Справа № 559/4756/25
Провадження № 1-кп/559/342/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні, в залі суду м. Дубно, обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000133 від 11.06.2025 по обвинуваченню

ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, зареєстрованого та фактично поживаючогьто у АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 03.06.2025 року за вироком Рівненського районного суду за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу, розміром 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.309 КК України

за участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , обвинувачується в тому, що будучи раніше судимим, востаннє: 03 червня 2025 року за вироком Рівненського районного суду Рівненської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу, розміром однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив новий умисний злочин у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів.

Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, діючи всупереч ст. 6, 12, Закону України від 15 лютого 1995 року «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», ОСОБА_3 порушуючи порядок, встановлений Законами України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15.02.1995 та «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, маючи умисел на незаконне придбання і зберігання психотропної речовини без мети збуту для власного вжитку, незаконно 10 червня 2025 року придбав у невстановленої особи через мережу «Інтернет» та 10 червня 2025 року близько 16 години 30 хвилин перебуваючи в лісосмузі, неподалік с. Кривуха, Дубенського району, Рівненської області, забрав на землі у визначеному місці сліп-пакет із речовиною білого кольору, яка містить у своєму складі, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, РVР, масою 1,460 г. Згідно Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено. Вказану психотропну речовину обвинувачений незаконно зберігав при собі до 10 червня 2025 року, до моменту проведення огляду місця події працівниками поліції в с. Кривуха по вул. Галія, Дубенського району, у ході якого у ОСОБА_3 було виявлено та вилучено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP. Маса PVP в речовині становить 1,460 г.

Таким чином, ОСОБА_3 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту, вчиненому протягом року після засудження за ч.1 ст. 309 КК України.

До проведення підготовчого засідання, 24 листопада 2025 року у даному кримінальному провадженні між прокурором Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно угоди, обвинувачений зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в судовому провадженні та виконати призначене йому судом покарання. Сторони узгодили покарання ОСОБА_3 за ч.2 ст.309 КК України у виді штрафу, розміром 2000 (дві тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити укладену угоду про визнання винуватості, як таку, що відповідає вимогам закону.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, фактичні обставини справи не оспорює, щиро розкаюється у вчиненому. Пояснив суду, що угоду уклав добровільно, наслідки її укладення та затвердження для нього зрозумілі. Захисник підтвердив добровільність укладення угоди.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких чи тяжких злочинів.

Вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.309 КК України відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином. Таким чином, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим у даному кримінальному провадженні може бути укладена.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам кримінального та кримінального процесуального законів України, діям обвинуваченого надана правильна правова кваліфікація за 2 ст. 309 КК України. Враховуючи, що обвинувачений щиро кається, активно сприяв досудовому розслідуванню, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, тому наявні правові підстави для затвердження угоди та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання в межах санкції ч.2 ст.309 КК України, у виді штрафу, що є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого та відповідає загальним засадам призначення покарання.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні підлягають стягненню з обвинуваченого у повному обсязі. Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 374-376, 475,615 КПК України, суд - УХВАЛИВ :

затвердити угоду про визнання винуватості від 24 листопада 2025 року, укладену між прокурором Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_3 , захисником ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000133 від 11.06.2025.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу, розміром 2000 (дві тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Речові докази у справі:

- кристалічну речовину білого кольору- PVP, загальною масою 1,460 г, яку поміщено до спец.пакета експертної служби № 2385714- знищити.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 у дохід держави документально підтверджені процесуальні витрати за проведення судових експертиз у розмірі 4457 (чотири тисячі чотириста п`ятдесят сім) гривень.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя : ОСОБА_1