УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 рокуселище Петрове Справа №: 941/1429/25
Провадження № 1-в/941/317/25

Петрівський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

представника ДУ

«Петрівська ВК (№ 49)» - ОСОБА_4

засудженого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Петрове справу за поданням начальника державної установи «Петрівська виправна колонія (№ 49)» про вирішення питання щодо вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-ІХ відносно

засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Червоногригорівка Нікопольського району Донецької області, громадянина України, з освітою 8 класів, розлученого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,раніше судимого:

14.10.1993 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст.121 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі.

1.07.02.1997 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст.141

4.1,ст.117 ч.З, ст.118 ч.2, ст.42 КК України до 7 років позбавлення волі.

2.25..05.2004 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст.289

4.2,ст.71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі.

3.07.02.2011 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст.121 ч.2 КК України до 7 років позбавлення волі.

4.12.07.2011 Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ст.185 ч.І, ст.185 ч.2, ст.70 ч.І, ст.70 ч.4 КК України до 7 років позбавлення волі.

5.21.02.2019 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області ч.2 ст.185, ст.75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки,

по даній справі засуджений: 07.06.2021 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.289, ч.1 ст.71 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі без конфіскації майна,-

ВСТАНОВИВ:

Начальник ДУ «Петрівська виправна колонія (№ 49)» звернувся до суду з вищевказаним поданням мотивуючи це тим, що 09.08.2024 року набрав законної сили Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-ІХ, яким внесено зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинну діяльність, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію в часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким Законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання.

ОСОБА_5 був засуджений 07.06.2021 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ч.І ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.02.2019 року та вважати засудженим до 5 років 2 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до вироку Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.02.2018 року ОСОБА_5 07.09.2018 року, перебуваючи в АДРЕСА_2 , викрав мобільний телефон вартістю 350 грн. у потерпілої особи, що складає менше двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення.

А тому начальник ДУ «Петрівська виправна колонія (№ 49)»просить суд вирішити питання щодо приведення вироку Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.06.2021 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-ІХ. Представник ДУ «Петрівська виправна колонія (№ 49)» та засуджений подання підтримали, прокурор щодо подання не заперечив. Дослідивши подання, заслухавши думку учасників процесу, суд дійшов наступних висновків.

Так, судом встановлено, що вироком від 07.06.2021 року ОСОБА_5 був засуджений Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.02.2019 року і остаточно призначено до відбування 5 років 2 місяці позбавлення волі без конфіскації майна.

Під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 ст.74 КК України (п.13 ч.1 ст.537 КПК України).

Згідно п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до ч.3 ст.57, ч.1 ст.58, ч.1 ст.62 КК України), 11, 13, 13-2 ч.1 ст.537 цього Кодексу.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон № 3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону № 3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.6 ст.3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп.169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Таким чином два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 2018 рік становило 1700 грн.

У судовому засіданні встановлено, що відповідно до вироку Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.02.2018 року ОСОБА_5 07.09.2018 року, перебуваючи в АДРЕСА_2 викрав мобільний телефон вартістю 350 грн. у потерпілої особи , що складає менше двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення.

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ч.3 ст.3, ч.2 ст.4 КК України). Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч.1 ст.5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст.58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 року у справі № 0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Частиною 2 ст.74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_5 за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.02.2018 року завдав злочинними діями матеріальну шкоду потерпілій особі на загальну суму 350 грн., що менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення, тобто вчинене ним діяння відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ не є кримінально-караними на теперішній час, суд приходить до висновку про необхідність звільнення засудженого ОСОБА_5 від призначеного покарання за ч.2 ст.185 КК України у зв`язку з усуненням каранності діяння.

Крім цього, як встановлено судом, вироком від 07.06.2021 року ОСОБА_5 був засуджений Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ч.І ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.02.2019 року і остаточно призначено до відбування 5 років 2 місяці позбавлення волі без конфіскації майна.

Але, звільнення ОСОБА_5 від покарання за ч.2 ст.185 КК України у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння не звільняє його від покарання, призначеного йому вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.06.2021 року за ч.2 ст.289 КК України.

Отже, на даний час ОСОБА_5 є засудженим вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.06.2021 року за ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі.

За таких обставин, клопотання є таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 5, ч. 2 ст.74 КК України, ст.ст.369-372, 537, 539 КПК України, Законом України № 3886-ІХ, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Подання задовольнити.

На підставі ч.2 ст.74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного за вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.02.2018 року за ч.2 ст.185 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати засудженим вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.06.2021 року за ч.2 ст.289 КК України до 5 років позбавлення волі.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення через Петрівський районний суд Кіровоградської області.

Суддя Петрівського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1