Справа № 521/894/26
Номер провадження:1-м/521/2/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Хаджибейського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання керівника Хаджибейської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про перевірку наявності підстав для подальшого тримання під вартою (екстрадиційним арештом) для забезпечення видачі особи:

ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хамза, район Алти-Арик, Ферганська область, Республіки Узбекистан, громадянина Республіки Узбекистан, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за участю сторін:

прокурора - ОСОБА_6 ,

перекладача - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

особи, відносно

якої подане клопотання - ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ),

ВСТАНОВИВ:

З клопотання вбачається, що співробітниками ВП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області 20.08.2025 о 16 годині 20 хвилин за адресою: м. Одеса, вул. Гастелло, 50 затримано громадянина Республіки Узбекистан ОСОБА_9 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на міжнародному рівні розшукується правоохоронними органами Республіки Узбекистан для притягнення до кримінальної відповідальності.

Згідно з обліками Генерального секретаріату Інтерполу станом на 20.08.2025 громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_10 ( ОСОБА_5 ), розшукується на міжнародному рівні (з 13.06.2025, оповіщення з червоним кутом А-8434/6-2025) з метою арешту та подальшої екстрадиції до Республіки Узбекистан для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 168 (шахрайство) КК Республіки Узбекистан.

Співробітниками СКП відділу поліції №1 Одеського районного управління №1 ГУНП в Одеській області 20.08.2025 складений протокол про затримання ОСОБА_9 в порядку ст. ст. 208, 582 КПК України.

За ініціативою компетентних органів Республіки Узбекистан 13.06.2025 до міжнародної бази Інтерпол внесені відповідні відомості щодо розшуку ОСОБА_11 .

Підставою для затримання ОСОБА_11 та застосування у подальшому відносно нього тимчасового арешту є документи, що містять дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо неї запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави у вигляді тримання під вартою.

Так, відповідно до інформації, наданої ВМПС ГУНП в Одеській області від 20.08.2025 № 102876, згідно з обліками Генерального секретаріату Інтерполу, ОСОБА_12 розшукується з метою арешту та подальшої екстрадиції до Республіки Узбекистан для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 168 (шахрайство) КК Республіки Узбекистан.

Так, у серпні 2020 року ОСОБА_12 обманним шляхом заявив потерпілому ОСОБА_13 про своє право власності на тваринницький комплекс, розташований на площі 0,46 га (об`єкт належить сільськогосподарському підприємству), запропонував його придбати та в результаті заволодів грошима потерпілого у сумі 9700 доларів США.

Судом Criminal court of Rishtan district of Fergana rigion 25.06.2021 в рамках кримінальної справи № 302031/2020-497 видано ордер на арешт ОСОБА_11 .

Компетентні органи Республіки Узбекистан поінформовані про затримання ОСОБА_11 на території м. Одеси.

Особу затриманого встановлено на підставі паспорту громадянина Республіки Узбекистан для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , виданого 01.07.2019, зі строком дії до 30.06.2029.

Ухвалою слідчого судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 27.11.2025 стосовно ОСОБА_11 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) з утриманням в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

До Офісу Генерального прокурора надійшов запит Генеральної прокуратури Республіки Узбекистан про видачу згаданої особи для притягнення до кримінальної відповідальності за статтею 25 у поєднанні з пунктами «а», «б», частини третьої, статті 168 та пунктом «б», частини третьої, статті 168 КК Республіки Узбекистан.

Відповідно до наявних матеріалів перевірки, 23.09.2025 ОСОБА_12 через ДУ «Одеський слідчий ізолятор» звернувся із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, з питань оформлення набуття, належності або припинення громадянства України, документування посвідками на тимчасове (постійне) проживання, не звертався.

Злочин, вчинення якого інкримінується ОСОБА_14 на території Республіки Узбекистан відповідає злочину, передбаченому ч. 4 ст. 190 КК України та є екстрадиційним, оскільки передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк більше ніж 1 рік.

Строки притягнення до кримінальної відповідальності, відповідно до ст. 49 КК України не спливли.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Захисник ОСОБА_11 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на те, що застосування до ОСОБА_11 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зможе забезпечити його видачу компетентним органам Республіки Узбекистан. При цьому, звернув увагу на те, що він має міцні соціальні зв`язки на території України, одружений та має на утримані 4-х дітей, окремо звернув увагу, що та на теперішній час ОСОБА_12 звернувся до ГУ ДМС в Одеській області з заявою про визнання біженця, також має постійне місце проживання на території України, за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується договором оренди.

ОСОБА_11 заперечував проти задоволення клопотання прокурора та підтримав клопотання свого захисника.

Розглянувши клопотання та вивчивши матеріали які обґрунтовують його доводи, заслухавши думку учасників процесу, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 584 КПК України після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.

У свою чергу, частиною 1 та 2 статті 585 КПК України встановлено, що за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом).

