Провадження №11-кп/801/1250/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого в режимі відеоконференції ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 03 грудня 2025 року про продовження строку тримання під вартою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Жмеринка Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України,-

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03 грудня 2025 року задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_6 про продовження раніше обраного запобіжного заходу.

Продовжено ОСОБА_7 , обвинуваченому за ч. 2 ст. 259 КК України, запобіжний захід у виді тримання під варто на шістдесят днів до 31 січня 2026 року включно.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання суд виходив з того, що прокурором під час розгляду клопотання доведено обґрунтованість висунутого обвинувачення, а також продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

В апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_7 ставиться питання про скасування ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 03.12.2025 через істотні порушення кримінального процесуального закону та невідповідність висновків фактичним обставинам провадження. Просить винести своє рішення, яким застосувати до нього менш суворий запобіжний захід домашній арешт із забороною залишати житло у певний період доби.

Апеляційна скарга мотивована тим, що під час розгляду клопотання суд не взяв до уваги його особу, а саме що він є учасником бойових дій, має постійне місце проживання, позитивно характеризується має утриманців.

Позиції учасників судового провадження.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав доводи апеляційної скарги з підстав викладених в ній та просив задовольнити її в повному об`ємі.

Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою.

Захисник обвинуваченого будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду не з`явився, заяв про поважність причин неприбуття до суду не подавав. Такі обставини відповідно до ч. 4 ст. 405, ст. 422-1 КПК України не перешкоджають проведенню апеляційного розгляду.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Як убачається з ухвали, місцевим судом зазначені вимоги закону дотримані не у повній мірі, внаслідок чого висновки про необхідність продовження строку ув`язнення обвинуваченого без визначення застави належним чином не умотивовані.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.

За змістом ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого та вирішення цього питання відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Висновки щодо застосування виключного запобіжного заходу

Стосовно продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд зазначає, що у цьому провадженні ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення у сфері громадської безпеки, яке у поєднанні із посяганням на державний суверенітет України становить підвищену суспільну небезпеку. На даний час існує висока імовірність ухилення від суду та незаконного впливу на інших учасників провадження.

Сукупність цих обставин вказує на неможливість застосування менш суворих запобіжних заходів, у тому числі домашнього арешту.

Висновки щодо визначення застави

Відповідно до положень ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя (суд) при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Як убачається із клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, останній також просив визначити заставу, як альтернативний запобіжний захід, у мінімальному розмірі, встановленому для тяжких злочинів (п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України).

При цьому місцевий суд жодним чином не визначивши заставу жодним чином не умотивував свого рішення.

Отже суд входить з того, що ч. 4 ст. 182 КПК України установлено, що розмір застави визначається слідчим суддею (судом) з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Як уже зазначалось, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 259 КК України, за якими обвинувачується ОСОБА_7 , відповідно до ст. 12 КК України віднесено до тяжкого злочину.

Розмір застави для різних категорій кримінальних правопорушень (злочинів) визначений п. 1-3 абз. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України, та з-поміж інших, щодо осіб, підозрюваних у вчиненні тяжкого злочину, встановлений у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням особи обвинуваченого у цьому провадженні та з метою забезпечення виконання останнім процесуальних рішень, на переконання суду необхідно визначити мінімальний розмір застави, який буде співмірним та таким, що за умови внесення якої забезпечить належну поведінку ОСОБА_7 .

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 03 грудня 2025 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) ч. 2 ст. 259 КК України, скасувати.

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого задовольнити.

Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України, запобіжний захід у виді тримання під варто на шістдесят днів до 31 січня 2026 року включно.

Визначити ОСОБА_7 заставу у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі внесення застави на ОСОБА_7 покласти обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати на виклики прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду;

- утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання свій паспорт, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Копію ухвали направити до Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» для виконання.

Ухвала є остаточною та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: