враховує:

-згадані вище приписи статей 99, 237, 242 Кримінального Процесуального Кодексу України;

-процитовані вище настанови, що містяться у Постанові Велика Палата Верховного Суду від 13 листопада 2019 року по справі № 1-07/07 та

5. Враховує суд й настанови, що містяться у пункті 15 згаданої вище Постанови Верховного Суду від 15 червня 2021 року у справі № 204/6541/16-к

5.1. З огляду на таке суд враховує настанови, що містяться у процитованих вище Постановах Верховного Суду від 14 вересня 2022 року по справі № 740/3597/17.

5.2. Також суд враховує приписи статті 229 Кримінального Процесуального Кодексу України, відповідно до яких

Перед тим, як пред`явити для впізнання річ, слідчий, прокурор або захисник спочатку запитує в особи, яка впізнає, чи може вона впізнати цю річ, опитує про ознаки цієї речі і обставини, за яких вона цю річ бачила, про що складається протокол. Якщо особа заявляє, що вона не може назвати ознаки, за якими впізнає річ, проте може впізнати її за сукупністю ознак, особа, яка проводить процесуальну дію, зазначає це у протоколі. Забороняється попередньо показувати особі, яка впізнає, річ, яка повинна бути пред`явлена для впізнання, та надавати інші відомості про її прикмети.

/частина 1/

Річ, що підлягає впізнанню, пред`являється особі, яка впізнає, в числі інших однорідних речей одного виду, якості і без різких відмінностей у зовнішньому вигляді, у кількості не менше трьох. Особі, яка впізнає, пропонується вказати на річ, яку вона впізнає, і пояснити, за якими ознаками вона її впізнала.

/частина 2/

Якщо інших однорідних речей не існує, особі, яка впізнає, пропонується пояснити, за якими ознаками вона впізнала річ, яка їй пред`являється в одному екземплярі.

/частина 3/

6. Враховує суд й те, що Верховний Суд у своїй Постанові від 30 жовтня 2018 року у справі № 755/31376/14-к виснував, що висновок експертизи є недопустимим доказом, якщо предмет дослідження одержано в непроцесуальний спосіб або з грубим порушенням Кримінального Процесуального Кодексу України.

Оцінка суду.

А......Вирішуючи питання про можливість використання для мети кримінального провадження

-телевізійної антени;

-подовжувача марки «Legrand EG0075» довжиною 5 м.;

-подовжувача з написом «А10250В» довжиною 1, 48 м.;

-подовжувача без марки довжиною 3 м.;

-подовжувача марки «Alfa» довжиною 3 м.;

-зарядного пристрою «Xiaomi» моделі «MDY-09-EW»

-алюмінієвої сковорідки;

-алюмінієвої підставки для сковорідки;

-праски;

-приймача для прийому телеканалів цифрового ефірного телебачення марки «World Vision T62D» чорного кольору;

-«шматку дроту чорного кольору з вилкою на кінці»

суд враховує таке.

І……Складені під час досудового розслідування документи вказують, що вони були отриманими в процесі затримання ОСОБА_10 під час його особистого обшуку.

З приводу цих позначок суд зазначає, що, як доведено вище, затримання ОСОБА_10 в обставинах цього кримінального провадження було незаконним, з огляду на що результати його особистого обшуку в процесі такого затримання не можуть використовуватись для мети цього кримінального провадження.

ІІ……При цьому з огляду на настанови, що містяться у згаданому вище пункті 15 Постанови Верховного Суду від 15 червня 2021 року у справі № 204/6541/16-к суд зважує не тільки на формальні ознаки документів, у яких зафіксовані обставини отримання вказаних предметів для мети цього кримінального провадження, але на обставини справи в цілому.

Керуючись таким підходом, суд відзначає наступне.

1. Зі змісту наведених вище показань свідків ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 та ОСОБА_34 вбачається, що вони, будучи безпосередніми учасниками отримання вказаних предметів, вважали, що ці предмети ОСОБА_10 надав добровільно.

2. Юридичне значення дій ОСОБА_10 , про які стверджують свідки у своїх показаннях, полягає у добровільній видачі предметів працівникам правоохоронних органів.

3. З огляду на таке суд відзначає, що відповідно до згаданих вище приписів статті 93 Кримінального Процесуального Кодексу України сторона обвинувачення дійсно може збирати докази не лише шляхом вчинення слідчих (процесуальних) дій, але також шляхом їх отримання, зокрема від фізичних осіб.

В той же час, суд, керуючись дороговказами, що містяться у щойно процитованій Постанові Верховного Суду від 31 березня 2021 року у справі № 331/1539/16-к, відзначає, що в такому випадку докази мають бути наданими «за ініціативою» відповідної фізичної особи та «з її доброї волі» (тобто з власного бажання, примусу2).

4. З огляду на таке суд, повертаючись до обставин цього кримінального провадження, відзначає, що дії, описані свідками, відбувались в умовах незаконного затримання ОСОБА_10 та безпідставного порушення недоторканості його / ОСОБА_10 / житла.

Таке повною мірою виключає можливість вчинення ним дій «з доброї волі», тобто з власного бажання та без примусу.

5. Принагідно суд відзначає й те, що у своїх показаннях свідки ОСОБА_39 , ОСОБА_43 , ОСОБА_45 або ОСОБА_34 про те, що дії щодо видачі речей ОСОБА_10 вчинив з власної ініціативи, не посилались; зазначали лише про те, що такі дії він вчинив, щонайменше, на пропозицію працівників поліції.

Таке позбавляє суд можливості прийти до висновку про те, що речі, надані органами досудового розслідування на підтвердження обставин цього кримінального провадження, були отримані під час досудового розслідування за ініціативи та з власної волі ОСОБА_10

ІІІ……Суд навіть ладен визнати, що шляхом складання вказаної заяви ОСОБА_8 вказав на згадані речі, як на такі, що були вилучені в нього нападниками під час подій, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження.

Але в такому випадку суд не може не констатувати такого.

1. Відповідно до дороговказів, що містяться у щойно згаданій Постанові Верховного Суду від 14 вересня 2022 року по справі № 740/3597/17, вказана заява, як така, що не була наданою під час допиту, не може розцінюватись, як показання в сенсі статті 95 Кримінального Процесуального Кодексу України; викладені в ній потерпілим відомості мають оцінюватись, як складовий компонент змісту документу, у якому зафіксований хід та результати іншої процесуальної дії.

2. Далі суду слід визначити процесуальну дію, хід та результати якої відображені у вказаній заяві.

З цього приводу суд відзначає наступне.

2.1. Прийнятий судом зміст цієї заяви вказує, що метою відповідної слідчої дії був висновок ОСОБА_8 про тотожність наданих йому речей тим, що були в нього вилучені нападниками.

2.2. Така мета відповідає слідчій дії пред`явленню речей для впізнання.

Отже, у разі визнання, що шляхом складання вказаної заяви ОСОБА_8 вказав на згадані речі, як на такі, що були вилучені в нього нападниками, цю заяву слід визнати документом, який був складений за наслідками пред`явлення речей для впізнання.

3. Але в такому випадку суд змушений констатувати, що:

-всупереч нормативної моделі, що передбачена для пред`явлення речей для впізнання, під час складання цієї заяви не були присутніми поняті;

- всупереч нормативної моделі, що передбачена для пред`явлення речей для впізнання, під час складання цієї заяви ОСОБА_8 не був попередженим про кримінальну відповідальність за дачу заздалегідь неправдивих показань.

Наведене у сукупності позбавило результати проведеної за його участі слідчої дії гарантій достовірності та надійності.

4. Це, в свою чергу, роблять результати проведеної дії сумнівними такою мірою, що не дозволяють використовувати її результати для мети цього кримінального провадження.

Таке позбавляє суд можливості прийти до висновку про те, що речі, надані органами досудового розслідування на підтвердження обставин цього кримінального провадження, були у встановленому законом порядку ідентифіковані потерпілим, як предмет злочину.

ІV……Відомості про інші можливі шляхи отримання цих речей для мети досудового розслідування матеріали кримінального провадження не містять, сторони, зокрема обвинувачення про наявність таких відомостей не посилаються.

За таких обставин суд не може не прийти до висновку про те, що надані органами досудового розслідування речі, а саме:

-телевізійна антена;

-подовжувач марки «Legrand EG0075» довжиною 5 м.;

-подовжувач з написом «А10250В» довжиною 1, 48 м.;

-подовжувач без марки довжиною 3 м.;

-подовжувач марки «Alfa» довжиною 3 м.;

-зарядний пристрій «Xiaomi» моделі «MDY-09-EW»

-алюмінієва сковорідка;

-алюмінієва підставка для сковорідки;

-праска;

-приймач для прийому телеканалів цифрового ефірного телебачення марки «World Vision T62D» чорного кольору;

-«шматок дроту чорного кольору з вилкою на кінці»

були отриманими всупереч встановленого порядку та з порушенням прав як ОСОБА_5 , так й ОСОБА_10 , з огляду на що є недопустимими доказами.

Таке, в свою чергу, виключає можливість їх подальшого використання для мети цього кримінального провадження.

Б……Оцінюючи висновки експертів

- № СЕ-19/115-21/914-ТВ від 04 лютого 2021 року

- № СЕ-19/115-21/916-ТВ від 25 січня 2021 року

- № СЕ-19/115-21/917-ТВ від 22 січня 2021 року

- № СЕ-19/115-21/921-ТВ від 25 січня 2021 року;

- № СЕ-19/115-21/923-ТВ від 25 січня 2021 року

- № СЕ-19/115-21/924-ТВ від 22 січня 2021 року,

суд відзначає таке.

1. Об`єктами експертних досліджень були:

-дослідження, за наслідками якого був складений висновок № СЕ-19/115-21/914-ТВ від 04 лютого 2021 року вказані вище чотири подовжувачі;

-дослідження, за наслідками якого був складений висновок № СЕ-19/115-21/916-ТВ від 25 січня 2021 року вказаний вище зарядний пристрій;

-дослідження, за наслідками якого був складений висновок № СЕ-19/115-21/917-ТВ від 22 січня 2021 року вказана вище праска;

-дослідження, за наслідками якого був складений висновок № СЕ-19/115-21/921-ТВ від 25 січня 2021 року вказані вище сковорідка та підставка під неї;

-дослідження, за наслідками якого був складений висновок № СЕ-19/115-21/923-ТВ від 25 січня 2021 року вказаний вище приймач для прийому телеканалів цифрового ефірного телебачення марки «World Vision» моделі «T62D» чорного кольору;

-дослідження, за наслідками якого був складений висновок № СЕ-19/115-21/924-ТВ від 22 січня 2021 року вказана вище телевізійна антена.

2. При цьому, як доведено вище, вказані предмети були отримані всупереч встановленого законом порядку, з огляду на що не можуть використовуватись для мети цього кримінального провадження.

3. Відповідно до дороговказів, що містяться у згаданій вище Постанові Верховного Суду від 30 жовтня 2018 року у справі № 755/31376/14-к за таких обставин вказані висновки експертів також не можуть вважатись допустимими доказами.

За таких обставин суд не може не прийти до висновку про те, що надані органами досудового розслідування висновки експертів:

- № СЕ-19/115-21/914-ТВ від 04 лютого 2021 року

- № СЕ-19/115-21/916-ТВ від 25 січня 2021 року

- № СЕ-19/115-21/917-ТВ від 22 січня 2021 року

- № СЕ-19/115-21/921-ТВ від 25 січня 2021 року;

- № СЕ-19/115-21/923-ТВ від 25 січня 2021 року

- № СЕ-19/115-21/924-ТВ від 22 січня 2021 року,

є недопустимими доказами, що виключає можливість їх подальшого використання для мети цього кримінального провадження.

Оцінка доказів у їх сукупності.

Законодавчі приписи.

Відповідно до статті 62 Конституції України, статті 17 Кримінального Процесуального Кодексу України

особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Верховний Суд у своїй Постанові від 04 липня 2018 року у справі № 688/788/15-к (провадження № 51-597км17) зазначив, що:

"При вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним частинами другою та четвертою статті 17 КПК, що передбачають:

«2. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом…

4. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. …

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставини лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення, поза розумним сумнівом, недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Застосування цих приписів в обставинах цього кримінального провадження.

А……Наведене вище доводить, що для мети цього кримінального провадження можуть використовуватись:

-відомості, отримані від ОСОБА_10 , який був допитаним під час здійснення цього кримінального провадження, як обвинувачений в частині самих по собі переліку та характеру дій;

-відомості, отримані від ОСОБА_11 ;

-відомості, отримані від потерпілої ОСОБА_7 ;

-відомості, отримані від потерпілого ОСОБА_8 під час його допиту у суді 29 червня 2021 року після 12:01:17 години;

-відомості, отримані внаслідок огляду місця події;

-відомості, отримані від свідків ОСОБА_143 та ОСОБА_151 ;

-відомості, отримані від свідків ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 в частині результатів сприйняття свідками обстановки на місці вчинення правопорушення

-відомості, отримані внаслідок проведення судово-медичних експертиз;

-відомості, отримані з протоколів пред`явлення ОСОБА_144 осіб для впізнання за фотознімками.

Інші ж відомості, отримані під час здійснення цього кримінального провадження, як доведено вище, під час здійснення цього кримінального провадження не можуть використовуватись, як недопустимі.

Б……Наведені докази у їх сукупності доводять таке.

І……Передумови подій, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, були такими.

1. Матеріали справи доводять, та сторони не заперечують того, що на момент подій, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, ОСОБА_86 мешкала разом з ОСОБА_79 у будинку АДРЕСА_1 .

2. З показань обвинуваченого ОСОБА_41 та ОСОБА_67 , які в цій частині узгоджуються між собою, а також з показаннями ОСОБА_88 вбачається, що

ОСОБА_110 та ОСОБА_73 познайомились у дитинстві, після чого тривалий час не спілкувались.

Приблизно за місяць - два до подій, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, вони раптово зустрілись «на ринку на 6 Слобідській»

Після цього

-через декілька днів ОСОБА_42 приходив до них з ОСОБА_8 додому, за їх запрошенням сидів в них вдома в гостях та вони всі разом «пили чай»;

-після цього ОСОБА_42 був в них вдома ще рази 3-4 протягом місяця, завжди «з подарунками»;

- ОСОБА_42 давав їй одяг (зокрема кофтини). Ці речі він їй «просто приносил»;

- ОСОБА_42 напередодні подій, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, дав ОСОБА_81 штани.

2.1. При цьому ОСОБА_42 стверджує, що за такого між ним та ОСОБА_124 виникли «відносини».

Можливість такого ставлення з боку ОСОБА_80 підтвердила й ОСОБА_86 , яка зазначила, що під час цих подій розуміла, що ОСОБА_110 той нічого не зробить «просто так».

