Справа № 367/2291/25
Провадження №1-кп/367/729/2025
УХВАЛА

Іменем України

10 жовтня 2025 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ірпені кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 грудня 2022 року за № 0000676 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, Черкаської області, громадянина України, освіта вища, військовослужбовець, одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

встановив:

У провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Ухвалою судді Ірпінського міського суду Київської області ОСОБА_1 від 07 березня 2025 року у вказаному кримінальному провадженні було призначено підготовче судове засідання.

01 травня 2025 року до канцелярії Ірпінського міського суду від захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 надійшло клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, в якому просить на підставі ст. 46 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, а кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000676 від 11 грудня 2022 року закрити.

10 жовтня 2025 року у підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження підтримали, та просили задовольнити його. Обвинувачений зазначив, що вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, визнає, відшкодував завдані збитки, примирився з потерпілим, розуміє суть обвинувачення та не заперечує проти закриття кримінального провадження з підстав передбачених ст. 46 КК України.

Прокурор Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання захисника.

Потерпілий ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні підтримав подане клопотання та зазначив, що з обвинуваченим він примирився, претензій до ОСОБА_4 не має, моральна та матеріальна шкода обвинуваченим відшкодована.

Крім того, в матеріалах справи міститься заява потерпілого ОСОБА_6 про примирення, в якій просить звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Заслухавши учасників кримінального провадження, які не заперечували щодо звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого у зв`язку із примиренням з потерпілою, вивчивши клопотання, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі ст. 46 КК України у зв`язку із примиренням винного з потерпілим з наступних підстав.

Так, установлено, що з 20 серпня 2022 року в Київському інституті Національної гвардії України на посаді курсанта 149 навчальної групи курсу № 3 факультету забезпечення державної безпеки проходить військову службу (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів солдат ОСОБА_4 .

Згідно зі ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Окрім того, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, зобов`язаний додержуватися вимог ст. ст. 6, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків.

Згідно зі ст. 41 Закону України «Про дорожній рух» порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, осіб, які рухаються в кріслах колісних, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, осіб, які рухаються в кріслах колісних, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюється Правилами дорожнього руху, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1.1 «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, встановлюється єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до якого ОСОБА_4 , окрім іншого, зобов`язаний дотримуватись пунктів 1.5, 2.3 «б», 12.1, 12.3, 12.4, 12.9 «б» Правил дорожнього руху України:

- пункт 1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- ??підпункт «б» пункту 2.3: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановко, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим транспортним засобом у дорозі;

- пункт 12.1: під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

- пункт 12.3: у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

- пункт 12.4: у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год;

- підпункт «б» пункту 12.9: водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.

Незважаючи на викладене, у порушення вищевказаних нормативних актів солдат ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення проти безпеки руху та експлуатації транспорту за наступних обставин.

Так, солдат ОСОБА_4 11 грудня 2022 року приблизно о 12 годині 00 хвилин, керуючи технічно несправним автомобілем «3A3-DAEWOO T13111», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з несправністю гальмівних механізмів задніх коліс, рухався по вулиці Університетській в м. Ірпінь Бучанського району Київської області у напрямку до центру міста, на ділянці дороги з максимально допустимою швидкістю 50 км/год., з перевищенням швидкості близько до 60 км/год.

У цей же час, попереду з вул. Матросова, що є другорядною дорогою, на вул. Університетську виїхав автомобіль «KIA SORENTO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який зупинився, частково займаючи праву смугу для руху в бік центру м. Ірпінь, пропускаючи транспортні засоби, що рухалися з обох боків, з метою виконання подальшого лівого повороту.

Проте, солдат ОСОБА_4 , не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, тобто діючи необережно, у порушення вимог п. 1.5, п. п. «б» п. 2.3, п. 12.1, п. 12.3, п. 12.4, п. п. «б» п. 12.9 Правил дорожнього руху, проявляючи неуважність, не переконався у безпечності своїх дій, в момент виникнення перешкоди у вигляді нерухомого автомобіля «KIA SORENTO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , яку ОСОБА_4 був об`єктивного спроможний виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого відбулося зіткнення передньої частини автомобіля «ЗАЗ-DAEWOO T13111», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з лівою боковою частиною автомобіля «KIA SORENTO», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ЗА3-DAEWOO T13111», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав середньої тяжкості тілесне ушкодження у вигляді перелому великого горбика правої плечової кістки.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Відповідно до вимог ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до вимог ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Санкція частини 1 статті 286 КК України «Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами», передбачає покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Відповідно до частини четвертої статті 12 КК України, нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За ч. 3 ст. 285 КПК України, підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі в провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також, що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбаченні КК України.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», примирення винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Вирішуючи питання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_4 у зв`язку із примиренням його з потерпілим та закриття кримінального провадження з цієї підстави, суд враховує, що обвинувачений раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, не має судимостей, вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення належить до категорії необережного нетяжкого злочину, завдана шкода відшкодована, потерпілий претензій не має, про що свідчить відповідна заява, з потерпілим обвинувачений повністю примирився, сам обвинувачений не заперечує проти закриття кримінального провадження з цих підстав, а також потерпілий не заперечує проти закриття кримінального провадження й звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити кримінальне провадження, зокрема, у випадку встановлення підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України - у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України підлягає задоволенню.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Питання про речові докази, які приєднані до матеріалів кримінального провадження слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Витрати на залучення експерта в даному кримінальному провадженні становлять 15 475 (п`ятнадцять тисяч чотириста сімдесят п`ять) гривень 72 копійки.

Виходячи з наведеного та керуючись ст. ст. 284,285-286,288,372 КПК України, суд,-

постановив:

Клопотання захисника задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності на підставі статті 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та закрити кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 грудня 2022 року за № 0000676 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Речові докази по кримінальному провадженню, зазначені у постанові слідчого Другого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Києві, майора ДБР ОСОБА_8 від 12 грудня 2022 року, а саме:

- автомобіль марки «ЗАЗ-DAEWOO T13111», реєстраційний номер НОМЕР_1 , - повернути законному володільцю;

- автомобіль марки «KIA SORENTO», реєстраційний номер НОМЕР_3 , повернути законному володільцю.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на проведення експертиз в розмірі 15 475 (п`ятнадцять тисяч чотириста сімдесят п`ять) гривень 72 копійки.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_9