н/п 1-кс/953/7266/25
"07" листопада 2025 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі :
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
поручителя - ОСОБА_4 ,
захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
підозрюваного - ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, який неодружений, є офіцером групи підготовки штабу в/ч НОМЕР_1 , старшим лейтенантом, раніше не судимий, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286 КК України, -
встановив :
Сторона обвинувачення просить застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», тобто строком на 60 діб, без визначення розміру застави.
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, зокрема, що згідно п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 ОСОБА_6 , набув статусу військовослужбовця і під час проходження військової служби повинен, окрім іншого, дотримуватися вимог ст. ст. 6, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 548-XIV від 24.03.1999, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 551-XIV від 24.03.1999 року, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Згідно ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі. Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів.
Згідно з вимогами ст. ст. 17, 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком для громадян України; ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , старший лейтенант ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст. ст. 6, 9, 11, 16, 49, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарною статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, військової присяги, віддано служити «Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим та виявляти повагу до командирів начальників, беззастережно, неухильно, точно та у встановлений строк виконувати їх накази, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки, додержуватися вимог військових статутів, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Незважаючи на це, старший лейтенант ОСОБА_6 , усупереч вимог вищенаведеного законодавства, став на злочинний шлях та вчинив кримінальне правопорушення проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також проти життя та здоров`я особи за наступних обставин.
Так, 05.11.2025, приблизно о 10.00 год., керуючи автомобілем «VolkswagenGolf», р.н. НОМЕР_2 , рухався по автодорозі «Сахновщина-Нагорне», зі сторони с. Сахновщина, в напрямку с. Нагорне.
Під час руху по вищевказаній автодорозі, на відстані 2400м від вул. Завірюхи с. Сахновщина, Берестинського району, Харківської області, діючи необережно, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху та прийомів керування транспортним засобом, а також при виникненні перешкоди для руху у вигляді мотоблоку «Кентавр» під керуванням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався у попутному напрямку і якого він об`єктивно спроможній був виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, чим грубо порушив вимоги п.12.1 та п.12.3 Правил дорожнього руху України, згідно до яких:
п.12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»,
п.12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»,
скоїв наїзд на задню частиною причепу мотоблока «Кентавр», внаслідок чого мотоблок перекинувся, водій мотоблока ОСОБА_8 загинув на місці події, а пасажир мотоблока ОСОБА_9 була доставлена до лікарня з тілесними ушкодженнями різного ступеня тяжкості.
Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого ОСОБА_8 .
05.11.2025 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
06.11.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Обґрунтованість повідомленої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду, а також вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Сторона обвинувачення вважає за неможливе визначення розміру застави для підозрюваного відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочинів, які спричинили смерть потерпілого ОСОБА_8 .
07.11.2025 до канцелярії суду надійшла заява командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 про бажання взяти особу на поруки, в якому просить обрати відносно ОСОБА_6 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , запобіжний захід у вигляді особистої поруки командира.
При розгляді клопотання в судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заперечував проти задоволення заяви про передачу на поруки.
Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказували на недоведеність ризиків, просили задовольнити заяву командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 про передачу ОСОБА_6 на поруки.
Поручитель командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав заяву про передачу ОСОБА_6 на особисту поруку, просив її задовольнити та відмовити у задоволенні клопотання сторони обвинувачення.
При розгляді клопотання слідчим суддею з пояснень підозрюваного ОСОБА_6 встановлено, що він показання дає добровільно, до нього не застосовується насильство у даному кримінальному провадженні, під час затримання та в період перебування в якості затриманої особи.
Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 05.11.2025, 05.11.2025 о 18.38 год. ОСОБА_6 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.
06.11.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого ОСОБА_8 .
Надані стороною кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, що підтверджується: протоколом огляду місця ДТП від 05.11.2025; показаннями підозрюваного ОСОБА_6 від 05.11.2025, потерпілої ОСОБА_9 від 06.11.2025, які містяться в протоколах їх допитів відповідно.
Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування, суду; незаконний вплив на потерплого; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинили чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч. 1 цієї статті (тобто, наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 ч. 1 цієї статті (тобто, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні), слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладання яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Слідчий суддя вважає за необхідне в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 відмовити, у зв`язку з відсутністю в клопотанні належного обґрунтування стороною обвинувачення обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.
Надані стороною обвинувачення кримінального провадження дані не свідчать про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання ризиків, доведених в судовому засіданні.
При цьому, суд вважає можливим задовольнити заяву командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 про бажання взяти особу на поруки.