2.2. В той же час, ОСОБА_86 наполягає на тому, що ніяких «відносин» між нею та ОСОБА_10 в дійсності не було.

ІІ……Далі:

-з показань ОСОБА_41 та ОСОБА_88 вбачається, що безпосередньо перед подіями, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, ОСОБА_42 дзвонив ОСОБА_72 та повідомляв, що прийде «по свої речі»;

- ОСОБА_86 цю обставину заперечує.

Із приводу цієї обставини суд відзначає таке.

1. Згадані показання ОСОБА_41 та ОСОБА_88 узгоджуються між собою.

При цьому підстав в ОСОБА_88 викривляти обставини цього кримінального провадження із тим, щоб підтримати ОСОБА_80 аж до заперечення ОСОБА_69 , під час здійснення цього кримінального провадження встановлено не було.

2. Далі, згадані показання ОСОБА_41 хоча й опосередковано, але підтвердив ОСОБА_76 , зазначивши, що безпосередньо перед подіями, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, його брат ОСОБА_110 повідомив, що дзвонив ОСОБА_69 та попередив про те, що прийде до неї.

3. Що ж стосується показань ОСОБА_100 в цій частині, то жодних доказів на їх підтвердження матеріали кримінального провадження не містять.

4. При цьому суд не може не відзначити, що показання ОСОБА_100 в цій частині узгоджуються лише з її позицією про те, що жодних «відносин» між нею та ОСОБА_10 не було.

З цього приводу суд відзначає, що пов`язаність показань лише з певною позицією породжує об`єктивні сумніви у їх /показань/ достовірності.

Наведене у сукупності доводить, що показання ОСОБА_67 в цій частині не можуть бути покладеними в підґрунтя судового рішення.

З огляду на таке ту обставину, що безпосередньо перед подіями, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, ОСОБА_42 дзвонив ОСОБА_69 та домовлявся про зустріч, суд вважає доведеною.

ІІІ……Перебіг власне подій, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, був таким.

1. 09 грудня 2020 року ОСОБА_42 , ОСОБА_76 та ОСОБА_50 ввечері йшли на роботу.

Ця обставина підтверджується показаннями ОСОБА_41 та ОСОБА_115 та жодним доказом у справі не спростовується.

2. Дорогою вони вирішили піти до будинку АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_67 - у справах ОСОБА_41 .

Ця обставина підтверджується показаннями ОСОБА_41 та ОСОБА_115 та жодним доказом у справі не спростовується.

3. Далі, коли вони втрьох підійшли до фасаду цього будинку та почали стукати у хвіртку та вікно.

Ця обставина:

-підтверджується показаннями ОСОБА_41 та ОСОБА_115 ;

-узгоджується з відомостями про взаємне розташування приміщень будинку АДРЕСА_1 , отриманими під час огляду місця події;

-жодним доказом у кримінальному провадженні не спростовується.

4. Далі, ОСОБА_5 розбив вікно у будинку АДРЕСА_1 .

Ця обставина підтверджується таким.

4.1. Той факт, що внаслідок дій ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вказане вікно було розбите, об`єктивно підтверджується відомостями, отриманими під час огляду місця події.

4.2. З показань ОСОБА_41 та ОСОБА_115 вбачається, що будь-хто з них вікно у будинку не розбивав; доказів на спростування цих показань матеріали кримінального провадження не містять.

5. Далі, ОСОБА_50 , ОСОБА_42 та ОСОБА_76 перелізли через хвіртку та попрямували до дверей будинку.

Ця обставина підтверджується таким.

5.1. Показання ОСОБА_41 та ОСОБА_115 прямо вказують про таку обставину.

5.2. Матеріали огляду місця події, а саме стан розбитого вікна будинку АДРЕСА_1 (він не дозволяє безперешкодно проникнути через нього у приміщення), обстановка у кімнаті цього будинку, у якій це вікно влаштоване (відсутність слідів проникнення тощо) виключають проникнення до цього будинку через розбите вікно.

6. Далі, вони перелізли через хвіртку та пішли до дверей житлового будинку.

Ця обставина:

-підтверджується показаннями ОСОБА_41 та ОСОБА_115 ;

-узгоджується з відомостями про взаємне розташування приміщень будинку АДРЕСА_1 , отриманими під час огляду місця події;

-жодним доказом у кримінальному провадженні не спростовується.

7. Далі

До дверей будинку АДРЕСА_1 першим підійшов ОСОБА_76 , ОСОБА_42 та ОСОБА_50 слідували за ними.

Двері їм відкрив ОСОБА_132 , після чого між ним та ОСОБА_11 виник конфлікт, який переріс у бійку.

Ці обставини підтверджуються показаннями ОСОБА_115 , ОСОБА_41 ; доказів на спростування цих обставин матеріали кримінального провадження не містять.

8. Далі, ОСОБА_76 , ОСОБА_42 та ОСОБА_50 проникли у внутрішні приміщення будинку АДРЕСА_1 .

Таке підтверджується показаннями ОСОБА_41 , ОСОБА_115 та ОСОБА_67 , а також матеріалами, отриманими внаслідок огляду місця події.

Доказів на спростування цих обставин матеріали кримінального провадження не містять.

9. Під час усіх вказаних подій ОСОБА_86 перебувала у будинку АДРЕСА_1 у санвузлі, що підтверджується матеріалами кримінального провадження.

З матеріалів кримінального провадження також слідує, що під час цих подій в будинку АДРЕСА_1 також перебувала ОСОБА_147 .

10. Далі:

- ОСОБА_76 та ОСОБА_132 перемістились до кімнати, що розташована ліворуч одразу від входу до будинку (кімнати № 1 за матеріалами огляду місця події), де ОСОБА_112 почав висувати претензії ОСОБА_70 , під час чого наніс тому декілька ударів, чим заподіяв тілесні ушкодження у вигляді ран в лобній ділянці та ділянці лівої щоки, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, кожне з яких призвело до короткочасного розладу здоров`я;

- ОСОБА_42 прослідував до приміщення кухні, розташованого одразу прямо від входу, де дістав предмет, схожий на ніж;

- ОСОБА_50 від`єднав подовжувачі та перемістив їх по будинку.

Тим часом:

- ОСОБА_86 вибігла з санвузлу;

- ОСОБА_144 вийшла з будинку АДРЕСА_1 та пішла до сусідів.

Ці обставини підтверджуються таким.

10.1. Про них прямо вказує ОСОБА_86 у своїх показаннях.

10.2. Далі, ту обставину, що на початку цих подій ОСОБА_144 покинула будинок АДРЕСА_11 , а ОСОБА_86 вибігла з санвузлу - учасники кримінального провадження не заперечують.

10.3. Ту обставину, що

ОСОБА_76 разом з ОСОБА_79 перемістився до кімнати № 1, де почав висувати ОСОБА_81 претензії, під час чого наніс тому удари,

підтверджує таке.

(а) Про таке прямо зазначає ОСОБА_76 в своїх показаннях.

(б) ОСОБА_86 у своїх показаннях також прямо зазначає цю обставину.

До того ж вказує, що з метою захисту ОСОБА_111 почала відтягувати саме ОСОБА_114 .

Таке, окрім іншого, робить показання ОСОБА_100 в цій частині логічними та такими, що утворюють цілісну картину подій, у якій послідуючі дії природно випливають з попередніх та тягнуть настання послідуючих.

Таке додає її показанням в цій частині переконливості.

(в) ОСОБА_42 у своїх показаннях той факт, що ОСОБА_76 в цих обставинах висував претензії до ОСОБА_88 , також підтвердив.

(г) ОСОБА_42 вказує, що в цих обставинах удари ОСОБА_81 наносив ОСОБА_50 , до того ж кирпичем.

На ту обставину, що ушкодження ОСОБА_70 наносив ОСОБА_77 , вказують й результати проведеного за участі ОСОБА_144 впізнання за фотографіями.

Стосовно цих відомостей суд відзначає наступне.

ОСОБА_144 покинула місце події одразу після його початку та не була безпосереднім учасником подій, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження. До того ж, на момент цих подій їй виповнилось 96 років, вочевидь, під час них вона була наляканою.

До того ж, ці відомості були надані нею не під час допиту, але лише під час пред`явлення для впізнання; ця слідча дія з визначення є допоміжною щодо отримання відомостей про перебіг подій.

Таке у сукупності вочевидь не надає отриманим від неї для мети цього кримінального провадження відомостям надійності.

Відомостей про те, що ОСОБА_42 у будь-який спосіб брав участь у заподіянні тілесних ушкоджень ОСОБА_81 матеріали кримінального провадження не містять; обвинувачені або свідки про таке не посилаються.

В той же час, ОСОБА_76 та ОСОБА_86 були безпосередніми учасниками заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 ; як доведено вище, показання ОСОБА_7 в цій частині є переконливими.

З огляду на таке відомості, отримані від ОСОБА_41 та ОСОБА_144 в частині, що аналізується, суд вважає неточними, через що під час подальшого доказування у кримінальному провадженні їх не враховує.

10.4. Те що в обставинах, про які наразі йдеться, ОСОБА_50 почав збирати подовжувачі підтверджується таким.

(а) Про таке прямо вказує потерпіла ОСОБА_86 у своїх показаннях.

(б) Відомості про інші дії ОСОБА_116 в цих обставинах містяться у проаналізованих вище показаннях ОСОБА_41 та проаналізованих вище відомостях, отриманих внаслідок пред`явлення ОСОБА_144 впізнання за фотографіями.

Але, як доведено вище, відомості, що містяться у цих доказах, є неточними, через що не можуть використовуватись під час подальшого доказування у кримінальному провадженні.

(в) Відомостей про інші дії ОСОБА_116 в цих обставинах інші досліджені судом докази не містять.

10.5. Те що в обставинах, про які наразі йдеться, ОСОБА_42 прослідував до приміщення кухні, розташованого одразу прямо від входу, підтверджується таким.

(а) Про таке прямо вказує потерпіла ОСОБА_86 .

(б) Результати проведеного за участі ОСОБА_144 впізнання вказують про те, що в обставинах, про які наразі йдеться, ОСОБА_42 «збирав речі».

Але стосовно цих відомостей суд відзначає наступне.

Суд повторює, ОСОБА_144 покинула місце події одразу після його початку та не була безпосереднім учасником подій, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження. До того ж, на момент цих подій їй виповнилось 96 років, вочевидь, під час них вона була наляканою.

До того ж, ці відомості були надані нею не під час допиту, але лише під час пред`явлення для впізнання; ця слідча дія з визначення є допоміжною щодо отримання відомостей про перебіг подій.

Таке у сукупності вочевидь не надає отриманим від неї для мети цього кримінального провадження відомостям надійності.

З огляду на таке ці відомості можуть бути покладеними у підґрунтя судового рішення лише у разі, якщо будуть підтверджені іншими доказами.

(в) Відомостей про те, що в обставинах, про які наразі йдеться, ОСОБА_42 «збирав речі» або ж вчиняв інші, не вказані ОСОБА_126 , дії - інші досліджені судом докази не містять.

За такого:

-відомості, що містяться у результатах пред`явлення ОСОБА_144 осіб для впізнання за фотознімками суд вважає неточними, через що не використовує їх під час доведення в межах цього кримінального провадження;

-показання потерпілої ОСОБА_7 суд вважає повністю достовірними;

-той факт, що в обставинах, про які наразі йдеться, ОСОБА_42 прослідував до кухні, суд вважає доведеним.

10.6. Те що в обставинах, про які наразі йдеться, ОСОБА_42 демонстрував предмет, схожий на ніж, підтверджується таким.

(а) Про таке прямо вказує потерпіла ОСОБА_86 .

(б) ОСОБА_42 у своїх показаннях цю обставину заперечує.

(в) Оцінюючи показання потерпілої та ОСОБА_41 в цій частині, суд відзначає таке.

Як показання потерпілої, так й показання ОСОБА_41 були наданими у встановленому законом порядку.

Як показання потерпілої, так й показання ОСОБА_41 іншими доказами не підтверджуються та не спростовуються.

Далі суд відзначає, що ОСОБА_42 поза розумним сумнівом має підстави в цій частині казати неправду, адже використання ножа вочевидь підвищує суспільну небезпеку вчиненого ним діяння.

В той же час, як вже зазначалось вище, ознак того, що під час дачі показань ОСОБА_86 не була щирою, матеріали кримінального провадження не містить. Таке не дозволяє припустити, що під час дачі показань вона обмовила ОСОБА_10 .

З огляду на таке показання потерпілої в цій частині суд вважає достовірними, через що саме їх використовує під час подальшого доказування у справі.

За такого те що в обставинах, про які наразі йдеться, ОСОБА_42 демонстрував предмет, схожий на ніж, суд вважає доведеним.

10.7. Характер та ступінь тяжкості заподіяних ОСОБА_81 тілесних ушкоджень підтверджується згаданим вище висновком експерта № 1552 від 10 грудня 2020 року, який сторонами кримінального провадження не оскаржується.

11. Далі:

ОСОБА_86 почала відтягувати ОСОБА_115 від ОСОБА_88 .

У відповідь той, припинивши бити ОСОБА_8 , штовхнув її до ванної кімнати, де взяв за голову та, тримаючи її голову, вдарив нею декілька разів об унітаз, після чого зачинив її у ванній кімнаті.

Вона видерлась, але тоді ОСОБА_76 взяв на кухні ніж (що належав їй та ОСОБА_8 ), приставив ніж до її живота, потім - до її горла і знову заштовхав до ванної кімнати, де зачинив.

Внаслідок таких дій ОСОБА_72 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин голови та правої щоки, що за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Ці обставини підтверджуються таким.

11.1. Про них прямо вказує ОСОБА_86 у своїх показаннях у суді та під час проведеного за її участі слідчого експерименту.

11.2. ОСОБА_76 фактично ці обставини не заперечує, стверджує лише про те, що його дії носили менш інтенсивний характер, ніж той, який описує ОСОБА_73

11.3. Доказів на спростування цих обставин матеріали кримінального провадження не містять.

11.4. Характер та ступінь тяжкості заподіяних ОСОБА_72 тілесних ушкоджень підтверджується згаданим вище висновком експерта № 1551 від 10 грудня 2020 року, який сторонами кримінального провадження не оскаржується.

12. Далі:

ОСОБА_42 зібрав до свого рюкзаку подовжувачі, сковорідку, підставку до неї та будинок АДРЕСА_1 покинув.

Після цього цей будинок покинули ОСОБА_76 та ОСОБА_50 .

Ці обставини:

-підтверджуються показаннями ОСОБА_41 , ОСОБА_115 та ОСОБА_67 ;

-жодним належним та допустимим доказом не спростовуються.

13. Потерпіла ОСОБА_86 у своїх показаннях вказувала, що в обставинах цього кримінального провадження вона викликала поліцію. При цьому зауважувала, що саме почувши це, нападники залишили місце вчинення злочину.

