У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , власниці майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_5 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000208 від 28.06.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України,

в с т а н о в и л а:

Прокурор звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого зазначив, що слідчим ві дділом УСБУ в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000208 від 28.06.2025 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України.

Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні розпочато за фактом вчинення громадянином України ОСОБА_6 , разом з невстановленими особами, перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань - територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Полтавської області, шляхом поширення в особливий період серед військовозобов`язаних мешканців Полтавської області підроблених офіційних документів про наявність у військовозобов`язаних підстав, що звільняють від призову та мобілізації.

У невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше червня 2025 року, у громадянина України ОСОБА_6 , обізнаного щодо факту збройної агресії рф проти України, у зв`язку з чим в Україні у встановленому законом порядку введено воєнний стан і оголошено загальну мобілізацію, виник злочинний умисел, направлений на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, шляхом поширення в особливий період серед військовозобов`язаних мешканців Полтавської області підроблених офіційних документів про наявність у військовозобов`язаних підстав, які звільняють від призову та мобілізації, що в свою чергу матиме наслідком зменшення кількості мобілізаційних ресурсів (військовозобов`язаних), які прибувають до ТЦК та СП та можуть бути сплановані до призову під час мобілізації, що, у свою чергу, ставить під загрозу терміни та обсяги виконання заходів комплектування військово-організаційних структур ЗСУ, а також формування стійких передумов для подальшої відмови громадян від виконання своїх конституційних обов`язків в особливий період.

Так, 20.06.2025 о 19 год. 00 хв, ОСОБА_6 перебуваючи за місцем свого фактичного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , під час особистого спілкування з громадянином України ОСОБА_7 запропонував останньому підшукати осіб, які мають намір уникнути призову на військову службу під час дії воєнного стану.

З цією метою, 28.07.2025 приблизно о 19 год 37 хв, реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого фактичного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , запропонував ОСОБА_7 за грошову винагороду у розмірі 4000 (чотири тисячі) доларів США забезпечити виготовлення довідок про встановлення I чи II групи інвалідності на одного з близьких родичів або члена сім`ї ОСОБА_8 , які в подальшому слугуватимуть підставою для отримання відстрочки від призову у відповідних ТЦК та СП.

25.08.2025 приблизно о 16 год 47 хв, ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого фактичного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , одержав від ОСОБА_7 копії наступних документів, необхідних для виготовлення довідок про встановлення I чи II групи інвалідності, а саме: копію паспорта громадянина України НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , копію картки фізичної особи-платника податків № НОМЕР_4 , копію паспорта громадянина України НОМЕР_5 , виданого на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , копію картки фізичної особи-платника податків № НОМЕР_6 , копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 , виданого на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , копію військово-облікового документу № 4, а також грошові кошти у сумі 1000 (одна тисяча) доларів США.

При цьому ОСОБА_6 попрохав надати ще 500 (п`ятсот) доларів США.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, цього самого дня, приблизно о 19 год 01 хв ОСОБА_6 одержав від ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 500 (п`ятсот) доларів США.

В подальшому 24.09.2025 приблизно о 17 год 44 хв, ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу надав ОСОБА_7 довідку про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі пункту 11 частини 1 статті 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 13.09.2025, видану на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 як особі, яка має дружину з числа осіб з інвалідністю І або ІІ групи на строк до 04 листопада 2025 року, та одержав від останнього грошові кошти у сумі 2500 (дві тисячі п`ятсот) доларів США.

03.10.2025 року в період часу з 11:31 по 14:03 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Полтави було проведено обшук житлового приміщення, яке перебувало у користуванні ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки Apple, моделі iPhone13 Pro Max, IMEI 1: НОМЕР_8 , IMEI 2: НОМЕР_9 , з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна», з номером мобільного телефону НОМЕР_10 .

Власником вказаного телефону є ОСОБА_4 .

Вищевказаний предмет відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та 04.10.2025 визнаний речовим доказом, оскільки містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також необхідно провести комп`ютерно-технічну експертизу вказаної техніки, оскільки вона може містити відомості, що не можуть бути виявлені слідчим самостійно, у зв`язку із чим буде передана до експертної установи для проведення дослідження.

Таким чином, з метою забезпечення проведення необхідних слідчих та інших процесуальних дій, збереження слідів злочину та збереження речових доказів, прокурор просить накласти арешт на вищевказане майно.

Зберігання вищевказаних речей і документів у його власника може спричинити приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаних предметів підозрюваним та/або його близькими родичами та/або особами, які проживають разом з ним, що зашкодить встановленню судом об`єктивної істини у вказаному кримінальному провадженні, а також не дозволить досягнути завдання Кримінального кодексу України, передбаченого ч.1 ст.1 КК України, зокрема правове забезпечення охорони громадської безпеки та конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням.

В судове засідання прокурор ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій розгляд клопотання просив проводити без його участі, клопотання підтримав.

