Справа № 947/2212/26
Провадження № 1-кс/947/839/26
УХВАЛА

19.01.2026 м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши матеріали за скаргою заявника ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи СУ ГУНП в Одеській області, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

16.01.2026 до Київського районного суду м.Одеси надійшла скарга заявника ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи СУ ГУНП в Одеській області, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

У скарзі заявник просить зобов`язати уповноважених осіб СУ ГУНП в Одеській області відповідно до вимог ст.214 КПК України внести до ЄРДР відповідні дані за її заявою від 31.12.2025 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.146, 146-1, 356, 426-1 КК України за фактом нанесення працівниками поліції або посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Крім того, зі скарги вбачається, що заяву про злочин зареєстровано в журналі обліку заяв та повідомлень ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області за №99 від 02.01.2026.

Разом з тим, на час звернення до слідчого судді зі скаргою до заявника не надходило будь-яких повідомлень щодо результатів розгляду її заяви про злочин.

Заявник ОСОБА_3 заявила клопотання про розгляд скарги без її участі.

Від СУ ГУНП в Одеській області до слідчого судді представник не прибув, на час розгляду скарги будь-яких відомостей чи документів з приводу скарги не надав. Адресат напередодні був належним чином сповіщений про судове засідання.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність прокурора чи слідчого не є перешкодою в розгляді скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні заявником може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Дослідивши скаргу заявника, надані документи в обґрунтування своєї позиції, слідчий суддя дійшов висновку про те, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Отже, встановлено, що заяву про кримінальне правопорушення у СУ ГУНП в Одеській області прийнято та зареєстровано. Відмови у прийнятті та реєстрації заяви не допущено.

Аналізуючи наведене, можна констатувати наступне:

по-перше, посадовими особами СУ ГУНП в Одеській області не було допущено бездіяльності, оскільки ними проведено певні дії: прийняття заяви про вчинення злочину, проведення її аналізу, скерування заяви з дорученням про проведення перевірки до сектору кримінальної поліції ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області;

по-друге, посадові особи СУ ГУНП в Одеській області з 02.01.2026 року на є розпорядниками заяви;

розпорядниками заяви і відповідальними за наступні дії з 02.01.2026 року є посадові особи ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області;

вимог до посадових осіб ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області скаржником не заявлено;

заявник має право як оскаржити результати перевірки так і звернутися з певними вимогами до актуального розпорядника заяви (на цей час - ВП № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області), в тому числі й щодо виконання положень ч.1 ст.214 КПК України.

Згідно ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК України та пункту 1 глави 2 розділу I Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генерального прокурора України №298 від 30.06.2020 року, до ЄРДР вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність.

На час розгляду скарги відсутня інформація щодо внесення чи не внесення посадовими особами ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області відомостей до ЄРДР за заявою.

При таких обставинах покладення відповідних зобов`язань на СУ ГУНП в Одеській області може призвести до неможливості виконання судового рішення, чи до подвійного внесення тотожних відомостей до ЄРДР за однією і тою ж заявою, внаслідок чого може бути допущено безладний рух справи та порушення принципу правової визначеності.

Така позиція повністю узгоджується з рішення Одеського апеляційного суду від 12.02.2025 (справа №947/37528/24, провадження: 11-сс/813/345/25), якою залишено без змін ухвалу слідчого судді від 27.12.2024, якою було відмовлено у задоволенні скарги на бездіяльність посадових осіб Київської окружної прокуратури м.Одеси щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, з огляду на встановлений в судовому засіданні факт відсутності в Київській окружній прокуратурі м.Одеси заяви про кримінальне правопорушення на час розгляду скарги в суді.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У пункті 8 частини другої статті 129 Конституції України визначено, що до основних засад судочинства належить, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні від 21 листопада 2019 року у справі «Мельник проти України» (CASEOFMSLNYKv.UKRAINE) (заява №72286/01) Європейський Суд з прав людини наголосив, що право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженім, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення… Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (справа «Проніна проти України», рішення ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Тому, в задоволені скарги заявника ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи СУ ГУНП в Одеській області слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 214, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні скарги заявника ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи СУ ГУНП в Одеській області, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, з мотивів, викладених в мотивувальній частині ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси протягом п`яти діб з дня отримання копії судового рішення.

Учаснику судового засідання, який не був присутнім у судовому засіданні копію ухвали направити не пізніше наступного дня після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1