Але жодних доказів навіть того, що ОСОБА_73 викликала поліцію, а тим більше того, що ці її дії вплинули на дії нападників матеріали кримінального провадження не містять.

Отже, ці твердження не можуть бути покладеними у підґрунтя судового рішення, як недоведені.

14. Потерпіла ОСОБА_86 у своїх показаннях вказувала, що під час подій, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, ОСОБА_76 , ОСОБА_42 та ОСОБА_50 також заволоділи 600 грн., що належали ОСОБА_81 .

Але ці обставини не є підтвердженими поза розумним сумнівом належними та допустимими доказами.

14.1. Так, сама ОСОБА_73 вказувала, що не бачила, як ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 заволоділи цим майном; про факт заволодіння ним дізналась пізніше від самого ОСОБА_8 .

14.2. Відомостей про заволодіння цим майном ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від самого ОСОБА_8 під час здійснення цього кримінального провадження отримано не було.

14.3. Усі отримані від ОСОБА_8 з цього приводу відомості, як доведено вище, не є допустимими доказами.

14.4. При цьому показовим є те, що відомості, надані в цій частині ОСОБА_8 , будучи недопустимими доказами, ще є й неконкретними та сумнівними.

Так, ОСОБА_8 , говорячи про викрадення в нього 600 грн., жодного разу не навів відомостей про те, як саме та ким саме ці кошти були в нього вилученими; вказував лише, що на початок подій, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, мав ці кошти у кишені, а після цих подій не зміг їх знайти.

Отже, факт вилучення ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_5 600 грн. в ОСОБА_8 суд вважає недоведеним.

В……Вирішуючи питання про зміст та спрямованість умислу ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_5 під час вчинення вказаних дій, суд враховує таке.

І......Верховний Суд Об`єднаною Палатою Касаційного Кримінального Суду у Постанові від 28 вересня 2020 року у справі № 640/18653/17 визначив таке

Під час встановлення вини та її змісту в кожному конкретному випадку суд виходить з того, що вона об`єктивно існує в реальній дійсності, встановлює її на підставі аналізу всіх зібраних у справі доказів. Суд пізнає вину так, як він встановлює й пізнає інші факти об`єктивної дійсності, що існують або відбуваються у зовнішньому світі поза свідомістю окремої людини чи свідомістю суддів. Ознаки суб`єктивної сторони вчинених злочинів та особливості психічного ставлення засудженого до вчинених діянь і їх наслідків встановлюються судами на підставі характеру вчиненого діяння та об`єктивно-предметних умов його вчинення, на підставі встановлених судом фактичних обставин вчинених злочинів, що закріплені належними і допустимими доказами, зібраними в порядку, передбаченому КПК, та оціненими відповідно до вимог ст. 94 КПК. Принцип суб`єктивного ставлення у провину в кримінальному праві має фундаментальне і основоположне значення для кваліфікації кримінального правопорушення.

ІІ……З огляду на таке суд, повертаючись до обставин цього кримінального провадження, відзначає наступне.

1. Встановлені вище обставини поза розумним сумнівом доводять, що дії ОСОБА_41 , ОСОБА_115 та ОСОБА_116 були спільними, отже під час їх вчинення реалізовувався спільний умисел.

2. Далі, з показань ОСОБА_115 та ОСОБА_41 , які узгоджуються із поясненнями ОСОБА_163 , вбачається, що в обставинах цього кримінального провадження вказані особи, вчиняючи встановлені вище дії, реалізовували умисел саме ОСОБА_41 .

3. З огляду на наведене суд повторно відзначає, що, як доведено вище, на час подій, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, ОСОБА_42 внаслідок наявного в нього психічного захворювання не міг повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними; таке, окрім іншого, означає, що він не міг чітко та адекватно сформувати та усвідомити мету своїх дій, їх мотиви та їх об`єктивне значення.

З огляду на таке суд повторно відзначає, що його пояснення мети, мотивів та значення дій під час вчинення правопорушення самі по собі не можуть бути підставою для визначення змісту та спрямованості його умислу; цей умисел має бути визначеним на підставі об`єктивних обставин кримінального провадження.

4. Далі, стосовно характеру вчиненого діяння, суд відзначає таке.

4.1. Вчинені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_48 /надалі нападниками/ дії поза розумним сумнівом включали проникнення в будинок АДРЕСА_1 .

4.2. Вчинені нападниками дії поза розумним сумнівом включали застосування насильства.

В той же час неможливо не відзначити, що насильство ними застосовувалось не відносно усіх мешканців будинку, але вибірково.

Так, в обставинах цього кримінального провадження ОСОБА_144 під час вчинення ОСОБА_48 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 протиправних дій отримала змогу безперешкодно залишити вказаний будинок; при цьому будь-яких спроб перешкодити їй у такому а тим більше вчинити будь-які дії щодо неї особисто будь-хто з нападників не вчиняв.

Ба більше, будь-хто з нападників навіть не робив спроб вчинити будь-які дії щодо неї особисто.

Таке не може бути поясненим інакше, ніж тим, що в обставинах цього кримінального провадження застосування насильства носило особистий, але не інструментальний характер.

4.3. Вчинені нападниками дії поза розумним сумнівом передбачали вилучення майна.

В той же час неможливо не відзначити, що дії щодо вилучення майна носили вибірковий, точніше вкрай обмежений характер.

(а) Так, як доведено вище, нападники вилучили лише подовжувачі, пательню, та підставку під неї.

Це майно вочевидь має незначну матеріальну цінність, навіть у клопотанні стверджується, що його вартість становить 1.044,35 грн.; ця вартість не перевищує межу, яка наразі законом встановлена для дрібної крадіжки.

(б) В той же час, матеріали огляду місця події доводять, що нападники не вживали жодних заходів щодо відшукання у будинку майна, яке об`єктивно становить матеріальну цінність не порушували обстановку у кімнатах, не відкривали ані шафи, ані шухляди; залишили недоторканим навіть сервант традиційне сховище грошей та цінних речей; врешті решт залишили недоторканою пенсію ОСОБА_144 у розмірі більше 4.000 грн..

Таке із проникненням до житла з корисливою метою навряд є сумісним.

(в) Суд також відзначає, що переконливих відомостей про те, що, проникаючи у житло, нападники мали заволодіти конкретно визначеним майном, матеріали кримінального провадження не містять.

(г) Відзначає суд й ту обставину, що вилучення нападниками подовжувачів, пательні та підставки під неї, будучи об`єктивно нездатним призвести до відчутних матеріальних втрат власників цих предметів, є цілком здатним завдати власникам істотних незручностей.

Наведене не може бути поясненим інакше, ніж тим, що в обставинах цього кримінального провадження вилучення майна мало за головну мету не незаконне збагачення нападників, але заподіяння незручностей мешканцям будинку.

4.4. Суд також відзначає, що проникнення нападників до будинку супроводжувалось демонстративною зухвалою дією розбиттям вікна будинку з вулиці.

4.5. Суд також відзначає, що матеріали кримінального провадження не містять об`єктивних відомостей про те, що свою протиправну поведінку нападники припинили вимушено.

5. Окремо суд відзначає характер «претензій», які висувались нападниками.

5.1. Так, суд повторює, що претензії, які висувались ОСОБА_164 стосувались не видачі певного майна, але виключно поведінки ОСОБА_67 , яка «жила з ОСОБА_8 , але брала гроші в ОСОБА_41 ».

5.2. Показовим з огляду на таке є те, що ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 у своїх показаннях вказували про те, що усвідомлена ними причина конфлікту полягала у тому, що «девушка» / ОСОБА_86 / була щось винна нападниками, та борг не віддавала.

6. Стосовно об`єктивно-предметних умов вчинення правопорушення нападниками суд відзначає таке.

6.1. Наведені вище фактичні обставини не дають підстав повною мірою погодитись із позицію ОСОБА_67 про те, що на момент подій, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, між нею та ОСОБА_10 не існувало жодних відносин.

Так, сама ОСОБА_73 повідомляла, що:

- ОСОБА_110 «дарував» /«давав просто так» їй речі;

-вона ці речі від нього приймала.

6.2. Встановлені вище позиції ОСОБА_41 та ОСОБА_67 стосовно цих відносин /ствердження ОСОБА_109 наявності між ними особистих відносин та заперечення ОСОБА_124 будь-яких відносин із ОСОБА_109 / самі по собі доводять, що в зв`язку із такими обставинами між ОСОБА_109 та ОСОБА_124 існував конфлікт через різні розуміння ними свого становища у цих обставинах.

Принагідно суд відзначає, що в цих обставинах ОСОБА_42 , з огляду на його позицію, претендував на особисті стосунки з ОСОБА_124 .

6.3. Показовим в цьому відношенні є те, що сама ОСОБА_73 у своїх показаннях фактично підтвердила наявність цього конфлікту, зауваживши, що ОСОБА_42 «нічого не зробить «просто так» та, давши річ, обов`язково за нею прийде».

7. Принагідно суд відзначає, що до цього конфлікту природно є причетним ОСОБА_8 , адже на момент подій, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження він мав тісні особисті стосунки із ОСОБА_126 .

Наведене у сукупності, а саме:

?те, що в обставинах цього кримінального провадження нападники реалізовували умисел ОСОБА_41 ;

?наявність конфлікту між ОСОБА_10 та ОСОБА_126 ;

?об`єктивно встановлені обставини вчинення протиправних дій нападниками, особливо:

-вибіркове застосування ними насильства /лише до осіб, які «задіяні» у цьому конфлікті/;

-вибіркове вилучення ними майна, втрата якого тягне головним чином незручності для його власників;

-сутність висловлених нападниками претензій

об`єктивно не може бути поясненим інакше, ніж тим, що спонукою дій нападників було незадоволення поведінкою ОСОБА_67 у відносинах із ОСОБА_10 (які той вважав особистими), а їх метою довести ОСОБА_69 «неправильність» такої поведінки.

Іншими словами метою дій нападників була демонстрація своєї зверхності відносно

ОСОБА_165 ……Принагідно суд відзначає, що сам ОСОБА_42 , пояснюючи свої дії в обставинах цього кримінального провадження як у суді, так прогнозовано ОСОБА_166 та ОСОБА_167 , посилається про те, що в обставинах цього кримінального провадження прийшов до ОСОБА_67 «забрать свои вещи»

З цього приводу суд відзначає таке.

1. Перш за все, суд вкотре нагадує, що на час подій, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, ОСОБА_42 внаслідок наявного в нього психічного захворювання не міг повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними; таке, окрім іншого, означає, що він не міг чітко та адекватно сформувати та усвідомити мету своїх дій, їх мотиви та їх об`єктивне значення.

2. Далі, суд відзначає, що наведене пояснення своїх дій ОСОБА_10 не відповідає об`єктивним обставинам кримінального провадження, які були встановлені вище.

3. В той же час суд відзначає, що встановлене вище дійсне значення дій нападників полягало у «доведенні» ОСОБА_72 «неправильності» її поведінки, яка полягала в отриманні речей від ОСОБА_41 .

З огляду на таке неможливо заперечити того, що запропоноване ОСОБА_10 пояснення значення його дій, не будучи адекватним, з дійсністю до певної міри узгоджується.

Ґ......Повертаючись з огляду на наведене до характеризуючи дії нападників, суд відзначає таке.

1. Встановлені вище дії загалом полягали у тому, що нападники:

-демонстративно розбили вікно у будинку;

-вдерлись в житловий будинок;

-пошкодили влаштовані в будинку мережі;

-заподіяли тілесні ушкодження ОСОБА_72 та ОСОБА_81 , які мешкали у будинку;

-порушили звичний хід життя мешканців будинку

Та суд відзначає, що такі дії вочевидь були зухвалими.

2. Суд також відзначає, що наприкінці подій, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, ОСОБА_42 вилучив певне належне ОСОБА_81 майно.

Враховуючи наведене, суд вважає встановлені судом фактичні обставини вчинення правопорушення та факт причетності ОСОБА_5 до його вчинення доведеними.

Мотиви визнання клопотання частково необґрунтованим

І......Органи досудового розслідування та публічне обвинувачення стверджували, ніби ОСОБА_5 , а також ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в обставинах цього кримінального провадження діяли з метою протиправного заволодіння майном ОСОБА_8 .

1. Стверджуючи таке, органи досудового розслідування прогнозовано виходили з того, що:

-одним з наслідків дій нападників було вилучення майна ОСОБА_8 ;

-інших, окрім вилучення цього майна, підстав для вчинення встановлених під час здійснення цього кримінального провадження дій нападників в дійсності не існувало.

Але з таким обґрунтуванням повною мірою погодитись неможливо з огляду на наступне.

1.1. Визначення змісту та спрямованості умислу виключно на підставі самих по собі наслідків дій сталим дороговказам, що визначені, зокрема, у процитованій вище Постанові Об`єднаної палати Касаційного Кримінального Суду у складі Верховного Суду від 28 вересня 2020 року у справі № 640/18653/17, суперечать.

Принагідно слід відзначити й те, що втрата ОСОБА_8 майна була не єдиним наслідком дій нападників; такими наслідками в обставинах цього кримінального провадження вочевидь були ще пошкодження вікна, заподіяння тілесних ушкоджень, створення незручностей для ОСОБА_67 та ОСОБА_88 тощо.

1.2. Далі, обґрунтовуючи тезу про те, що інші, окрім вилучення майна, підстави для вчинення встановлених під час здійснення цього кримінального провадження дій нападників в дійсності не існувало, органи досудового розслідування та публічне обвинувачення прогнозовано виходили з того, що:

-пояснення ОСОБА_41 про «борг» ОСОБА_7 перед ним слід сприймати буквально;

-при цьому ОСОБА_42 не спромігся навести перелік речей, які та мала б йому повернути та довести, що вилучені речі належали саме йому.

Але ці посилання не ґрунтуються на дійсному психічному стані ОСОБА_41 , який, як доведено вище, мав психічне захворювання, що позбавляло його можливості повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Більше того, психічний стан ОСОБА_41 під час досудового розслідування не встановлювався взагалі; відомості про такий стан були отриманими лише у суді під час судового розгляду.

Та ця вада досудового розслідування вочевидь перешкодила органам досудового розслідування та публічному обвинуваченню належним чином оцінити як пояснення самого ОСОБА_41 , так й інші обставини кримінального провадження.

Отже, обґрунтування органів досудового розслідування та публічного обвинувачення ґрунтуються на неповному встановленні обставин справи та вибірковій оцінці встановлених по справі фактів, з огляду на що не можуть бути покладеними у підґрунтя судового рішення.

2. В той же час, як доведено вище, дійсною метою дій, зокрема, ОСОБА_5 було не заволодіння майном ОСОБА_8 , але «довести» ОСОБА_72 «неправильність» її поведінки та свою вищість над нею.

