Справа № 275/849/25
В И Р О К
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 жовтня 2025 року с-ще Брусилів
Брусилiвський районний суд Житомирської областi в складі:
головуючого суддi ОСОБА_1
при секретарі с/з ОСОБА_2
за участю прокурора Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , захисника обвинувачених адвоката ОСОБА_6 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хомутець Брусилівського району Житомирської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, який не є депутатом та особою з обмеженими можливостями, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Хомутець Брусилівського району Житомирської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, який не є депутатом та особою з обмеженими можливостями, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , -
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -
У вказаний день та час, за вказаних обставин у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, а саме мотоциклом марки ИЖ - Юпитер - Зк, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1979 року випуску, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_7 та перебуває в постійному користуванні ОСОБА_8 , і останній є законним користувачем вказаного мотоцикла.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, з корисливих мотивів, ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_5 незаконно заволодіти вказаним мотоциклом. На вказану пропозицію ОСОБА_5 погодився, тим самим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вступили між собою в попередню змову.
Отже, ОСОБА_4 , діючи спільно за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 , незаконно заволоділи мотоциклом марки ИЖ - Юпитер -Зк, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1979 року випуску, чим спричинили потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 8 908 гривень 42 копійки.
Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, які виразилися у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненим за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, тобто його дії органом досудового розслідування кваліфіковані вірно.
Крім того, своїми умисними та протиправними діями, які виразилися у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненим за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, тобто його дії органом досудового розслідування кваліфіковані вірно.
26 серпня 2025 року між прокурором Попільнянського відділу Коростишівської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 була укладена у даному кримінальному провадженні угода про визнання винуватості, згідно якої прокурор Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_3 з однієї сторони та обвинувачений ОСОБА_4 з іншої сторони в присутності захисника адвоката ОСОБА_6 зі згоди потерпілого ОСОБА_8 дійшли згоди щодо формулювання підозри та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 289 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Також сторонами угоди узгоджено покарання, яке повинен понести обвинувачений за вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 289 КК України сторони прийшли до згоди, що ОСОБА_4 можливо призначити покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна; відповідно до положень ст. 75 КК України звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Розглядаючи в порядку ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
В судовому засіданні обвинуваченийОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні даного кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 289 КК України, каявся, повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про визнання винуватості, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в угоді міру покарання.
Прокурор та захисник, а також потерпілий ОСОБА_8 в поданій до суду заяві також не заперечували проти затвердження судом вказаної угоди.
Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Так, згідно вимог п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода при визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
При цьому кримінальне правопорушення, у вчиненні якогоОСОБА_4 визнав себе винним, згідно з вимогами ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Відповідно до ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
В матеріалах даного кримінального провадження міститься згода потерпілого ОСОБА_8 на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Крім того, ОСОБА_4 має постійне місце проживання, де характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, раніше не судимий.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Узгоджена угодою міра покарання для обвинуваченого ОСОБА_4 встановлена в межах санкції ч. 2 ст. 289 КК України, з урахуванням даних, які характеризують особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують його покарання.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її невиконання.
Оскільки вказані умови угоди про визнання винуватості повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутня неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, а також не встановлено відсутності фактичних підстав для визнання винуватості, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання, тобто у вигляді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна зізвільненням останнього від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень ст. 75 КК України та покладенням на обвинуваченого обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.
При цьому суд вважає, що саме таке покарання, призначене судом обвинуваченому ОСОБА_4 , буде найбільше відповідати принципам та цілям призначення покарання і буде найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
26 серпня 2025 року між прокурором Попільнянського відділу Коростишівської окружної прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 була укладена у даному кримінальному провадженні угода про визнання винуватості, згідно якої прокурор Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_3 з однієї сторони та обвинувачений ОСОБА_5 з іншої сторони в присутності захисника адвоката ОСОБА_6 зі згоди потерпілого ОСОБА_8 дійшли згоди щодо формулювання підозри та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 289 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Також сторонами угоди узгоджено покарання, яке повинен понести обвинувачений за вчинення кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 289 КК України сторони прийшли до згоди, що ОСОБА_5 можливо призначити покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна; відповідно до положень ст. 75 КК України звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Розглядаючи в порядку ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
В судовому засіданні обвинуваченийОСОБА_5 визнав себе винним у вчиненні даного кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 289 КК України, каявся, повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про визнання винуватості, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в угоді міру покарання.
Прокурор та захисник, а також потерпілий ОСОБА_8 в поданій до суду заяві також не заперечували проти затвердження судом вказаної угоди.
Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Так, згідно вимог п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода при визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
При цьому кримінальне правопорушення, у вчиненні якогоОСОБА_5 визнав себе винним, згідно з вимогами ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Відповідно до ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
В матеріалах даного кримінального провадження міститься згода потерпілого ОСОБА_8 на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 .
Крім того, ОСОБА_5 має постійне місце проживання, де характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, раніше не судимий.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Узгоджена угодою міра покарання для обвинуваченого ОСОБА_5 встановлена в межах санкції ч. 2 ст. 289 КК України, з урахуванням даних, які характеризують особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують його покарання.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її невиконання.
Оскільки вказані умови угоди про визнання винуватості повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутня неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, а також не встановлено відсутності фактичних підстав для визнання винуватості, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання, тобто у вигляді позбавлення волі строком на 5 років без конфіскації майна зізвільненням останнього від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень ст. 75 КК України та покладенням на обвинуваченого обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.
При цьому суд вважає, що саме таке покарання, призначене судом обвинуваченому ОСОБА_5 , буде найбільше відповідати принципам та цілям призначення покарання і буде найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Також у відповідності до вимог ст. 100 КПК України суд вважає за необхідне речові докази, а саме: мотоцикл з коляскою марки ІЖ- Юпитер - Зк, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1979 року випуску, залишити володільцю ОСОБА_8 .
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 373, 374, 468, 469, 474 ч. 7, 475 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Речові докази, а саме: мотоцикл з коляскою марки ІЖ- Юпитер - Зк, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1979 року випуску, залишити володільцю ОСОБА_8 .
Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Брусилівський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1