При вирішенні питання про можливість застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, слідчий суддя обов`язково враховує:

1) відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючій стороні та дотримання нею умов, на яких відбулося звільнення її з-під варти під час цього або інших кримінальних проваджень;

2) тяжкість покарання, що загрожує особі в разі засудження, виходячи з обставин, встановлених під час заявленого кримінального правопорушення, положень закону України про кримінальну відповідальність і усталеної судової практики;

3) вік та стан здоров`я особи, видача якої запитується;

4) міцність соціальних зв`язків особи, у тому числі наявність у неї родини та утриманців.

У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів (рішення у справі "Боротюк проти України" п. 62).

Так, перевіряючи наявність підстав для тримання особи під вартою, слідчий суддя звертає увагу на дані про особу ОСОБА_11 , який прибув до України законним шляхом та перебуває на її території з 2021 року.

Разом з тим, з наданих суду документів не вбачається, що ОСОБА_12 притягувався на території України до кримінальної чи адміністративної відповідальності, також суд враховує, що він одружений, має на утримані 4-х дітей та є їх єдиним годувальником, ОСОБА_12 винаймає житло за адресою: АДРЕСА_2 , про що свідчить копія договору оренди. Дані обставини дають суду достатні підстави вважати, що ОСОБА_12 має можливість постійно проживати за вказаною адресою для забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

З початком військового вторгнення рф в Україну ОСОБА_12 займався торгівлею фруктів, а також працював таксистом у м. Одесі.У той же час, жодних переконливих доказів, які б спростовували позицію захисту та свідчили б про те, що останній буде переховуватися від правоохоронних органів з метою запобігання фактичної передачі (екстрадиції) компетентним органам Республіки Узбекистан матеріали справи не містять та прокурором не доведені.

Крім того, ОСОБА_12 звернувся до ГУ ДМС в Одеській області з заявою про визнання біженця та на теперішній час триває процедура надання статусу біженця.

За таких обставин, слідчий суддя не вбачає наявності підстав для подальшого тримання під вартою (екстрадиційного арешту) ОСОБА_11 , оскільки ст. 585 КПК України передбачено можливість застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, для забезпечення видачі особи на запит іноземної держави та вважає, що застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту буде достатнім для запобігання можливим спробам останнього переховуватися з метою уникнення передачі компетентним органам Республіки Узбекистан.

Зазначені вище обставини у своїй сукупності свідчать про недоведеність прокурором виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права ОСОБА_11 на свободу.

Самі по собі відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючій стороні, на що посилається прокурор, не є безумовною та достатньою підставою для подальшого застосування щодо ОСОБА_11 найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою (екстрадиційного арешту), оскільки, як вже було зазначено, ці обставини підлягають сукупній оцінці з іншими відомостями, зазначеними у ч. 2 ст. 585 КПК Україні.

З урахуванням вищевказаного, слідчий суддя приходить до висновку про можливість застосування щодо ОСОБА_11 запобіжного заходу не пов`язаного із тримання під вартою (екстрадиційним арештом), застосувавши до останнього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, що в сукупності із встановленими конкретними обставинами відповідає практиці Європейського суду з прав людини та статті 5 Конвенції, положення якої вказують, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої Законом.

Водночас, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_11 , слідчий суддя на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України вважає за необхідне покласти на нього наступні обов`язки: прибувати до прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися за межі Одеської області без дозволу прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Враховуючи викладене, а також те, що при розгляді клопотання слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу, керуючись Європейською конвенцією «Про видачу правопорушників» від 13 грудня 1957 року, та встановивши, що існує необхідність певного контролю за ОСОБА_15 в межах України, яке може бути реалізовано шляхом застосування відносно нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, з метою недопущення спроб переховуватись ОСОБА_11 від компетентних органів України.

Контроль за виконанням ухвали покладається на Хаджибейську окружну прокуратуру м. Одеси, а її виконання на орган Національної поліції України за місцем перебування ОСОБА_11 під домашнім арештом.

Керуючись ст.ст. 177, 372, 376, 584 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ :

В задоволенні клопотання керівника Хаджибейської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про перевірку наявності підстав для подальшого тримання під вартою (екстрадиційним арештом) для забезпечення видачі особи, ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Клопотання захисника ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) адвоката ОСОБА_8 , про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, відносно ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), в рамках запиту про видачу особи (екстрадицію) - задовольнити.

Змінити ОСОБА_16 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт та заборонити залишати місце свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , в період з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин ранку наступної доби, строком на 2 (два) місяці, тобто до 26 березня 2026 року.

Покласти на ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , процесуальні обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі Одеської області без дозволу прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали про застосування до ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та обов`язків покладених судом, визначити до 26.03.2026 року, включно.

ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), звільнити з-під варти в залі суду.

Роз`яснити ОСОБА_16 ( ОСОБА_5 ), що у разі не виконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Хаджибейську окружну прокуратуру м. Одеси, а її виконання на орган Національної поліції України за місцем перебування ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), під домашнім арештом.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою з дня вручення її копії.

Слідчий суддя: ОСОБА_1