Отже, твердження клопотання про наявність в діях ОСОБА_5 мети протиправне заволодіння майном ОСОБА_8 не відповідає дійсності.

З огляду на таке посилання, що містять це твердження, не можуть бути покладеними у підґрунтя судового рішення.

ІІ......Органи досудового розслідування та публічне обвинувачення стверджують, що перед вчиненням дій, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, ОСОБА_5 дійшов згоди з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 щодо спільних дій (зокрема вчинення нападу) з метою заволодіння майном ОСОБА_8 .

Але це твердження ґрунтується на тезі, ніби метою дій нападників в обставинах цього кримінального провадження було протиправне заволодіння майном ОСОБА_8 .

Але, як доведено вище, ця теза не відповідає дійсності, отже є хибною.

За такого хибною є й теза про те, ніби нападники (зокрема ОСОБА_5 ) дійшли згоди діяти з такою метою.

Отже, твердження клопотання про те, що ОСОБА_5 дійшов згоди з іншими особами щодо вчинення нападу з метою протиправного заволодіння майном ОСОБА_8 не відповідає дійсності.

З огляду на таке посилання, що містять це твердження, не можуть бути покладеними у підґрунтя судового рішення.

ІІІ......Органи досудового розслідування та публічне обвинувачення стверджували, ніби в обставинах цього кримінального провадження ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_8 тілесні ушкодження.

1. Прогнозовано, ці твердження ґрунтувались на:

-результатах пред`явлення ОСОБА_168 для впізнання за фотографіями;

-результатах пред`явлення ОСОБА_144 ОСОБА_5 для впізнання за фотографіями.

2. В той же час, як доведено вище, результати цих слідчих дій є неточними, з огляду на що не можуть використовуватись під час доказування у цьому кримінальному провадженні.

3. Інші ж докази, зокрема показання ОСОБА_67 у суді твердження про заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень ОСОБА_8 спростовують.

Таке доводить, що твердження клопотання про те, що ОСОБА_5 заподіював тілесні ушкодження ОСОБА_8 , не є доведеними у встановленому законом порядку.

З огляду на таке посилання, що містять це твердження, не можуть бути покладеними у підґрунтя судового рішення.

ІV......Органи досудового розслідування та публічне обвинувачення стверджували, ніби в обставинах цього кримінального провадження ОСОБА_5 вилучив в ОСОБА_8 грошові кошти.

1. Проте, як доведено вище, сам факт вилучення цих коштів не є доведеним у встановленому законом порядку.

2. До того ж, прогнозовано, ці твердження ґрунтуються на тому, ніби ОСОБА_5 заподіював ОСОБА_8 тілесні ушкодження.

Проте, як доведено вище, цей факт також не є доведеним у встановленому законом порядку.

Отже, твердження клопотання про те, що ОСОБА_5 заволодів належними ОСОБА_8 грошовими коштами, не є доведеними у встановленому законом порядку.

З огляду на таке посилання, що містять це твердження, не можуть бути покладеними у підґрунтя судового рішення.

Оцінка дій ОСОБА_5

А......Оцінюючи дії ОСОБА_5 , суд враховує такі приписи законодавства та настанови судової практики.

І......Відповідно до нормативного визначення, що міститься у статті 187 Кримінального Кодексу України, розбій - це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства.

1. Верховний суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного Кримінального Суду у постанові від 25 травня 2021 року у справі № 194/1006/17 сформулював такі висновки про застосування цієї норми:

З об`єктивної сторони розбій вчиняється у формі нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства.

Під нападом у складі розбою слід розуміти раптову, несподівану для потерпілого, короткочасну, агресивну, насильницьку дію, спрямовану на протиправне заволодіння чужим майном. Напад може бути як відкритим, так і таємним (наприклад, нанесення удару потерпілому з-за спини). За цією ознакою розбій відрізняється, з одного боку, від крадіжки, з іншого, - від грабежу.

Напад органічно пов`язаний із фізичним або психічним насильством, яке при розбої має так званий інструментальний характер - виступає способом заволодіння майном або його утримання. При цьому фізичне насильство може полягати у протиправному впливі не лише на зовнішні частини тіла потерпілого (механічне їх травмування), а й внутрішні (отруєння), а також в інших діях насильницького характеру, які створюють небезпеку для життя чи здоров`я потерпілого (насильницьке тримання його в небезпечних для життя та здоров`я умовах).

Під насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, слід розуміти заподіяння їй різного ступеню тілесних ушкоджень, а також інші насильницькі дії, які не призвели до певних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент заподіяння (насильство, що призвело до втрати свідомості чи мало характер мордування, здушення шиї, скидання з висоти, застосування електроструму, зброї, спеціальних знарядь тощо).

Погроза має місце тоді, коли винна особа, висловлюючись в будь-якій формі (словами, жестами, демонстрацією зброї тощо), бажає, щоб у потерпілого склалося враження, що, якщо він протидіятиме нападаючому або не виконає його вимог, ця погроза буде реалізована, а у потерпілого дійсно таке враження склалося. Це стосується і випадків, коли винна особа погрожує застосуванням предметів (зіпсованої зброї або й макета тощо), які завідомо для неї не можуть бути використані для реалізації погрози, якщо потерпілий сприймає ці предмети як такі, що являють собою небезпеку для життя чи здоров`я.

Головним критерієм реальності погрози при розбої є суб`єктивне сприйняття її потерпілим. При розмежуванні грабежу та розбою визначальним є характер застосованого до потерпілого насильства або погрози, як способу заволодіння чужим майном, при розбої воно є небезпечним для життя чи здоров`я, а при грабежі така небезпека відсутня.

2. Частина 3 статті 187 Кримінального Кодексу України передбачає проникнення у житло, як кваліфікуючу ознаку розбою.

ІІ......Інші злочини проти власності у Кримінальному Кодексі України та судовій практиці визначаються таким чином.

1. Відповідно до нормативного визначення, що міститься у статті 186 Кримінального Кодексу України грабіж це відкрите викрадення чужого майна

Натомість крадіжка, відповідно до нормативного визначення, що міститься у статті 185 Кримінального Кодексу України це таємне викрадення чужого майна.

2. Відповідно до статті 26 Кримінального Кодексу України

Співучастю у злочині є умисна спільна участь декількох суб`єктів злочину у вчиненні умисного злочину.

Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові № 10 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» розтлумачив таке.

«Учасники вчинення злочину групою осіб діють узгоджено, зі спільним умислом, і кожен із них безпосередньо виконує діяння, що повністю чи частково утворює об`єктивну сторону складу злочину. При цьому можливий розподіл функцій, за якого кожен співучасник виконує певну роль у вчиненні злочину.»

/пункту 24/

ІІI......Кримінальна відповідальність за умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження є передбаченою у статті 125 Кримінального Кодексу України.

IV......Відповідно до приписів статті 296 Кримінального Кодексу України, грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом визнається кримінальним правопорушенням та кваліфікується, як хуліганство.

1. Верховний Суд у своїй Постанові від 05 грудня 2019 року у справі № 556/1576/17 розтлумачив таке

Норми, передбачені [статтею 296 Кримінального Кодексу України] визначають обсяг (стан, зміст, певну сукупність) суспільних відносин, які охороняються їх дією, і водночас визначають умови, характер, підстави застосування заходів примусу до суб`єктів, які порушили встановлений ними обов`язок утримуватися від учинення дій певного змісту.

Об`єктом захисту цих норм є громадський порядок, який слід розуміти як стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших позаюридичних чинників і знаходить свій вияв (відображається) у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема права на відпочинок, усталених правил співжиття, комунікації (спілкування), у повазі та ставленні членів спільноти один до одного, у нормальному функціонуванні органів державної влади, місцевого самоврядування, різних установ, організацій, громадських об`єднань, інших інституцій, які займаються корисною суспільною діяльністю.

Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного (нікчемного) приводу. Хуліганські дії, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях. Водночас громадський порядок може бути порушений і за відсутності сторонніх осіб чи у присутності лише потерпілого (вночі, у безлюдному місці, у квартирі). Хуліганські дії можуть супроводжуватися ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою та/або фізичним насильством ... і призводять до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.

За зовнішнім виявом (набором фактів) хуліганство певним чином схоже на ряд інших діянь, зокрема найбільше на ті з них, які посягають на здоров`я, честь та гідність людини, її майно.

Разом із тим, надавати правильну кримінально-правову оцінку хуліганству та відмежовувати його від інших кримінально караних діянь належить, зокрема, за об`єктом злочину і такою ознакою суб`єктивної сторони злочину, як його мотив.

Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок та інші зазначені вище об`єкти захисту. Особливість мотиву хуліганства (явна неповага до суспільства) полягає у причинній зумовленості. Спонукання вчинити такі дії можуть бути різні. Поєднує їх те, що вони здебільшого позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби вищість (винятковість), протиставити себе іншим чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і установлених у суспільстві правил поведінки.

У контексті зазначеного слід послатися й на роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 10 «Про судову практику у справах про хуліганство», в яких зазначено, що суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій. Дії, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями Кримінального кодексу України, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише у тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Пленум Верховного Суду України у пункті 5 своєї Постанови № 10 від 22 грудня 2006 року «Про судову практику у справах про хуліганства» розтлумачив таке.

За ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла.

Хуліганством, яке супроводжувалось винятковим цинізмом, можуть бути визнані дії, поєднані з демонстративною зневагою до загальноприйнятих норм моралі, наприклад, проявом безсоромності чи грубої непристойності, знущанням над хворим, дитиною, особою похилого віку або такою, яка перебувала у безпорадному стані, та ін.

2. Частина 2 статті 296 Кримінального Кодексу України передбачає кваліфікуючу ознаку хуліганства - вчинення його «групою осіб».

Пленум Верховного Суду України у пункті 6 Постанови № 10 від 22 грудня 2006 року «Про судову практику у справах про хуліганства» розтлумачив, що

Хуліганство визнають учиненим групою осіб і кваліфікують за ч. 2 ст. 296 КК у разі участі в злочинних діях декількох (двох і більше) виконавців незалежно від того, яка форма співучасті (ст. 28 КК) мала місце. Кваліфікація за цією ознакою дій осіб, які вчинили злочин за попередньою змовою або організованою групою, не виключає визнання зазначених обставин такими, що обтяжують покарання (п. 2 ч. 1 ст. 67 КК).

3. Частина 4 статті 296 Кримінального Кодексу України передбачає кваліфікуючу ознаку хуліганства - вчинення його «із застосуванням вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень»

Пленум Верховного Суду України у Постанові № 10 від 22 грудня 2006 року «Про судову практику у справах про хуліганства» розтлумачив, що

Вирішуючи питання щодо наявності в діях винної особи такої кваліфікуючої ознаки хуліганства, як застосування ... предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень (ч. 4 ст. 296 КК) слід враховувати, що ця ознака має місце лише в тих випадках, коли винний за допомогою названих предметів заподіяв чи намагався заподіяти тілесні ушкодження або коли використання цих предметів під час учинення хуліганських дій створювало реальну загрозу для життя чи здоров`я громадян.

...

Спеціально пристосованими для нанесення тілесних ушкоджень слід визнавати предмети, які пристосовані винною особою для цієї мети наперед або під час учинення хуліганських дій, а заздалегідь заготовленими - предмети, які хоч і не зазнали якоїсь попередньої обробки, але ще до початку хуліганства були приготовлені винним для зазначеної мети.

Використання при вчиненні хуліганства ножів, які не належать до холодної зброї, ... є підставою для кваліфікації дій винної особи за ч. 4 ст. 296 КК не тільки в тих випадках, коли вона заподіює ними тілесні ушкодження, а й тоді, коли ця особа за допомогою зазначених предметів створює реальну загрозу для життя чи здоров`я громадян.

Застосування або спроба застосування предметів, підібраних на місці злочину, які не були спеціально пристосовані для нанесення тілесних ушкоджень, не дає підстав для кваліфікації дій винного за ч. 4 ст. 296 КК

При вчиненні хуліганства групою осіб за ч. 4 ст. 296 КК можуть бути кваліфіковані дії тих його учасників, які особисто застосували зброю або інший предмет, спеціально пристосований чи заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, а також тих осіб, які хоча самі й не застосовували зазначених знарядь, але дали згоду чи в інший спосіб сприяли їх застосуванню іншими виконавцями цього злочину. Якщо один з учасників злочину застосував такі знаряддя без відома інших, то відповідальність за ч. 4 ст. 296 КК має нести лише він.

/пункти 9 12/

Б……З огляду на наведені нормативні приписи та настанови судової практики, суд, повертаючись до обставин цього кримінального провадження, відзначає таке.

І……Наведені нормативні приписи та настанови судової практики дають підстави для висновків про таке.

1. Злочин, передбачений частиною 3 статті 187 Кримінального Кодексу України є складним (складеним), адже складається з декількох злочинних діянь:

-протиправне вторгнення в житло потерпілого;

-застосування насильства до потерпілого або погроза у застосуванні такого насильства;

-протиправного вилучення майна

кожне з яких, якщо розглядати їх відокремлено (ізольовано), є єдиним самостійним злочином (передбаченим у нормах цього Кодексу, що передбачають відповідальність за злочини проти життя й здоров`я особи, а також передбаченим статтями 185/186 Кримінального Кодексу України), але внаслідок їх органічної єдності утворюють один одиничний злочин, який охоплюється ознаками однієї частини однієї статті цього Кодексу.

При цьому обов`язковими елементами суб`єктивної сторони, зокрема, застосування насильства в межах розбійного нападу, є, окрім іншого корисливий мотив та спеціальна мета заволодіння чужим майном.

2. Натомість, обов`язковим елементом суб`єктивної сторони хуліганства є хуліганський мотив, який полягає, зокрема, у бажанні особи показати свою ніби вищість (винятковість), протиставити себе іншим.

З об`єктивної сторони хуліганство може полягати у застосуванні насильства, пошкодженні майна, інших діях, що порушують громадський порядок.

Такі дії утворюють об`єктивну сторону хуліганства у разі, якщо характеризуються, зокрема, особливою зухвалістю та посягають на громадський порядок, тобто - стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших позаюридичних чинників і знаходить свій вияв (відображається) у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема права на відпочинок, усталених правил співжиття, комунікації (спілкування), у повазі та ставленні членів спільноти один до одного.

3. При цьому ані буква, ані дух закону не вказують про те, що відсутність в діях особи елементів одного з діянь, що утворюють складений злочин, тягне за собою відсутність в його діях складу кримінального правопорушення в цілому, зокрема складів кримінальних правопорушень, які, втративши органічну єдність з іншими частинами складного злочину, набувають ознак самостійних злочинних діянь.