З пояснень учасників процесу в судовому засіданні та наданих даних слідує, що ОСОБА_6 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Львів, громадянин України, неодружений, є офіцером групи підготовки штабу в/ч НОМЕР_1 , старшим лейтенантом, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно службової характеристики начальника штабу заступника командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_10 від 26.08.2025, за період проходження служби на займаній посаді старший лейтенант ОСОБА_6 зарекомендував себе з позитивного боку. Під час служби зарекомендував себе професійно підготовленим, працелюбним. Проявляє високу організованість в службовій діяльності, вміє визначити головний напрямок при вирішенні завдань. Ініціативний, миттєво орієнтується і вміло діє в складних ситуаціях. Володіє високими організаторськими здібностями. Не зупиняється перед труднощами, наполегливо й енергійно йде до наміченої мети. Володіє професійними знаннями та навичками. Знає та вміло застосовує на практиці загальновійськові статути й інші керівні документи. Високий рівень мотивації до військової служби та професійного самовдосконалення. Виконує всі поставлені перед ним завдання обгрунтовано, швидко, з детальною проробкою та відмінною якістю. Приймає участь у роботі колективу. Має високе почуття відповідальності. Завжди вимогливий до себе. Мислить творчо, завжди прямує до пошуку сміливих, оригінальних, нестандартних рішень, всебічно їх обгрунтовує та підтримує розрахунками. Завжди бачить суперечності, що назрівають, проблеми, та своєчасно вживає заходів щодо їх вирішення. Завжди чітко, хорошим і зрозумілим стилем, висловлює свої думки усно та письмово. Дуже ввічливий, завжди знає, що треба зробити або сказати. Справедливий, об`єктивно та неупереджено оцінює інших. Розумно, з переконанням виконує усі накази та розпорядження. Високо дисциплінований. Висловлюється ясно та відверто, захищає свою думку ввічливо та твердо, нетерплячий до недоліків. Своїми діловими та моральними якостями привертає до себе людей та позитивно впливає на їх поведінку. Високо розвинуте почуття колективізму та товариськості. За всяких обставин проявляє незмінну витримку, рішучість і сміливість. Шкідливих звичок не має. Постійно працює над підвищенням рівня спеціальної підготовки. Вимоги статутів та інших керівних документів знає. Технічно грамотний. За характером товариський. Державну таємницю зберігати вміє. За період служби у військовій частині НОМЕР_1 до адміністративної відповідальності за вчинення корупційного або військового адміністративного правопорушення не притягувався. Адміністративних стягнень не накладалось.
Виходячи з наведеного, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також з урахуванням вказаних вище ризиків, доведених прокурором в суді; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, даних про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає можливим застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено в клопотанні, у вигляді особистої поруки.
Вирішуючи питання щодо поручителя - командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , суд виходить з наступного.
Встановлено, що командир військової частини НОМЕР_1 особисто виявив бажання взяти ОСОБА_6 на особисту поруку та контролювати виконання останнім своїх процесуальних обов`язків. Даний факт він підтвердив у своїй заяві, а також зазначив, що наслідки порушення підозрюваним умов застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки відомі.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 заслуговує на особливу довіру, військова частина приймає безпосередньо участь у бойових діях, що свідчить про високий рівень довіри до нього та спроможність реально забезпечити належну поведінку і виконання покладених на підозрюваного обов`язків.
Крім того, прокурор в судовому засіданні не довів суду виняткових обставин, які б свідчили про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, такого, як особиста порука.
Водночас, суд вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України та зобов`язати його прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, суду.
Прийшовши до висновку про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя враховує й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 180, 194, 196, 211, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя
Клопотання командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 про взяття особи на поруки - задовольнити.
Обрати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистої поруки.
Визначити поручителем та передати старшого лейтенанта військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на поруки командиру військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 .
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 05 січня 2026 року включно наступні обов`язки:
-прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, суду.
Роз`яснити поручителю, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3-х до 8-ми років; а також те, що він поручається за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до ст.194 КПК України і зобов`язується за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу; роз`яснити право на відмову від прийнятих на себе зобов`язань до виникнення підстав, які тягнуть за собою відповідальність, та необхідність у цьому разі забезпечення явки підозрюваного до органу досудового розслідування чи до суду з метою вирішення питання про заміну йому запобіжного заходу; а також роз`яснити, що у разі невиконання поручителями взятих на себе обов`язків на нього може бути накладено грошове стягнення від десяти до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч. 6 ст. 180 КПК України контроль за виконанням зобов`язань про особисту поруку здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.
Встановити строк дії даної ухвали в межах строку досудового розслідування, з 07 листопада 2025 року до 05 січня 2026 року включно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1