Справа № 309/2533/24
Провадження № 1-кп/309/148/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2025 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження (внесеного до ЄРДР за зареєстрованим №0000197 від 03.04.2024) стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, не працюючої, з загальною середньою освітою, одруженої, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, раніше не судимої,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , за місцем проживання за адресою АДРЕСА_1 , умисно, систематично, усвідомлюючи протиправність та карність своїх діянь, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», систематично вчиняла психологічне насильство відносно своєї матері ОСОБА_5 , що призвело до її психологічних страждань.

Зокрема, 23 січня 2024 року біля 08:00 год. ОСОБА_3 знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 вчинила відносно своєї матері ОСОБА_5 , дії психологічного насильства, що проявилися у словесних образах потерпілої нецензурними словами, що призвело до змін в нормальному психоемоційному стані потерпілої особи, викликало в неї душевні переживання, почуття тривоги, страху, приниження. Працівниками Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області протиправні дії ОСОБА_3 було припинено та складено відносно неї протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою Хустського районного суду Закарпатської області від 30.01.2024 ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн.

26 січня 2024 року біля 10:00 год. ОСОБА_3 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 вчинила відносно своєї матері ОСОБА_5 , дії психологічного та фізичного насильства, що проявилися у словесних образах потерпілої нецензурними словами, смикала за волосся, що призвело до змін в нормальному психоемоційному стані потерпілої особи, викликало в неї душевні переживання, почуття тривоги, страху, приниження. Працівниками Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області протиправні дії ОСОБА_3 було припинено та складено відносно неї протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою Хустського районного суду Закарпатської області від 31.01.2024 ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді 40 годин громадських робіт.

Однак ОСОБА_3 , після притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення вказаних адміністративних правопорушень, не стала на шлях виправлення, продовжила свої протиправні систематичні дії відносно потерпілої ОСОБА_5 , спрямовані на досягнення загального результату у вигляді завдання потерпілій психологічних страждань, що виразилось у наступному.

Так, 23 березня 2024 року біля 15 год. 00 хв. ОСОБА_3 , знаходячись по місцю свого проживання, що в АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх можливі суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи на меті заподіяння психологічних страждань своїй матері ОСОБА_5 , на ґрунті неприязних відносин, вчинила відносно своєї матері ОСОБА_5 дії психологічного насильства, що проявилось у словесних образах потерпілої нецензурними словами, та намагалася застосувати фізичну силу, що призвело до змін в нормальному психоемоційному стані потерпілої особи, викликало в ОСОБА_5 душевні переживання, почуття тривоги, страху, приниження, через що остання змушена була викликати поліцію по місцю проживання.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила відносно потерпілої ОСОБА_5 домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних або близьких відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, тим самим вчинивши дії, передбачені статтею 126-1 КК України.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину по пред`явленому їй обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України, не визнала, суду пояснила, що виникають конфлікти коли приходить додому з дітьми. Усі живуть у спільному будинку і всі проблеми через коридор, не можуть ним разом користуватися. ОСОБА_5 починає конфлікти. Ствердила, що не тягала її за волосся. ОСОБА_5 багато разів викликала на неї поліцію.

Не зважаючи на невизнання своєї вини, вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, повністю доводиться безпосередньо дослідженими у судовому засіданні доказами.

Так, допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що у неї х дочкою ОСОБА_3 є триваючий конфлікт. У них є спільний будинок, є спір щодо кімнати. ОСОБА_3 систематично ображає її нецензурними словами, тягала за волосся, чіпляється, робить біду, наговорює своїх дітей проти неї. Все це ненормально, вона мусить йти з хати під час конфліктів, боїться її. У неї через це постійний стрес, нервується. До лікарів психологів не зверталася.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про кримінальне вчинене кримінальне правопорушення від 23.03.2024, ОСОБА_5 звернулася із заявою про те, що 23.03.2024 біля 15:00 год. її дочка ОСОБА_3 вчинила сварку, в ході якої виражався нецензурними словами та намагалася застосувати фізичну силу.

Постановою Хустського районного суду від 30.01.2024 року у справі №309/549/24 ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП з накладенням на неї штраф у розмірі 680 грн. Згідно постанови, 23 січня 2024 року біля 08:00 год. ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого проживання вчинила домашнє насильство, а саме виражалася нецензурними словами в адресу своєї матері.