ІІ......З огляду на наведене суд, стосовно обставин цього кримінального провадження, відзначає таке.

1. Як доведено вище, в обставинах цього кримінального провадження нападники, зокрема ОСОБА_5 діяли з метою довести свою зверхність відносно ОСОБА_67 .

Така мета складу кримінального правопорушення, передбаченого статтею 187 Кримінального Кодексу України не утворює але - є притаманною хуліганському мотиву.

2. Далі, суд нагадує, що, як встановлено вище, дії нападників, зокрема ОСОБА_5 , полягали у тому, що вони:

-демонстративно розбили вікно у будинку;

-вдерлись в житловий будинок;

-пошкодили влаштовані в будинку мережі;

-заподіяли тілесні ушкодження ОСОБА_72 та ОСОБА_81 , які мешкали у будинку;

-порушили звичний хід життя мешканців будинку

Такі дії, по-перше, вочевидь характеризуються особливою зухвалістю.

По-друге ж, вони не тільки посягали на життя та здоров`я ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , але також на громадський порядок, зокрема на такі його вияви, як безпечність громадського спокою, охорону здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема права на відпочинок, усталених правил співжиття, комунікації (спілкування), у повазі та ставленні членів спільноти один до одного.

Таке знайшло вияв у розбитті вікна, зухвалому проникненню до приміщень будинку, демонстративному запереченні прав ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на відпочинок; самій неприхованості дій нападників.

Наведене у сукупності доводить, що дії нападників, зокрема ОСОБА_5 утворюють склад злочину, передбаченого статтею 296 Кримінального Кодексу України хуліганства.

3. Та обставина, що хуліганські дії вчинялись не лише ОСОБА_5 , але в групі осіб доводять наявність в діях ОСОБА_5 кваліфікуючої ознаки, передбаченої частиною 2 статті 296 Кримінального Кодексу України.

4. Далі, як доведено вище, в обставинах цього кримінального провадження під час вчинення хуліганських дій ОСОБА_76 використовував ніж.

В той же час, як доведено вище, цей ніж він підібрав на місці вчинення злочину.

Відповідно до процитованих вище дороговказів, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 10, таке підстав для кваліфікації дій будь-кого з нападників, зокрема й ОСОБА_5 за частиною 4 статті 296 Кримінального Кодексу України не утворює.

5. Як доведено вище, в обставинах цього кримінального провадження під час вчинення хуліганських дій ОСОБА_42 також використовував ніж.

При цьому цей ніж він приніс із собою на місце вчинення злочину.

В той же час, матеріали кримінального провадження не містять жодних доказів того, що ОСОБА_5 давав згоду, а тим більше сприяв ОСОБА_10 у застосуванні ножа для вчинення хуліганських дій.

Відповідно до процитованих вище дороговказів, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 10 за таких обставин підстави для кваліфікації дій особисто ОСОБА_5 за частиною 4 статті 296 Кримінального Кодексу України є відсутніми.

6. Як доведено вище, наприкінці подій, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, ОСОБА_42 зібрав до свого рюкзаку належні ОСОБА_8 речі та, утримуючи їх, покинув місце вчинення злочину.

Оцінюючи цю обставину в аспекті кваліфікації дій ОСОБА_5 , суд відзначає таке.

6.1. Як доведено вище, між, зокрема, ОСОБА_10 та ОСОБА_5 не було досягнуто попередньої згоди щодо спільного вилучення майна.

6.2. Матеріали кримінального провадження не містять відомостей про те, що така згода між ними була досягнутою під час вчинення хуліганських дій.

6.3. Матеріали кримінального провадження дійсно доводять, що часину з вилученого за таких обставин майна подовжувачі ОСОБА_5 «збирав» по квартирі.

Але такі дії цілком охоплюються хуліганським мотивом (адже полягають у пошкодженні влаштованих у будинку мереж та створенні незручностей для його мешканців) та самі по собі до корисливого вилучення майна не призводять.

6.4. Будь-яких доказів того, що під час вчинення цих дій ОСОБА_5 переслідував корисливу мету, матеріали кримінального провадження не містять.

6.5. Більше того, такі дії ОСОБА_41 цілком можуть бути поясненими тим, що умисел на вилучення майна виник в нього раптово наприкінці вчинення злочину; доказів на спростування такого матеріали справи не містять.

Отже, матеріали кримінального провадження не містять доказів того, що ці дії ОСОБА_41 охоплювались умислом ОСОБА_5 та відповідали меті ОСОБА_5 .

За такого будь-які підстави для того, щоб інкримінувати ці дії або ж їх наслідки ОСОБА_5 є відсутніми.

Додаткові застереження

Вирішуючи питання про те, чи можуть встановлені судом обставини використовуватись для обґрунтування застосування відносно ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру, суд відзначає наступне.

А......Підґрунтям для вирішення цього питання є такі приписи законодавства та настанови судової практики.

І......Відповідно до частини 2 статті 291 Кримінального Процесуального Кодексу України

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру має відповідати вимогам статті 291 цього Кодексу, а також містити інформацію про примусовий захід медичного характеру, який пропонується застосувати, та позицію щодо можливості забезпечення участі особи під час судового провадження за станом здоров`я.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 291 Кримінального Процесуального Кодексу України клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру має містити, окрім іншого,

виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність...

ІІ......Процитовані вище приписи статті 512 Кримінального Процесуального Кодексу України визначають, що судовий розгляд клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за загальними правилами цього Кодексу.

1. Відповідно до статті 331 Кримінального Процесуального Кодексу України

Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

/частина 1/

...

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

/частина 3/

2. У Постанові від 25 квітня 2024 року у справі № 759/7085/22 Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного Кримінального Суду виснував таке

поняттям «межі обвинувачення» у розумінні частини 1 статті 337 у взаємозв`язку з положеннями пункту 5 частини 2 статті 291 КПК охоплюється, серед іншого, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

У Постанові від 24 листопада 2016 року у справі № 5-328кс16 Верховний Суд, окрім іншого, зазначив, що обвинувачення складається з трьох складових - фабули обвинувачення /тобто - виклад фактичних обставин вчиненого злочину/ яка є фактичною моделлю вчиненого злочину, а також - юридичного формулювання: формули /тобто - правової кваліфікації/ та формулювання обвинувачення /тобто - формулювання вчиненого особою діяння, передбаченого Кримінальним Кодексом України/, яке є правовою моделлю злочину, вказівкою на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

3. У Постанові від 17 жовтня 2022 року Об`єднана Палата Касаційного Кримінального Суду зазначила, зокрема, таке

На підставі системного аналізу і тлумачення положень КПК щодо судового провадження, здійснюваного судом першої інстанції, завданням суду першої інстанції є оцінка доказів, зібраних слідчим і викладених слідчим чи прокурором в обвинувальному акті, на підставі якої суд вирішує питання про те, чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону про кримінальну відповідальність він передбачений, та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення (пункти 1-3 ч. 1 ст. 368 КПК).

... суд оцінює висунуте обвинувачення з позиції підтвердження (непідтвердження) доказами обставин, що за ст. 91 КПК підлягають доказуванню, і за встановленими фактичними обставинами суд застосовує закон про кримінальну відповідальність, чим підтверджує або спростовує припущення (твердження) слідчого (прокурора), викладене в обвинувальному акті щодо юридичної оцінки кримінального правопорушення.

Зміна кримінально-правової кваліфікації судом може виражатись у зміні юридичної оцінки встановлених фактичних обставин, тобто у зміні формули кваліфікації і формулювання обвинувачення.

КПК не визначає окремих підстав зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення місцевим судом. Очевидно, ними можуть бути лише загальні підстави зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, які обумовлені положеннями ч. 1 ст. 2 КК, і за наявності таких підстав суд зобов`язаний змінити правову кваліфікацію кримінального правопорушення в аспекті застосування положень ч. 3 ст. 337 КПК.

Важливим для вирішення питання про дотримання приписів кримінального процесуального закону є виклад стороною обвинувачення саме фактичних обставин кримінального правопорушення, адже їх відображення має суттєве значення для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді, належної реалізації права на захист, а також правильної кваліфікації кримінального правопорушення.

Фактичні обставини визначають своїм змістом фабулу обвинувачення, яка віддзеркалює фактичну модель вчиненого кримінального правопорушення, а формула кваліфікації і формулювання обвинувачення є правовою оцінкою кримінального правопорушення, фактичною вказівкою на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

А у Постанові від 29 травня 2024 року Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного Кримінального Суду виснував таке.

Кримінальний процесуальний закон вимагає обов`язкового відображення трьох складників щодо висунутого обвинувачення: фактичних обставин кримінального правопорушення (фабули обвинувачення); правової кваліфікації (формули обвинувачення); формулювання обвинувачення. При цьому фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі.

Суд звертає увагу, що для вирішення питання про дотримання приписів кримінального процесуального закону важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, адже правильне їх відображення має суттєве значення для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та належної реалізації права на захист. Фактичні обставини визначають своїм змістом фабулу обвинувачення, яка є фактичною моделлю вчиненого злочину. Юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) є правовою моделлю кримінального правопорушення, фактичною вказівкою на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

У цьому провадженні викладена стороною обвинувачення в обвинувальному акті фабула обвинувачення за ч. 3 ст. 185 КК віддзеркалює обставини, які сторона обвинувачення вважала доведеними...

Саме від обвинувачення такого змісту [обвинувачений] захищався під час досудового розслідування та в ході судового розгляду ..., і вказане дає підстави до висновку про належне усвідомлення суті висунутого за ч. 3 ст. 185 КК обвинувачення (таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням у сховище).

За безпосереднім дослідженням доказів суд першої інстанції встановив, [підтверджені доказами обставини вчинення злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України]

Викладені в мотивувальній частині оскарженого вироку фактичні обставини містять відображення всіх ознак інкримінованого кримінального правопорушення, які є істотними для вирішення питання про кваліфікацію дій засудженого та інші кримінально-правові наслідки. Формулювання обвинувачення відповідає тексту диспозиції відповідної кримінально-правової норми, формула кваліфікації судом також наведена правильно. Активна процесуальна поведінка сторони захисту свідчить про те, що захист здійснювався саме від висунутого засудженому обвинувачення, зміст якого останній усвідомлював правильно.

Сторона захисту безпідставно посилається на вихід судом за межі висунутого обвинувачення, оскільки за обвинувальним актом йдеться про те, що проникнення відбулося шляхом «пошкодження замка брами», а за встановленими судами попередніх інстанцій обставинами - шляхом «проникнення на огороджену територію».

Вище вже йшлося, що для встановлення кваліфікуючої ознаки «проникнення» принципове значення має встановлений власником обмежений режим доступу та наявність у особи умислу на незаконне вторгнення (входження, потрапляння) до сховища в обраний нею спосіб з метою заволодіння чужим майном. В цьому провадженні відповідні обставини із достатньою повнотою відображені в обвинувальному акті, а висновки суду за результатами дослідження і оцінки доказів щодо обставин проникнення не можна вважати виходом за межі обвинувачення. На виконання приписів статей 91, 94, 368, 370, 374 КПК судом у вироку проаналізовані всі обставини, які підлягають доказуванню в цьому провадженні, судовий розгляд здійснено із дотриманням вимог ст. 337 цього Кодексу.

Відображення у вироку того, що за дослідженням доказів судом встановлено місце знаходження викраденої ... деревини ... є прямим виконанням вимог вказаних вище статей КПК, адже посилання у судовому рішенні на докази, покладені в обґрунтування висновків суду, та відображення і аналіз їх змістовної складової є обов`язком суду за відповідними приписами.

Викладені в мотивувальній частині оскарженого вироку фактичні обставини містять відображення всіх ознак інкримінованого кримінального правопорушення, які є істотними для вирішення питання про кваліфікацію дій засудженого. Формулювання обвинувачення відповідає тексту диспозиції відповідної кримінально-правової норми, формула кваліфікації судом також наведена правильно.

ІІІ......Санкція частини 3 статті 187 Кримінального Кодексу України передбачає можливість призначення основного покарання лише у вигляді позбавлення волі на строк від 07 до 12 років.

Санкція частини 2 статті 296 Кримінального Кодексу України передбачає можливість призначення основного покарання у вигляді:

-обмеження волі на строк до 05 років;

-позбавлення волі на строк до 04 років.

IV……Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного Кримінального Суду, у Постанові від 24 жовтня 2019 року у справі № 397/548/18, даючи оцінку неправильного зазначення в обвинувальному акті адреси місця вчинення злочину, зазначив таке

колегія суддів приходить до висновку, що вироком місцевого суду в повній мірі визначено формулювання обвинувачення із конкретизацією місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, а посилання сторони захисту на не встановлення місця вчинення злочину є необґрунтованими, оскільки, на переконання колегії суддів, місце події встановлено правильно, а зазначена помилка у фактичній адресі місця вчинення злочину не є суттєвою та ніяким чином не вказує на відсутність місця події.

Б……Наведені нормативні приписи та настанови судової практики дають підстави для висновків про таке.

1. Підстави для застосування примусових заходів медичного характеру утворюють лише фактичні обставини вчинення протиправного діяння, якими прокурор обґрунтовує заявлене клопотання. Ці фактичні обставини мають містити відображення всіх ознак стверджуваного прокурором правопорушення, передбаченого Кримінальним Кодексом України.

2. Під час розгляду такого клопотання суд зобов`язаний оцінити докази, зібрані слідчим, на підставі чого вирішити питання про те, чи мало місце діяння, викладене в клопотанні та чи містить це діяння елементи складу кримінального правопорушення і якою статтею закону про кримінальну відповідальність цей склад передбачений.

Таким чином суд має перевірити версію органів досудового розслідування та публічного обвинувачення про те, що протиправне діяння було вчиненим, а його елементи відповідають елементам складу кримінального правопорушення.

3. У разі, якщо внаслідок судового розгляду була підтверджена лише частина обставин, які обґрунтовують клопотання, а решта обставин свого підтвердження не знайшла, суд має вирішити, чи відображають підтверджені обставини елементи складу діяння, передбаченого Кримінальним Кодексом України.

4. При цьому «частиною» обставин, які обґрунтовують клопотання, можуть вважатись такі, які, відображаючи елементи складу протиправного діяння, передбаченого Кримінальним Кодексом:

-або - є прямо викладеними у клопотанні;

-або - у клопотанні не викладені, але, будучи нерозривно пов`язаними з викладеними у клопотанні, призводять до покращення становища особи, відносно якої завбачається застосування примусових заходів медичного характеру.

5. Фактичні обставини, які не вказані у клопотанні та не призводять до покращення становища особи, відносно якої завбачається застосування примусових заходів медичного характеру, підстав для застосування відносно такої особи примусових заходів виховного характеру не утворюють.

