Справа № 643/1203/26
Провадження № 1-кс/643/980/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2026 м. Харків

Слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в місті Харкові клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000749, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України, -

встановив:

Слідчим відділом Управління СБ України в Харківській областіздійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000749 від 08.07.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що члени міжрайонної Слобідської МСЕК КЗОЗ «ОЦМСЕ», із залученням третіх осіб, всупереч норм діючого законодавства України, прийняли незаконне рішення про встановлення групи інвалідності військовозобов`язаним особам.

Встановлено, що до вказаної протиправної діяльності причетна громадянка України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка, займаючи посаду заступника директора з експертизи тимчасової непрацездатності Харківської клінічної лікарні на залізничному транспорті № 2 філії «Центр охорони здоров`я» АТ «Укрзалізниця», діючи за попередньою змовою із в.о. завідуюча міжрайонної Слобідської МСЕК КЗОЗ «ОЦМСЕ» ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період 2024 року, здійснила дії, спрямовані на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

Так, ОСОБА_4 , використовуючи свої зв`язки у лікарському закладі за місцем своєї роботи, організувала фіктивне проходження лікарсько-консультативної комісії військовозобов`язаних громадян України за умови відсутності їх об`єктивного обстеження та здійснила формування підроблених направлень цих осіб на МСЕК (форма № 088/о) та доданих до них документів з метою подальшого отримання такими особами довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії форми 157-1/0, яка є підтверджуючим документом щодо встановлення особі статусу інваліда, що згідно до п. 2 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» надає можливість уникнути призову під час мобілізації.

У подальшому, ОСОБА_4 забезпечила прийняття необґрунтованого встановлення членами Слобідської МСЕК КЗОЗ «ОЦМСЕ» військовозобов`язаним особам групи інвалідності, без об`єктивного обстеження та оцінки стану всіх систем організму, а також без наявності медичних документів про достатній обсяг обстежень і лікувальних заходів, які підтверджують стійкі, вираженої важкості функціональні порушення в організмі.

В результаті протиправних дій ОСОБА_4 та членів міжрайонної Слобідської МСЕК КЗОЗ «ОЦМСЕ», військовозобов`язаним особам, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період, внаслідок чого створені перешкоди законної діяльності територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки щодо виконання обов`язків з питань мобілізаційної підготовки та мобілізації, функціонування системи військового обліку призовників, призову громадян на військову службу, підготовки та проведення в особливий період мобілізації людських ресурсів.

Окрім цього, в ході досудового розслідування встановлено, що до вказаної протиправної діяльності причетні лікарі Харківської клінічної лікарні на залізничному транспорті № 2 філії «Центр охорони здоров`я» АТ «Укрзалізниця», серед яких громадянка України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка на прохання ОСОБА_4 , використовуючи своє службове положення, здійснила підписання направлення на медико-соціальну експертну комісію за формою № 088/о як член лікарської консультативної комісії Харківської клінічної лікарні на залізничному транспорті № 2 філії «Центр охорони здоров`я» АТ «Укрзалізниця», на підставі якого членами міжрайонної Слобідської МСЕК КЗОЗ «ОЦМСЕ» встановлено статус інваліда громадянам України чоловічої статі призивного віку.

22.01.2026 в період часу з 07:51 по 08:44 на підставі ухвали слідчого судді Салтівського районного суду м. Харкова про дозвіл на обшук від 26.12.2025 проведено обшук за місцем реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме у квартирі за адресою:

АДРЕСА_1 , за результатами якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy S22» imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , із сім-карткою НОМЕР_3 .

Засоби мобільного зв`язку можуть містити відомості про способи здійснення протиправної діяльності, а також інформацію про інших осіб, які можуть бути причетні до вчинення кримінальних правопорушень та яким в подальшому може бути повідомлено про підозру.

Вказаний предмет необхідний для проведення експертних досліджень за допомогою спеціаліста з метою отримання інформації, яка має значення для кримінального провадження.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення (здійснення спілкування з використанням технічних пристроїв) вилучення та дослідження саме вказаної речі є обгурнтовано необхідним для встановлення всіх обставин кримінального провадження.

22.01.2026 постановою слідчого вказану річ визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Зважаючи на викладене, на час досудового розслідування та судового провадження на вказані речі необхідно накласти арешт з метою збереження речових доказів та недопущення його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі.

Прокурор зазначає, що незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі, предметів які є речовими доказами, тобто зберегли на собі сліди вчинення злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Прокурор у судове засідання не з`явився, подавши заяву, в якій просив клопотання розглянути за його відсутності та задоволити.

Власник майна, щодо якого вирішується питання про арешт про судове засідання повідомлявся, в судове засідання не з`явився, клопотань та заперечень до слідчого судді не надходило.

Підстав для визнання явки учасників провадження обов`язковою, слідчий суддя не вбачає, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, не прибуття когось із них у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У зв`язку з розглядом клопотання за відсутності учасників кримінального провадження, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання про арешт майна, дослідивши додані до клопотання матеріали, вважає його таким, що підлягає задоволенню.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно положень п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.

Постановою старшого слідчого 2 відділення слідчого відділу УСБУ в Харківській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_7 від 22.01.2026 вилучені речі, а саме: мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy S22» imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , із сім-карткою НОМЕР_3 - визнано речовими доказами.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Дане клопотання направлено до суду поштою 23.01.2026, тому строк для подачі клопотання прокурором дотримано.

Нормами ст. 22 КПК України врегламентовано, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до норм ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Нормою ст. 2 КПК України врегламентовано, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні прокурора майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження. У постанові про визнання майна речовим доказом зазначено, що вилучений предмет може бути в подальшому об`єктом слідчих дій, в тому числі експертного дослідження. При цьому у постанові не конкретизується, якого саме виду експертного дослідження. Відтак слідчий суддя доходить висновку, що на даний час не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню.

Таким чином, на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

На даний час не спростовано підставність клопотання про арешт, що в подальшому не унеможливлює ставити питання про скасування арешту майна в порядку, визначеному ст. 174 КПК України.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідатиме належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, не суперечитиме його загальним засадам.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій серед низки іншого зазначає порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 22, 23, 131-132, 170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання задоволити.

Накласти арешт шляхом заборони права на відчуження, розпорядження та користування майном, вилученим в ході проведення обшуку 22.01.2026 за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме:

-мобільним телефоном марки «Samsung» моделі «Galaxy S22» imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , із сім-карткою НОМЕР_3 .

Зберігання майна, зазначеного у другому абзаці, визначити відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», який затверджено постановою КМ України від 19.11.2012 № 1104, та «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженої наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1