Справа № 947/4122/26
Провадження № 1-кс/947/1610/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2026 року місто Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , її захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , що погоджено з прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженки Росії, росіянці, маючій посвідку на тимчасове проживання в Україні, заміжній, неповнолітніх дітей не має, фізичної особи підприємця, фактично проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , не судимій,

якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 126, ч.2 ст.146 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

30.01.2026 року до Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання слідчого СВ ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , що погоджено з прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до ОСОБА_4 ..

Згідно вказаного клопотання вбачається, що слідчим відділенням відділу поліції №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000190 від 07.10.2025 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 126 та ч. 2 ст. 146 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , приблизно о 20 годині 00 хвилин (точного часу в ході досудового розслідування не встановлено) 19.06.2025 перебувала на робочому місці в кіоску, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Сім?ї Глодан, 11А.

В цей час остання почула звук, характерний удару дверей зазначеного кіоску та вийшла з приміщення на вулицю де побачила трьох малолітніх дітей серед, яких був ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який разом з іншими двома малолітніми літьми відходили від вищевказаного кіоску та прямували у бік Одеського ліцею № 72 «ОМР», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Сім?ї Глодан, 15А.

У зв?язку з цим, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на незаконне позбавлення волі малолітнього ОСОБА_7 , при цьому мотивом вказаного наміру виступило власне невдоволення та переконання ОСОБА_4 в тому, що саме малолітній ОСОБА_7 причетний до завдання удару по дверям вищевказаного кіоску.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне позбавлення волі малолітнього ОСОБА_8 , передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та характер своїх неправомірних дій, ОСОБА_4 підійшла до вказаної компанії трьох малолітніх осіб, серед яких був малолітній ОСОБА_8 , де ОСОБА_4 обома руками схопила останнього за шию та одяг, стиснувши м`які тканини шиї, від чого останній був вимушений зігнутися, тим самим завдавши дитині фізичний біль, при цьому не спричинивши тілесних ушкоджень, тим самим примусила потерпілого йти разом з нею до приміщення кіоску за вищевказаною адресою.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, який супроводжувався образливими висловлюваннями ОСОБА_4 в бік малолітнього ОСОБА_8 , утримуючи останнього супротив його волі, силоміць заштовхнула дитину до приміщення вказаного кіоску, за адресою: м. Одеса, вул. Сім?ї Глодан, 11А, де, побачивши в останнього сумку на ремені, ухватила її та стала здавлювати ременем сумки шию малолітнього ОСОБА_8 . Після чого, ОСОБА_4 , повністю усвідомлюючи неправомірність своїх дій, стала фотографувати ОСОБА_8 на свій мобільний телефон та погрожувала розповсюдити його фото на районі в місті Одесі як особи, яка чинить хуліганські дії, та вимагала відшкодування збитків з приводу пошкоджених дверей кіоску, в якому вони знаходилися в той момент.

Примусове утримування малолітнього ОСОБА_8 в приміщенні кіоску продовжувалося приблизно 10-15 хвилин до тих пір, поки до приміщення вказаного кіоску не прибула ОСОБА_9 мати малолітнього ОСОБА_8 , в присутності якої ОСОБА_4 відчинила металеві решітчасті двері кіоску, які були зачинені останньою з середи, що надало можливості ОСОБА_8 вибігти з кіоску під захист його матері.

09.01.2026 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126, ч.2 ст.146 КК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Захисник підозрюваної заперечувала проти обрання запобіжного заходу з врахуванням необгрунтованості підозри, у зв`язку з тим, що обставини події не відподають фактичному їх змісту, мати потерпілого спростовує обставини інкримінованих дій, дії потерпілих порушували суспільний порядок. Звернула увагу, на давність інкримінованих подій, неправильну оцінку, викладеному в постанові Київського районного суду м. Одеси від 21.08.2025 року.

Підозрювана заперечувала проти задоволення клопотання.

Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016р. № 5 - 328 кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення є обґрунтованою, оскільки підтверджується наступними доказами, здобутими під час досудового розслідування, зокрема:

-допитом свідка ОСОБА_10 від 09.10.2025;

-протоколом впізнання особи за фотознімками за участю свідка ОСОБА_10 від 09.10.2025;

-допитом свідка ОСОБА_11 від 04.11.2025;

-протоколом впізнання особи за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_7 від 11.11.2025;

-висновком спеціаліста за результатами допиту потерпілого ОСОБА_7 від 21.11.2025;

-протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_7 від 09.12.2025;

-висновком спеціаліста за результатами допиту свідка ОСОБА_12 від 29.12.2025;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 11.11.2025;

-оглядом фотозображень наданих свідком ОСОБА_13 від 11.11.2025;

-протоколом впізнання особи за фотознімками за участю свідка ОСОБА_12 від 21.09.2025

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Питання відсутності ознак кримінального правопорушення в діях підозрюваної буде предметом подальшого досудового розслідування.

За такого, слідчий суддя, приходить до висновку про обґрунтованість на даний час підозри у кримінальному провадженню №0000190 від 07.10.2025 року відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126, ч.2 ст.146 КК України.

У своєму клопотанні прокурор зазначив як ризики за для запобігання яких необхідне застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання те, що ОСОБА_4 може переховуватись від досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі « Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суду з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З урахуванням викладеного, вважаю доведеною наявність мінімальних ризиків ухилення від органу досудового розслідування та незаконного впливу на потерпілих. Зазначені ризики обгрунтовуються наявністю громадянства у підозрюваної іншої країни, а також самою специфікою інкримінованих дій, віком потерпілих. Між тим, вказані ризики є незначними, оскільки підозрювана має постійне місце мешкання, постійний вид діяльності та міцні соціальні зв`язки.

З урахуванням зазначених ризиків у кримінальному провадженні, обставин кримінального правопорушення та даних про особу підозрюваного слідчий суддя вважає, що на даний час для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, є достатнім застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання з покладенням на підозрюваного наступних обов`язків, передбачених ч. 5ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися із Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у кримінальному провадженні, які визначені слідчим або прокурором;

Таким чином, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання сторони обвинувачення з врахуванням строків застосування та уточнення процесуального обов`язку підлягає частковому задоволенню.

На підставі вище викладеного та керуючись ст .ст. 181, 199 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , що погоджено з прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на строк до 09 березня 2026 року включно наступні обов`язки:

-не відлучатися із Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у кримінальному провадженні, які визначені слідчим або прокурором;

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 що у разі невиконання покладених на нього судом обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Контроль за виконанням підозрюваною ОСОБА_4 , запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання покласти на слідчого СВ ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 .

Відповідно до положень ст. 205 КПК України ухвала слідчого судді щодо застосування цього запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1