6. Уточнення внаслідок судового розгляду обставин, що не містять відображення елементів складу правопорушення на вирішення питання про наявність підстав для застосування примусових заходів медичного характеру не впливають.

7. Суд також може усунути помилки (описки), допущені під час вказівки, зокрема, на місце вчинення злочину у разі, якщо такі помилки є очевидними та їх виправлення не впливає на зміст вчиненого правопорушення.

В......З огляду на таке суд, повертаючись до обставин цього кримінального провадження, відзначає наступне.

І......За версією, що викладена в клопотанні про застосування відносно ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру /надалі клопотанні/ стверджується, що той, діючи спільно із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , 09 грудня 2020 року близько 19:00 години проник у будинок АДРЕСА_1 , де ними були заподіяні тілесні ушкодження ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та демонтовані подовжувачі, які в подальшому були вилучені.

Ці обставини знайшли своє підтвердження за наслідками судового розгляду.

ІІ......Далі, у клопотанні стверджується, що вказані дії нападники, зокрема ОСОБА_5 вчиняли з корисливих мотивів, з метою заволодіння майном ОСОБА_8 .

Проте, ця обставина не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду; натомість внаслідок дослідження доказів у справі судом встановлено, що вказані дії нападники, зокрема ОСОБА_5 вчинили з хуліганських мотивів.

Стосовно цього суд відзначає наступне.

1. Про вчинення ОСОБА_5 дій з хуліганських мотивів в обґрунтування застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру прокурор не посилався.

2. Факт вчинення ОСОБА_5 дій з хуліганських мотивів є нерозривно пов`язаним з вказаними прокурором та підтвердженими за наслідками судового розгляду фактами, що стосуються дій ОСОБА_5 в обставинах, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження.

3. Факт вчинення ОСОБА_5 дій з хуліганських мотивів призводить до того, що у вчиненому ним діянні відображають лише елементи передбаченого Кримінальним Кодексом України діяння, яке є значно менш суспільно небезпечним, ніж те, про вчинення якого стверджував прокурор в обґрунтування клопотання /лише елементи діяння, передбаченого у статті 296 Кримінального Кодексу України замість вказаного прокурором діяння, передбаченого статтею 187 Кримінального Кодексу України/

Таке становище ОСОБА_5 істотно покращує.

Отже, факт вчинення ОСОБА_5 протиправного діяння з хуліганських мотивів в обставинах цього кримінального провадження може використовуватись для обґрунтування застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру.

ІІ......Далі, у клопотанні стверджується, що під час вказаних спільних дій ОСОБА_5 заподіював ОСОБА_8 тілесні ушкодження.

Проте, ця обставина не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду; натомість внаслідок дослідження доказів у справі судом встановлено, що під час вказаних спільних дій тілесні ушкодження ОСОБА_8 заподіювала інша особа, а ОСОБА_5 лише демонтував та перемістив подовжувачі.

Стосовно цього суд відзначає наступне.

1. Факти заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 та від`єднання подовжувачів під час вчинення спільних дій, в яких брав участь ОСОБА_5 , вказувались прокурором в обґрунтування клопотання та внаслідок судового розгляду підтверджені.

2. Про вчинення ОСОБА_5 дій щодо від`єднання подовжувачів в обґрунтування застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру прокурор не посилався.

В той же час, з огляду на те, що таке мало місце під час вчинення спільних дій, які вказані у клопотанні, уточнення особи, яка вчиняла згадану частину спільних дій не призводить до відображення нових елементів передбаченого Кримінальним Кодексом України діяння ОСОБА_5 .

3. При цьому факт вчинення ОСОБА_5 дій щодо від`єднання подовжувачів замість заподіяння тілесних ушкоджень призводить до того, що його участь у спільних діях характеризувалась меншою інтенсивністю та становила мешу суспільну небезпеку, ніж та, що визначена в клопотанні.

Таке становище ОСОБА_5 покращує.

Отже, той факт, що в обставинах цього кримінального провадження під час вчинення спільних хуліганських дій ОСОБА_5 лише від`єднав подовжувачі, може використовуватись для обґрунтування застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру.

ІІІ......Далі, внаслідок розгляду цього кримінального провадження судом уточнені обставини проникнення нападників у приміщення будинку АДРЕСА_1 , зокрема те, що під час такого проникнення ОСОБА_5 робив вікно.

Стосовно цього суд відзначає наступне.

1. Сам факт проникнення нападників (зокрема ОСОБА_5 ) до вказаного будинку, вказувався прокурором в обґрунтування клопотання та внаслідок судового розгляду є підтвердженим.

2. Конкретні обставини проникнення, зокрема дії ОСОБА_5 щодо розбиття вікна в обґрунтування застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру прокурором не наводились.

3. При цьому уточнення цих обставин призвело до уточнення мотивів дій ОСОБА_5 ; таке уточнення, як доведено вище, тягне покращення його / ОСОБА_5 / становища.

Отже, уточнення, що аналізується, також призводить до покращення становища ОСОБА_5 ..

4. При цьому суд відзначає, що підставами для такого уточнення стали матеріали кримінального провадження, зокрема пояснення ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та результати огляду місця події, які неодноразово обговорювались у суді у присутності ОСОБА_5 .

Отже, це уточнення не призвело до порушення права ОСОБА_5 на захист.

Отже, встановлені судом обставини проникнення нападників, зокрема ОСОБА_5 до будинку АДРЕСА_1 в обставинах цього кримінального провадження може використовуватись для обґрунтування застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру.

ІV......Та обставина, що частина вказаних у клопотанні фактичних обставин не була підтверджена внаслідок судового розгляду, не виключає можливість використання решти обставин в обґрунтування застосування відносно ОСОБА_5 примусових заходів

V……Судом також відзначається, що у поданому прокурором клопотанні адреса місця вчинення протиправного діяння місця проживання ОСОБА_8 та ОСОБА_7 зазначена, як будинок АДРЕСА_1 замість правильного будинок АДРЕСА_12 .

Стосовно цих обставин суд відзначає таке.

1. В обставинах цього кримінального провадження визначальною ознакою місця вчинення злочину є не юридична адреса, але те, що це місце є місцем проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Та саме за допомогою цієї ознаки місце вчинення правопорушення позначалось та сприймалось усіма учасниками кримінального провадження.

2. Далі, як зазначено вище, це місце оглядалось слідчим в присутності батьків ОСОБА_8 та двох понятих, під час його огляду застосовувалась відео зйомка.

При цьому слідчим за участі вказаних осіб було встановлено, що юридична адреса цього місця є такою місто Миколаїв, вул. 8 Слобідська, 26а.

3. При цьому матеріали цього огляду досліджувались у суді за участі усіх сторін, про неточність в цих матеріалах сторони кримінального провадження не посилались.

Отже, в обставинах цього кримінального провадження вказівка на номер будинку в клопотанні містить очевидну технічну помилку (описку), її виправлення ані на суть діяння, про яке йдеться у клопотанні, ані на сприйняття змісту клопотання не впливає та не тягне за собою погіршення становища ОСОБА_5 ..

За такого суд вважає за можливе під час постановлення цієї ухвали зазначити вірну юридичну адресу місця вчинення правопорушення будинок АДРЕСА_1 .

Отже, встановлені внаслідок судового розгляду обставини можуть використовуватись для обґрунтування застосування відносно ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру.

Фактичні обставини, встановлені судом під час вирішення питань про те, чи вчинив ОСОБА_5 протиправне діяння у стані неосудності та чи захворів він після його вчинення на психічну хворобу, що виключає застосування до нього покарання.

А……З приводу цих обставин судом досліджені такі докази:

-висновок експертів № 311 від 12 березня 2024 року;

-пояснення експерта ОСОБА_96 щодо змісту цього висновку.

Зміст наданих суду джерел доказів.

І……В межах цього кримінального провадження відносно ОСОБА_5 на підставі ухвали Центрального районного суду міста Миколаєва від 25 січня 2023 року була проведена комплексна амбулаторна психолого-психіатрична експертиза, за наслідками якої був складений висновок № 311 від 12 березня 2024 року.

Зміст цього висновку зводиться до такого.

1. Дослідження проводилось та висновок складався комісією експертів у складі:

- ОСОБА_93 лікувальна справа, вища категорія з судової психіатрії (сертифікат № 704, свідоцтво № 22), вищий кваліфікаційний клас судового експерта (свідоцтво МОЗ України № 149, наказ МОЗ України № 1291 від 17.07.2023 р., дійсне до 17.07.2028 р.), стаж експертної роботи 26 років, головний судовий експерт, в.о. начальника Миколаївської філії судово-психіатричних експертиз, кандидат медичних наук;

- ОСОБА_94 повна вища освіта за фахом (психологія), вища категорія, другий кваліфікаційний клас судового експерта (свідоцтво МОЗ України № 36, наказ МОЗ України № 1292 від 17.07.2023 року, дійсне до 17.07.2028 р.) стаж експертної роботи 19 років, головний експерт-психолог судовий, кандидат психологічних наук.

2. Перед початком дослідження експерти були попередженими «про відповідальність за надання явно неправдивих висновків та за відмову експерта(ів) від виконання покладених на нього(них) обов`язків за статтями 384, 385 Кримінального Кодексу України».

3. На вирішення експерта були поставлені такі запитання

-чи страждає на теперішній час обвинувачений ОСОБА_169 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , хронічним психічним захворюванням, недоумством або іншим хворобливим станом психіки? Якщо так, то яким саме та чи може він в зв`язку із таким усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними?

-чи страждав обвинувачений ОСОБА_169 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , на момент вчинення інкримінованого йому діяння, хронічним психічним захворюванням, недоумством або іншим хворобливим станом психіки? Якщо так, то яким саме та чи міг він в зв`язку із таким усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними?

-чи перебував ОСОБА_5 на момент вчинення інкримінованого йому діяння або на теперішній час у стані обмеженої осудності?

-чи знаходився обвинувачений ОСОБА_169 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , на момент вчинення інкримінованого йому діяння у стані тимчасового розладу психічної діяльності? Якщо так, то чи міг він внаслідок такого стану усвідомлювати свої дії та керувати ними?

-чи потребує ОСОБА_5 застосування до нього примусових заходів медичного характеру, якщо так, то яких саме?

-чи присутні в обвинуваченого ОСОБА_5 індивідуально-психологічні особливості, які могли суттєво вплинути на його поведінку при скоєнні інкримінованого діяння?

-чи знаходився обвинувачений ОСОБА_5 в момент скоєння інкримінованого йому діяння в якому-небудь емоційному стані (стрес, емоційна напруга, фрустрація тощо), який міг суттєво вплинути на його свідомість та діяльність?

-чи знаходився обвинувачений ОСОБА_5 в момент скоєння інкримінованого йому діяння в стані фізіологічного афекту?

4. Для дачі висновку експертом були використані:

-матеріали кримінальної справи № 490/3235/23 провадження № 1-кп/490/82/2023 в 4-х томах;

-медична карта амбулаторного хворого № 725 (додатково 09.10.2023 р.);

-медична карта амбулаторного хворого з МОПБ № 1 № 1268а (додатково 09.10.2023 р.);

-медична карта амбулаторного хворого з ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» лікаря-психіатра б/н (додатково 09.10.2023 р.);

-акт № 293/1 огляду МСЕК від 07 грудня 2010 року;

-медична карта стаціонарного хворого № 3190/498 (додатково 09.10.2023 р.);

-медична карта стаціонарного хворого № 2115/384 (додатково 09.10.2023 р.);

-медична карта стаціонарного хворого № 4025/583/16 (додатково 09.10.2023 р.);

-медична карта стаціонарного хворого № 4356/569/12 (додатково 09.10.2023 р.);

-характеристика та медична довідка на 6 арк. (надані додаткового (додатково 07.03.2024 року);

-копія ухвали суду про призначення амбулаторної судової психолого-психіатричної експертизи від 25.01.2023 року

5. Далі, у висновку наведені «обставини справи» відповідно до:

-тексту ухвали суду від 25 січня 2023 року;

-показань потерпілих та свідків, викладених в ухвалі слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва ОСОБА_51 від 20 листопада 2020 року про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу;

-матеріалів кримінального провадження, у яких відображені обставини участі ОСОБА_5 у судових засіданнях

6. Далі у висновку наведений хід експертного дослідження.

Зокрема, відзначається таке.

6.1. Експертами проаналізовані відомості, отримані при дослідженні поданих на експертизу об`єктів, що стосуються психічного стану особи, анамнез життя, анамнез хвороби.

6.2. Також експертами був оцінений психічний стан ОСОБА_5 на момент проведення експертного дослідження.

При цьому експертами було відзначене таке.

«Свідомість не порушена. Орієнтування збережене у власній особистості, часі, місці перебування неточно. Мету дослідження пояснити не зміг, хоча раніше вже проходив на етапі досудового розслідування амбулаторну судово-психіатричну експертизу. В ситуації бесіди та на протязі всього дослідження пасивний. Відповіді на запитання після стимуляції, тривалих пауз, з шперунгами. Афективних реакцій не відмічається. Емоційно не виразний. Мова тиха, періодами слабо модульована, нерозбірлива. Увага нестійка. Відповіді не завжди по суті запитань, іноді взагалі відсутні. Маячні ідеї активно не висловлює. Обмани сприйняття заперечує, поведінкою не виявляє. Мислення сповільнене, малопродуктивне, в`язке. Інтелектуально-мнестичні функції знижені. Коло інтересів обмежене. За обставин, що мають значення за кримінальним провадження, жодних пояснень не надає. Критика формальна».

6.3. Окрім цього, експертами було проведене психологічне дослідження ОСОБА_10 , його неврологічний стан та його соматичний стан.

При цьому експертами особливо відмічено таке.