Представник власниці майна ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що квартира АДРЕСА_3 на праві власності належить ОСОБА_4 та не перебуває у користуванні ОСОБА_6 , востаннє останній знаходився у приміщенні коридору квартири п`ять років тому. Під час обшуку будь-якого належного ОСОБА_6 майна в ній виявлено не було, а було вилучено лише належний ОСОБА_4 мобільний телефон. При цьому ОСОБА_4 добровільно видала його для огляду працівникам поліції, надала до нього доступ, повідомивши пароль. Вказав, що власниця майна являється фізичною особою-підприємцем та мобільний телефон містить інформацію, яка нагально необхідна їй для ведення підприємницької діяльності, а також ту, що використовується у повсякденному житті. Разом із цим, будь-яких відомостей, які б мали хоча б якесь відношення до ОСОБА_6 чи розслідуваного злочину цей телефон не містить, тому він не є доказом злочину і не відповідає ознакам речового доказу. В зв`язку з викладеним просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

Власниця майна ОСОБА_4 підтримала думку свого представника. Додатково пояснила, що вона є косметологом та на її мобільний телефон установлений додаток, через який він працює як касовий апарат. За відсутності спірного телефону вона позбавлена можливості належним чином здійснювати свою підприємницьку діяльність. Зауважила, що її мобільний телефон не містить будь-якої інформації, пов`язаної з її батьком ОСОБА_6 . До того ж під час проведення обшуку її телефон та планшет оглядали працівники поліції, яким вона в добровільному порядку надала до них доступ, при цьому планшет після такого огляду не вилучали.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом скоєння кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За правилами ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовим доказом у розумінні положень ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п.п.1, 2, 5 і 6 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею установлено, що слідчим відділом УСБУ в Полтавській області, за процесуального керівництва Полтавської обласної прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000208 від 28.06.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України.

25.09.2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.114-1 КК України, а саме у перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

03.10.2025 року в період часу з 11 год. 31 хв. до 14 год. 03 хв. слідчою в ОВС СВ УСБУ в Полтавській області ОСОБА_10 було проведено обшук у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , власницею якої являється ОСОБА_4 , в ході якого було вилучено мобільний телефон марки Apple, моделі iPhone13 Pro Max, IMEI 1: НОМЕР_8 , IMEI 2: НОМЕР_9 , з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» з номером мобільного телефону НОМЕР_10 , що зафіксовано відповідним протоколом обшуку.

Зі змісту цього протоколу обшуку від 03.10.2025 року вбачається, що в ході його проведення ОСОБА_4 добровільно видала власний мобільний телефон марки Apple, моделі iPhone13 Pro Max, IMEI 1: НОМЕР_8 , IMEI 2: НОМЕР_9 , з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» з номером мобільного телефону НОМЕР_10 . В ході його огляду в листуванні з чоловіком ОСОБА_11 в месенджері «Telegram» виявлено повідомлення з проханням видалити листування з батьком ОСОБА_4 - ОСОБА_6 . З метою подальшого проведення комп`ютерно-технічної експертизи та встановлення можливо видалених даних вищевказаний телефон було вилучено.

Постановою старшої слідчої СВ УСБУ в Полтавській області ОСОБА_12 від 04.10.2025 року вилучений мобільний телефон визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Вбачається, що метою накладення арешту на спірний мобільний телефон є забезпечення збереження речових доказів, що узгоджується із вимогами п.1 ч.2 ст.170 КПК України, а також проведення комп`ютерно-технічної експертизи.

Аналізуючи матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено, що вилучений в ході проведення обшуку мобільний телефон є доказом злочину та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає ознакам речового доказу, визначеним у статті 98 КПК України.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що матеріалами провадження об`єктивно підтверджується, що належний ОСОБА_4 мобільний телефон, який був вилучений 03.10.2025 року в ході проведення обшуку, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а тому існує необхідність в його арешті з метою забезпечення збереження як речового доказу в кримінальному провадження та проведення відповідної комп`ютерно-технічної експертизи для з`ясування обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження. Висновки, сформульовані за результатами виконання таких процесуальних дій слугуватимуть доказами у справі.

Вказане майно підлягає арешту, так як не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту, вказаного в клопотанні сторони обвинувачення майна, враховує можливість використання його як доказу у зазначеному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Разом із цим слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до положень статті 174 КПК України арешт майна може бути скасовано на будь-якій стадії кримінального провадження, якщо в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення відпаде потреба.

Керуючись ст.ст.98, 131, 132, 170, 173, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и л а:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 03.10.2025 року під час обшуку житлового приміщення, яке перебувало у користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: мобільний телефон марки Apple, моделі iPhone13 Pro Max, IMEI 1: НОМЕР_8 , IMEI 2: НОМЕР_9 , з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна», з номером мобільного телефону НОМЕР_10 , - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 09 жовтня 2025 року о 14 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1