Постановою Хустського районного суду від 31.01.2024 року у справі №309/592/24 ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 173-2 КУпАП з накладенням на неї стягнення у виді 40 годин громадських робіт. Згідно постанови, 26 січня 2024 року біля 10:00 год. ОСОБА_3 , в с.Сокирниця, по вул. Шкільна, 58, вчинила фізичне насильство відносно своєї мами ОСОБА_5 , а саме хапала та смикала.

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини зазначені у ст.91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

Суд відхиляє твердження обвинуваченої ОСОБА_3 про те, що конфлікти розпочинає ОСОБА_5 , оскільки це спростовується постановами Хустського районного суду від 30.01.2024 та 31.01.2024, які набрали законної сили, а також показами потерпілої ОСОБА_5 , яка чітко зазначила про неодноразові конфлікти, що вчиняє ОСОБА_3 відносно неї протягом тривалого часу.

Також суд відхиляє твердження захисника ОСОБА_6 про те, що факт спричинення ОСОБА_5 психологічних страждань та негативного впливу на її психічний стан є недоведеним, з посиланням на відсутність відповідного висновку експерта, оскільки на думку суду висновок експерта не є єдиним доказом, яким можуть підтверджуватися дані обставини. Суд враховує, що потерпіла ОСОБА_5 чітко ствердила, що конфлікт між нею та ОСОБА_3 є триваючим, дочка постійно та систематично ображає її нецензурними словами, застосовує фізичну силу, такі скандали негативно впливають на неї, її психічний стан, вона відчуває стрес та нервується. На думку суду таких показів достатньо для підтвердження факту, що дії ОСОБА_3 призводять до психологічних страждань ОСОБА_8 та погіршення якості її життя, у тоум числі негатвино впдивають на її психологічний стан.

Відтак суд вважає доведеним поза розумним сумнівом вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом суд вважає доведеним факт:

вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства, тобто умисного систематичного вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних або близьких відносинах, що призвело до психологічних стражданьта погіршення якості життя потерпілої особи, тобто вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України;

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 судом не встановлено.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст. 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 №7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винної та обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Так, обвинувачена ОСОБА_3 вчинила умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є нетяжким злочином.

Обвинувачена посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку і лікаря психіатра чи нарколога не перебуває, раніше не судима, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей.

Суд враховує також думку потерпілої ОСОБА_5 , яка ствердила, що конфлікти продовжуються і вона не може нормально проживати у будинку. Щодо міри покарання потерпіла ОСОБА_9 не змогла висловити своєї думки.

Згідно досудової доповіді складеної Хустським РВ №2 філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області беручи до уваги зібрану інформацію, що характеризує особистість обвинуваченої, її спосіб життя, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення та середню ймовірність небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вирішивши питання, передбачені ст. 368 КПК України та врахувавши обставини, передбачені ст. 65 КК України, у тому відсутність обставин, які обтяжують чи пом`якшують покарання, суд вважає, що обвинуваченій ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції статті 126-1 КК України, у виді громадський робіт.

Також убачається, що вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 24.04.2024 ОСОБА_3 визнано винуватою по пред`явленому обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України, і призначено їй покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин.

Відтак остаточне покарання ОСОБА_3 слід призначити із застосуванням ч.4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Зважаючи на те, що запобіжний захід стосовно обвинуваченої судом не обирався і клопотання щодо обрання такого обвинуваченій стороною кримінального провадження не заявлялось, тому суд доходить переконання про відсутність підстав для вирішення цього питання.

Керуючись статтями 368, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою по пред`явленому обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 126-1 КК України, і призначити їй покарання у виді громадських робіт на строк 160 (сто шістдесят) годин.

На підставі частини 4 статті 70 КК України до призначеного ОСОБА_3 покарання частково приєднати невідбуте покарання згідно вироку Хустського районного суду Закарпатської області від 24 квітня 2024 року у виді 10 (десяти) годин громадських робіт, визначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді громадських робіт на строк 170 (сто сімдесят) годин.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Хустський районний суд Закарпатської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_1