«Зовнішній вигляд вкрай неохайний. Все дуже брудне. На ногах та руках значне накопичення бруду… Постійно чешеться…»

7. За наслідками проведення дослідження експерти дійшли такого

спадковість підекспертного обтяжена психічним розладом матері. З дитинства у підекспертного заїкання (логоневроз). 3 2005 року мають місце тикозне підсмикування голови. Зростав в умовах гіпоопіки. Батьки були позбавлені батьківських прав в 2000 році. З підліткового віку з`явилися значно виражені порушення поведінки, змінився за характером, з`явилася жорстокість. З цього приводу обстежувався та лікувався стаціонарно вперше в МОПЛ №1 в 2006 році з діагнозом: «Несоциализированное расстройство поведения с тиками и невротическими приступами. Эксгибионизм и энкопрез по анамнезу», а потім ще неодноразово в 2008-2009 роках з діагнозом: «Диссоциальное расстройство личности с перверзными тенденциями по анамнезу, тикозным расстройством и вротическим заиканием средней степени тяжести». Закінчив 10 класів спеціалізованої школи інтернату для дітей з порушенням мови. Поступив до ліцею за спеціальністю кухар-кондитер-офіціант, однак через порушення дисципліни був переведений до іншого ПТУ, де вже навчався за спеціальністю плодоовощевод. Закінчив лише 1 курс. Там також проявляв себе як неврівноважений учень, з низьким потенціалом, зацікавленості до навчання не проявляв. Часто був неохайний. За характером хитрий та впертий, схильний до суїциду. Зловживав алкоголем, здійснював крадіжки особистого майна. Для вирішення питання працездатності з 16.10.2010 року по 16.11.2010 проходив обстеження в МОПЛ №2 з діагнозом: «Расстройство личности и поведения вследствие раннего органического поражения ЦНС, со снижением когнитивных функций с неврозоподобными тиками». Після цього 07.12.2010 року МСЕК був визнаний інвалідом ІІІ групи, строком на 1 рік. В подальшому переосвідчення не проходив. На обліку у лікаря-психіатра за місцем мешкання фактично не перебував. Ніколи не приймав підтримуючої терапії. На етапі досудового розслідування в зв`язку зі скоєнням кримінальних злочинів неодноразово проходив амбулаторні судово-психіатричні експертизи. Відбував покарання в місцях позбавлення волі, під час якого лікувався в спец. псих. лікарні ВК -20 з діагнозом: «Расстройство личности и поведения вследствие органического поражения ЦНС со снижением когнитивных функций». Звільнився 10.03.2020 року. З 14.12.2020 року перебуває в державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» в зв`язку зі скоєнням чергового кримінального правопорушення. За час перебування в державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» знаходиться під наглядом у лікаря психіатра з 11.02.21р. по теперішній час з діагнозом: «Розлади особистості та поведінки внаслідок раннього органічного враження ЦНС зі зниженням когнітивних функцій та неврозо-подібними тіками». F 07.8. За весь період перебування в СІЗО перебуває під особливим наглядом, так як наносив собі самопорізи в область обох передпліч, конфліктує з співкамерниками, агресивний, постійно кричить, видає звуки «гавкання», вмовлянням не піддавався, ночами не спить. Систематично демонструє ознаки інфантильної, неадекватної поведінки та порушення свідомості ідентифікує себе як «собаку», вдається до лаяння, криків, метушні, хаотичних тілесних рухів, спроб вкусити співрозмовника, підлабузництва та жебрацтва. Згідно Протоколу № 27 від 17.12.2020 року перебуває на профілактичному обліку осіб, схильних до суїциду та членоушкодження. Психоемоційний стан підекспертного характеризується як нестабільний, обтяжений наявністю психічних розладів. Внаслідок загострення зазначених розладів ОСОБА_5 своєю поведінкою провокує чисельні дрібні конфліктні ситуації як зі співкамерниками, так і з представниками персоналу установи. Аналіз отриманих об`єктів експертизи - матеріалів кримінального провадження, пояснень потерпілих, з урахуванням його психічного стану - поведінки під час судових засідань по справі, було встановлено, що в період часу, що відноситься до інкримінованого ОСОБА_5 діяння, у нього маячення, галюцинацій, порушеної свідомості, а також вираженого дезорієнтування, неадекватної поведінки та амнезії скоєного злочину не відмічалося. Його дії мали цілеспрямований (корисний) характер. Правопорушення не відрізнялося безмотивністю, надмірною жорстокістю, очевидною безглуздістю. Хаотичних, нецілеспрямованих дії, що здебільшого мають автоматизований характер, вираженої агресії, що визначала б невмотивований характер кримінальної поведінки під експертного, відсутності реакції на зовнішні подразники, також не спостерігалося. Агресія, що мала місце по відношенню до потерпілих була обумовлена корисними мотивами та емоційною неорганізованістю. Його психічний стан на той період часу визначався ознаками легкого ступеня інтелектуально-мнестичного зниження, емоційної нестійкості, при збереженні критичних здібностей в повному обсязі… Отож, в період часу, що відноситься до інкримінованого ОСОБА_5 діяння, він страждав на розлади особистості та поведінки органічної етіології, обумовлені хворобою, травмою чи дисфункцією, головного мозку зі зниженням когнітивного функціонування до рівня легкої розумової відсталості. Під час поточного комплексного судового психолого-психіатричного дослідження у підекспертного ОСОБА_5 виявляються розлади мислення у вигляді шперунгів, в`язкості, внеплановості відповідей, неадекватності емоційних реакцій, відсутності критики до свого, як зовнішнього виду, так і психічного стану з ознаками зниження когнітивних (інтелектуально-мнестичних) функцій, специфічних особливостей особистості, патогномонічних для органічного симптомокомплексу, при наростаючій дезадаптації підекспертного. За результатами вищевказаного - аналізу матеріалів кримінального провадження, медичної документації, зіставлення отриманих з діагностичними стандартами МКХ 10-го перегляду, що діють в Україні, можливо зробити висновок, що ОСОБА_5 в період часу, що відноситься до інкримінованого … діяння, він страждав на розлади особистості та поведінки органічної етіології, обумовлені хворобою, травмою чи дисфункцією, головного мозку зі зниженням когнітивного функціонування до рівня легкої розумової відсталості (F-07.8). З огляду на його психічний стан, він був здатний в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час він страждає психічним розладом внаслідок інших органічних захворювань головного мозку, стан декомпенсації, зі зниженням когнітивного функціонування (F-06.05) За своїм психічним станом він не здатний на даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними. Враховуючи клінічні особливості психічного розладу: дефектний стан підекспертного, наростанням негативної симптоматики, що обумовлює його соціальну дезадаптацію, відсутність критичної оцінки свого психічного розладу та скоєного інкримінованого порушення, ОСОБА_5 на даний час може бути рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру надання стаціонарної психіатричної допомоги.

8. За наслідками експертного дослідження експертом були зроблені, зокрема, такі висновки:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, страждав на розлади особистості та поведінки органічної етіології, обумовлені хворобою, травмою чи дисфункцією головного мозку зі зниженням когнітивного функціонування до рівня легкої розумової відсталості. З огляду на його психічний стан, він був здатним в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час він страждає психічним розладом внаслідок інших органічних захворювань головного мозку, стан декомпенсації, зі зниженням когнітивного функціонування. За своїм психічним станом він не здатний на даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними.

-У ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час проведення експертного дослідження виявлено наступне: аттентивно-мнестичні процеси грубо порушені, когнітивні процеси обмежені. Мислення торпедне, в`язке. Заповнення особистісних опитувальників неможливо на даний час. В той же час не виключається, враховуючи тривалий термін перебування в умовах камерного типу, посилено-захисної, в тому числі й установочної поведінки. Більшисть запропонованих методик не виконує. Проведення на даний час патопсихологічного дослідження з використанням всіх необхідних методів неможливо.

-враховуючи корисну мотивацію інкримінованого ОСОБА_5 діяння, його індивідуально-психологічні особливості суттєво не вплинули на його поведінку в той період часу;

- ОСОБА_5 на даний час може бути рекомендоване застосування примусових заходів медичного характеру надання стаціонарної психіатричної допомоги.

9. Висновок підписаний усіма членами експертної комісії.

ІІ……Будучи допитаним під час судового засідання 05 грудня 2024 року експерт ОСОБА_170 вказаний висновок підтримав та пояснив таке.

1. Як на момент вчинення діяння, що є предметом розгляду цього кримінального провадження, так й на момент проведення експертного дослідження ОСОБА_5 страждав та страждає психічним захворюванням - розлади особистості та поведінки органічної етіології (пов`язані із захворюванням головного мозку) зі зниженням когнітивного функціонування до рівня легкої розумової відсталості.

1.2. При цьому причини захворювання головного мозку в різні часи визначались по різному.

Так, матеріали кримінального провадження доводять, що на час вчинення інкримінованого ОСОБА_5 діяння причиною наявного захворювання головного мозку визначалась травма.

На час проведення експертного дослідження ж переконливих відомостей про те, що наявне захворювання головного мозку є зумовленим саме травмою, а не іншими можливими чинниками зокрема частим вживанням алкоголю та викликаною таким хронічною інтоксикацією, отриманим не було.

1.3. При цьому на території Україні запроваджений діагностичний стандарт МКХ 10-го перегляду, який передбачає пункти, за якими класифікуються захворювання. При цьому експерт уточнив, що ці пункти використовуються головним чином не для позначення та розрізнення діагнозів, але для мети медичної статистики.

1.4. Як зазначив далі експерт, з огляду на такі обставини:

-оскільки причиною наявного в ОСОБА_5 захворювання головного мозку на момент вчинення злочину визначалась саме травма, відповідно до запровадженої стандартом МКХ класифікації це захворювання було кваліфікованим за пунктом «F-07.8» - «як розлади особистості та поведінки органічної етіології, обумовлені хворобою, травмою чи дисфукцією, головного мозку зі зниженням когнітивного функціонування до рівня легкої розумової відсталості»

-оскільки конкретна причина наявного в ОСОБА_5 захворювання головного мозку на момент проведення експертного дослідження встановленою не була, відповідно до запровадженої стандартом МКХ класифікації це захворювання було кваліфікованим за пунктом «F-06.05» - «психічний розлад внаслідок інших органічних захворювань головного мозку зі зниженням когнітивного функціонування»

1.5. Підсумовуючи, експерт зазначив, що така різниця має значення виключно для медичної статистики, значення для справи вона не має.

До того ж, наявність такої різниці не можна тлумачити таким чином, що після вчинення злочину ОСОБА_5 захворів на психічну хворобу, якої в нього раніше не було або таким чином, що після вчинення злочину в нього виникли «інші»/«нові» захворювання головного мозку.

2. Далі, експерт підтвердив, що виявлене під час експертного дослідження в ОСОБА_5 психічне захворювання органічної етіології (пов`язане з хворобою головного мозку) було наявним з дитинства та є наявним на теперішній час.

3. З сутності подальших пояснень експерта вбачається, що наявне в ОСОБА_5 психічне захворювання розвивається динамічно; на певних етапах воно обмежує здатність ОСОБА_5 усвідомлювати свої дії та керувати ними (як то в стані декомпенсації), на певних етапах не обмежує.

Як пояснив експерт, перебіг таких захворювань залежить від компенсаторних здібностей організму а також від факторів зовнішнього оточення.

4. З огляду на таке експерт підкреслив, що в обставинах цього кримінального провадження вирішення питання про наявність в ОСОБА_5 здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними слід вирішувати за наслідками дослідження та оцінки динаміки перебігу його хвороби, зокрема враховувати його стан до вчинення протиправного діяння, в момент його вчинення та після його вчинення.

5. З огляду на таке експерт, роз`яснюючи свій висновок, зазначив таке.

5.1. З досліджених експертами матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 до вчинення діяння, що є предметом розгляду цього кримінального провадження хоча й лікувався в психіатричних стаціонарах, зокрема у місцях позбавлення волі у спеціалізованій психіатричній лікарні ВК-20, менше з чим обмежень в здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними не демонстрував.

Також зауважив, що цей період відносно ОСОБА_5 проводились судово-психіатричні експертизи, які про його неосудність або обмежену осудність не виснували.

З огляду на таке експерти прийшли до висновків про те, що до моменту вчинення правопорушення, яке є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, ОСОБА_5 , попри наявність в нього психічного захворювання, міг повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.

5.2. Досліджені експертами матеріали кримінального провадження також не давали підстав для висновків про те, що під час вчинення інкримінованих йому діянь ОСОБА_5 не міг повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.

5.3. На момент проведення експертного дослідження ж ОСОБА_5 усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними не міг.

Таке є пов`язаним із тим, що у перебігу його захворювання настала стадія декомпенсації.

З огляду на таке експерти прийшли до висновків про те, що ОСОБА_5 :

-під час вчинення інкримінованого йому діяння був повністю осудним;

-на момент проведення експертного дослідження є неосудним.

6. При цьому експерт зазначив, що висновки про подальший перебіг його хвороби можна зробити лише за наслідками проведеного відносно нього лікування.

У разі, якщо таке лікування призведе до покращення стану ОСОБА_5 , той знов буде осудним та підлягатиме покаранню за вчинений ним злочин.

У випадку ж, якщо лікування не призведе до позитивної динаміки, ОСОБА_5 й надалі не зможе усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

7. Експерт також зазначив, що з огляду на наведене ОСОБА_5 потребує примусового лікування в умовах стаціонару.

Норми права.

1. Під час оцінки цих доказів суд перш за все враховує процитовані вище приписи:

-статей 102, 242, 332 Кримінального Процесуального Кодексу України;

-частини 3 статті 7 Закону України «Про судову експертизу».

2. Суд також враховує, що відповідно до статті 356 Кримінального Процесуального Кодексу України

За клопотанням сторони кримінального провадження, потерпілого або за власною ініціативою суд має право викликати експерта для допиту для роз`яснення висновку. Перед допитом експерта головуючий встановлює його особу та приводить до присяги …

Після цього головуючий попереджає експерта про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку.

/частина 1/

…

Експерту можуть бути поставлені запитання щодо наявності в експерта спеціальних знань та кваліфікації з досліджуваних питань (освіти, стажу роботи, наукового ступеня тощо), дотичних до предмета його експертизи; використаних методик та теоретичних розробок; достатності відомостей, на підставі яких готувався висновок; наукового обґрунтування та методів, за допомогою яких експерт дійшов висновку; застосовності та правильності застосування принципів та методів до фактів кримінального провадження; інші запитання, що стосуються достовірності висновку.

/частина 3/

…

Кожна сторона кримінального провадження для доведення або спростування достовірності висновку експерта має право надати відомості, які стосуються знань, вмінь, кваліфікації, освіти та підготовки експерта.

/частина 5/

Експерт під час відповідей має право користуватися своїми письмовими та іншими матеріалами, які використовувалися під час експертного дослідження.

/частина 6/

Оцінка суду.

Стосовно роз`яснень експерта.

1. Суд відзначає, що експерт був допитаний у суді з дотриманням встановленого законом порядку.

Так, перед допитом експерт був попередженим про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку та склав присягу.

2. Далі, суд відзначає, що експерт був допитаний у присутності сторін кримінального провадження / ОСОБА_5 , його захисника та прокурора/, та всі вони мали можливість поставити експерту запитання та у такий спосіб переконатись у компетенції експерта та обґрунтованості наданого ним висновку.

З огляду на таке, суд вважає, що роз`яснення експерта ОСОБА_96 має враховуватись під час усвідомлення наданого висновку № 311 від 12 березня 2024 року.

Щодо висновку експертів № 311 від 12 березня 2024 року

1. Відомості, що містяться у цьому висновку, та інші результати проведеного дослідження були отриманими внаслідок застосування правової процедури, передбаченої законодавством.

1.1. Так, вказане експертне дослідження було проведеним на підставі ухвали суду.

1.2. Більше того, відповідно до згаданих вище приписів частини 2 статті 242 Кримінального Процесуального Кодексу України проведення експертного дослідження в цьому випадку є обов`язковим.

2. Далі суд відзначає, що цей висновок містить позначки про те, що перед початком проведення відповідного експертного дослідження та дачею висновку за його наслідками експерти були попередженими про кримінальну відповідальність, зокрема, за дачу вочевидь необґрунтованого висновку.

Таке доводить, що цей висновок був наданий в умовах, які створювали необхідні гарантії достовірності викладених у ньому результатів.

3. Також суд відзначає, що цей висновок за своєю формою повною мірою відповідає приписам частини 1 статті 102 Кримінального Процесуального Кодексу України, зокрема містить

-опис отриманих експертом матеріалів та які матеріали були використані експертом;

-докладний опис проведених досліджень, у тому числі методи, застосовані у дослідженні, отримані результати та їх експертну оцінку;

-обґрунтовані відповіді на кожне поставлене питання.

Таке доводить, що цей висновок був наданий в умовах, які створювали необхідні гарантії обґрунтованості викладених ньому результатів.

4. Додатково суд відзначає, що цей висновок був наданий не стільки на підставі на підставі діагностичної бесіди та безпосереднього спостереження за поведінкою обвинуваченого, скільки на підставі наданих документів та оцінці діяння, що інкримінується обвинуваченому.

5. Далі суд, відзначає, що цей висновок, у повній відповідності із вимогами статті 7 Закону України «Про судову експертизу» був наданий державною експертною установою.

6. Компетенція експертів ОСОБА_96 та ОСОБА_97 сумнівів в учасників кримінального провадження не викликає

Підстав для сумнівів у безсторонності будь-кого з них під час судового розгляду не встановлено та сторони про наявність таких підстав не посилаються.

Наведене у сукупності доводить, що відомості що викладені у висновках експертів № 14 від 04 березня 2024 року є належними та допустимими, з огляду на що можуть використовуватись під час доказування у цьому кримінальному провадженні.

Б……Оцінюючи на підставі щойно проаналізованих доказів стан ОСОБА_5 під час вчинення встановленого судом протиправного діяння та після вчинення цього діяння, суд виходе з процитованих вище приписів статей 19, 20 Кримінального Кодексу України та дороговказів, що містяться у процитованій вище Постанові Верховного Суду від 19 листопада 2019 року у справі № 130/2612/17.

Така оцінка призводить до наступного.

І……З наведеного вище висновку експерта № 311 від 12 березня 2024 року та роз`яснень експерта ОСОБА_96 у судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_5 на момент вчинення діяння, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, страждав та на теперішній час страждає на психічне захворювання, пов`язане з органічним захворюванням головного мозку, зі зниженням когнітивного функціонування.

Отже, наявність медичного критерію станів неосудності та обмеженої осудності стосовно ОСОБА_5 суд вважає доведеною.

ІІ……Далі, суд відзначає, що з пояснень експерта ОСОБА_96 під час судового розгляду кримінального провадження вбачається, що прояви цього психічного захворювання можуть полягати в обмеженні аж до виключення здатності ОСОБА_5 усвідомлювати свої дії та керувати ними.

ІІІ……Вирішуючи питання про те, чи перебуває ОСОБА_5 у стані неосудності або обмеженої осудності під час розгляду справи судом, суд відзначає таке.

1. Спершу суд відзначає, що, відповідно до дороговказів, що містяться у згаданій Постанові Верховного Суду від 19 листопада 2019 року у справі № 130/2612/17, для вирішення цього питання суду необхідно встановити наявність/відсутність юридичного критерію цих станів, який полягає у здатності/нездатності ОСОБА_5 усвідомлювати свої дії та керувати ними.

З огляду на таке суд відзначає, що вирішення питання про наявність/відсутність такого критерію є компетенцією головним чином суду, але не експертів.

2. Далі суд відзначає, що у згаданому вище висновку експертів № 311 від 12 березня 2024 року відзначається, що на момент дачі цього висновку ОСОБА_5 :

-відповіді на запитання надає після стимуляції, тривалих пауз, з шперунгами;

-його мова є слабо модульованою та нерозбірливою;

-методики для психологічних досліджень виконати не є здатним;

-його відповіді є внеплановими та не узгоджуються із суттю запитання;

-при інтелектуальних навантаженнях в нього посилюються тикозні руху, що «заважає працювати»;

-його вигляд є вкрай неохайним; критика до такого вигляду відсутня;

Експертами також відзначається наростаючу дезадаптацію ОСОБА_5 .

3. Суд також відзначає, що під час тривалого судового розгляду ОСОБА_5 загалом демонстрував таку ж саму поведінку, а саме:

-відповіді на запитання надавав після стимуляції, тривалих пауз, з шперунгами;

-його мова була слабо модульованою та нерозбірливою;

-його відповіді були внеплановими та не узгоджувались із суттю запитання;

-при інтелектуальних навантаженнях в нього посилюються тикозні руху, що «заважає працювати»

4. Суд також зауважує, що наявна в матеріалах кримінального провадження характеристика ОСОБА_5 з Державної Установи «Миколаївський слідчий ізолятор» вбачається, що ОСОБА_5 систематично демонструє ознаки інфантильної неадекватної поведінки та порушення свідомості ідентифікує себе, як «собаку», вдається до лаяння, криків, метушні, хаотичних тілесних рухів, спроб вкусити співрозмовника, підлабузництва та жебрацтва.

Наведене у сукупності поза розумним сумнівом доводить, що на час розгляду кримінального провадження ОСОБА_5 не може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Отже, на цей час він є неосудним.

ІV……Далі суду належить вирішити питання про те, чи перебував ОСОБА_5 у стані неосудності або обмеженої осудності під час вчинення діяння, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження.

Під час вирішення цього питання суд відзначає таке.

1. Суд нагадує, що для вирішення цього питання суду необхідно встановити наявність/відсутність юридичного критерію цих станів, який полягає у здатності/нездатності ОСОБА_5 усвідомлювати свої дії та керувати ними; вирішення питання про наявність/відсутність такого критерію є компетенцією головним чином суду, але не експертів.

2. Далі, суд, спираючись на роз`яснення експерта ОСОБА_96 у суді, відзначає, що характер захворювання ОСОБА_5 є таким, що вирішення питання про наявність в нього цього стану осудності/неосудності/обмеженої осудності може бути вирішеним лише після вивчення та оцінки динаміки його захворювання.

3. З огляду на таке суд відзначає, що відомостей, які давали б підстави для сумнівів в осудності ОСОБА_5 до вчинення діяння, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, матеріали кримінального провадження не містять.

4. В той же час, суд нагадує, що під час судового розгляду цього кримінального провадження ОСОБА_5 не може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

З висновку експертів № 311 від 12 березня 2024 року та роз`яснень експерта ОСОБА_96 під час судового засідання вбачається, що таке є пов`язаним із станом декомпенсації.

5. Говорячи про ознаки стану ОСОБА_5 під час вчинення діяння, що є предметом розгляду цього кримінального провадження, суд відзначає таке.

5.1. Під час дачі висновку № 311 від 12 березня 2024 року експерти відзначали, що під час дачі висновку експерти виходили з того, що під час подій, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, ОСОБА_5 діяв з корисливих мотивів та виявляв агресію до потерпілих.

Але ці обставини в межах цього кримінального провадження свого підтвердження не знайшли.

5.2. В той же час суд відзначає, що встановлені судом дії ОСОБА_5 були цілеспрямованими щодо дійсного мотиву дій нападників (адже в частині демонтажу подовжувачів призводили до незручностей для ОСОБА_67 та ОСОБА_88 , а в частині розбиття скла у вікні будинку демонстрували зверхність та зневагу до громадського порядку, прав та свобод громадян).

5.3. До того ж, встановлені судом дії ОСОБА_5 не відрізнялись безмотивністю, надмірною жорстокістю, очевидною безглуздістю; не мали характер хаотичних або таких, що мають здебільшого автоматизований характер.

5.4. Суд також відзначає, що під час цих дій ОСОБА_5 не демонстрував маячення, галюцинацій, порушення свідомості, дезорієнтування, неадекватної (зокрема інфантильної) поведінки.

Наведене у сукупності не дає підстав для припущень про те, що наявне в ОСОБА_5 на момент вчинення діяння, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження психічне захворювання не надавало йому можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними або обмежувало його у такій можливості.

Наведене у сукупності поза розумним сумнівом доводить, що на час вчинення діяння, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, ОСОБА_5 повною мірою усвідомлював свої дії та міг керувати ними, тобто - був осудним.

Отже:

-на діяння, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, ОСОБА_5 вчинив, будучи осудним;

-після вчинення цього діяння психічний стан ОСОБА_5 погіршився, внаслідок чого на момент розгляду кримінального провадження судом він є неосудним.

Вирішення питання про застосування відносно ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру.

А……Відповідно до висновку експерта № 311 від 12 березня 2024 року, ОСОБА_5 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру надання стаціонарної психіатричної допомоги.

Б……Вирішуючи питання про примусові заходи медичного характеру, які мають бути застосованими відносно ОСОБА_5 , суд враховує таке.

І……Відповідно до статті 94 Кримінального Кодексу України

Залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру:

2)надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку;

3)госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом;

4)госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом;

5)госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

/частина 1/

Надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

/частина 2/

Госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

/частина 3/

Госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, не пов`язане з посяганням на життя інших осіб, і за своїм психічним станом не становить загрози для суспільства, але потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах посиленого нагляду.

/частина 4/

Госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду.

/частина 5/

Якщо не буде визнано за необхідне застосування до психічно хворого примусових заходів медичного характеру, а також у разі припинення застосування таких заходів, суд може передати його на піклування родичам або опікунам з обов`язковим лікарським наглядом.

/частина 6/

ІІ……Вирішуючи питання про те, який з вказаних примусових заходів медичного характеру слід застосувати до ОСОБА_5 , суд враховує таке.

1. З пояснень експерта ОСОБА_96 у судовому засіданні вбачається, що наявне в ОСОБА_5 захворювання розвивається динамічно; в залежно від компенсаторних засобів організму та зовнішніх факторів, зокрема лікування, догляду тощо воно може переходити в стадії компенсації та декомпенсації; під час перебігу цього захворювання стан ОСОБА_5 може періодично покращуватись та періодично погіршуватись.

З огляду на таке суд відзначає, що відповідно до ухвали Центрального районного суду міста Миколаєва від 14 червня 2024 року відносно ОСОБА_5 застосовується запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги; на виконання цієї та послідуючих ухвал ОСОБА_5 з червня 2024 року й до теперішнього часу перебуває у закладах з надання психіатричної допомоги, де отримує необхідне лікування.

2. Далі суд відзначає, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого брав участь ОСОБА_5 , передбачало застосування насильства до потерпілих.

В той же час суд відзначає, що, як встановлено судом, особисто ОСОБА_5 в обставинах, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження будь-якого насильства до потерпілих не застосовував.

3. Суд відзначає також, що:

-як зазначено вище, відповідно до висновку експертів ОСОБА_5 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання стаціонарної психіатричної допомоги;

-прокурор просить про застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

ІІІ……Обираючи з огляду на таке конкретний вид примусового заходу медичного характеру, який має бути застосованим до ОСОБА_5 , суд відзначає таке.

1. Відомості, що містяться у висновку експерта, не дозволяють застосувати відносно ОСОБА_5 примусовий захід медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги.

2. Характер вчиненого ним правопорушення не дає підстав для застосування відносно нього примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

3. Наведені вище відомості про:

-особливості психічного захворювання ОСОБА_5 ;

-обставини, у яких він перебуває, а саме те, що наразі він більше року проходить лікування у закладах з надання психіатричної допомоги

у своїй сукупності доводять, що застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом буде достатнім як для його лікування, так й для запобігання небезпеки для нього та оточуючих.

Отже, відносно ОСОБА_5 слід застосувати примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Отже, заявлене прокурором клопотання підлягає частковому задоволенню.

Вирішення питання про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу.

1. Як зазначалось вище, ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 14 червня 2024 року відносно ОСОБА_5 був застосований запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги.

Подальшими ухвалами суду строк застосування цього запобіжного заходу продовжувався неодноразово, востаннє ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 29 квітня 2025 року до 29 жовтня 2025 року включно.

2. На виконання цієї ухвали наразі ОСОБА_5 перебуває у Дніпровській філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України»

3. Наразі судом ухвалюється про застосування відносно ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги, отже підстави для зміни раніше обраного відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу наразі відсутні.

За такого запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання чинності цієї ухвали слід залишити попереднім у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги.

Вирішення питання про судові витрати.

1. Під час здійснення цього кримінального провадження на проведення були здійснені витрати на проведення товарознавчих експертиз

-№ СЕ-19/115-21/914-ТВ від 04 лютого 2021 року

-№ СЕ-19/115-21/916-ТВ від 25 січня 2021 року

-№ СЕ-19/115-21/917-ТВ від 22 січня 2021 року

-№ СЕ-19/115-21/921-ТВ від 25 січня 2021 року;

-№ СЕ-19/115-21/923-ТВ від 25 січня 2021 року

-№ СЕ-19/115-21/924-ТВ від 22 січня 2021 року,

Проте, як доведено вище, висновки цих експертиз є недопустимими доказами та не можуть використовуватись під час доказування обставин цього кримінального провадження.

За такого фактичні підстави для покладення витрат на проведення цих експертиз на осіб, відносно яких здійснюється це кримінальне провадження, є відсутніми; ці витрати слід віднести на рахунок держави.

2. Інші висновки експертів під час здійснення цього кримінального провадження суду не надавались та для встановлення обставин цього кримінального провадження не використовувались.

За такого фактичні підстави для покладення витрат на проведення експертиз, за наслідками яких були складені такі висновки, на осіб, відносно яких здійснюється це кримінальне провадження, є відсутніми.

Вирішення питання про долю речових доказів.

Питання про долю речових доказів слід вирішити після розгляду кримінальних проваджень відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Цивільний позов в межах цього кримінального провадження не заявлявся.

Керуючись статтями 369-372, 376, 513 Кримінального Процесуального Кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про застосування відносно ОСОБА_9 примусових заходів медичного характеру задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_9 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом з огляду на вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 296 Кримінального Кодексу України.

Обраний відносно ОСОБА_9 запобіжний захід до набрання ухвалою чинності залишити попереднім у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги - Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України».

Ухвала може бути оскарженою до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів.

Головуючий суддя = ОСОБА_171 =

1 - https://sum20ua.com/?wordid=73770&page=2309&searchWord=переслідування#lid_73770

2 - https://sum20ua.com/