Справа № 352/1340/24
Провадження № 1-кп/352/93/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 рокум. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3

ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 квітня 2024 року за № 0000162

за обвинуваченням ОСОБА_5 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селищі Старий Лисець Івано-Франківської області та проживає в АДРЕСА_1 , не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зі слів працевлаштований, не судимий:

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 162 Кримінального кодексу України (далі- КК України)

ВСТАНОВИВ:

I. Історія провадження

30 квітня 2024 року до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 , розгляд якого у підготовчому судовому засіданні призначено на 14 травня 2024 року.

Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 14 травня 2024 року судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 призначено на 23 травня 2024 року.

В зв`язку із відставкою головуючої судді ОСОБА_6 02 травня 2025 року у справі здійснено повторний автоматичний розподіл та справа передана для розгляду судді ОСОБА_1 .

Ухвалою судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 05 травня 2025 року справа прийнята до свого провадження зі стадії судового розгляду та призначено судовий розгляд на 22 травня 2025 року.

22 травня 2025 року в зв`язку із неявкою ОСОБА_5 розгляд справи відкладено на 23 червня 2025 року, а також постановлено ухвалу про привід обвинуваченого

23 червня 2025 року в зв`язку із неявкою ОСОБА_5 розгляд справи відкладено на 14 липня 2025 року, а також повторно постановлено ухвалу про привід обвинуваченого.

14 липня 2025 року в зв`язку із неявкою ОСОБА_5 розгляд справи відкладено на 13 серпня 2025 року, а також повторно постановлено ухвалу про привід обвинуваченого.

13 серпня 2025 року розгляд справи відкладено на 30 вересня 2025 року в зв`язку із зайнятістю судді в іншому кримінальному провадженні.

30 вересня 2025 року розгляд справи відкладено на 01 жовтня 2025 року для підготовки сторін до судових дебатів.

ІІ. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним

ОСОБА_5 21 березня 2024 року приблизно о 13 годині 00 хвилин, користуючись відсутністю власника господарства, проник на територію домоволодіння ОСОБА_7 , розташованого в АДРЕСА_1 , шляхом перелазу через огорожу, після чого вирішив проникнути до будинку із метою крадіжки майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, скерований на незаконне проникнення до житла особи, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи, що його дії порушують гарантоване Конституцією України право власника будинку на недоторканність житла, ОСОБА_5 , користуючись, що за його діями ніхто не спостерігає, віднайшов ключі від будинку та незаконно, без дозволу власника, проник до житла ОСОБА_7 , а саме будинку АДРЕСА_1

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою статті 162 КК України, а саме незаконне проникнення до житла особи.

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 визнав вину в повному обсязі та підтвердив фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті. Зазначив, що він проживає в АДРЕСА_1 .

Власник домоволодіння АДРЕСА_2 є знайомим його батька та на початку 2024 року він допомагав йому по господарству, а тому знав, де власник зберігає ключі.

Навесні 2024 року він вирішив вчинити крадіжку майна та скористався тим, що у вказаному будинку нікого не було, а він знав, де зберігаються ключі.

Далі з метою крадіжки він прийшов до домоволодіння, знайшов, де зберігаються ключі від будинку, після чого проник до будинку та викрав звідти 2200 гривень.

Власник вказаного будинку не надавав йому дозволу проникнути до будинку.

Він кається у своїх діях та просить суворо не карати. Зазначає, що нещодавно працевлаштувався та має дохід.

Сторонами обвинувачення та захисту під час визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, висловлено позицію щодо недоцільності дослідження доказів щодо обставин, викладених в формулюванні обвинувачення в обвинувальному акті.

Обвинувачений та Прокурор, кожен окремо, пояснили, що правильно розуміють зміст обставин, викладених в формулюванні обвинувачення в обвинувальному акті, а також їм зрозуміло, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Зазначив, що претензій до обвинуваченого не має та при вирішенні справи покладається на розсуд суду.

У Суду немає сумнівів в добровільності їх позиції, в зв`язку із чим Судом в порядку частини третьої статті 349 КПК України постановлено ухвалу про визнання недоцільним дослідження доказів щодо обставин, викладених в формулюванні обвинувачення в обвинувальному акті та постановлено обмежитись допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів щодо речових доказів, судових витрат та документів, що характеризують особу обвинуваченого.

Ураховуючи викладене, Суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши надані докази та документи, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості ОСОБА_5 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 162 КК України, а саме незаконного проникнення до житла особи

IV.Мотиви призначення покарання

Суду надані наступні документи, що характеризують особу та впливають на вирішення питань щодо призначення покарання

-інформація щодо відсутності у ОСОБА_5 судимостей;

-інформація начальника Івано-Франківського районного сектору № 4 філії ДУ «Центр пробації», згідно із якою ОСОБА_5 07 лютого 2024 року знятий з обліку в зв`язку із відбуттям покарання у виді громадських робіт, призначеного за частиною першою статті 126 КК України.

-інформація КНП «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я», згідно із якою ОСОБА_5 до цього закладу за медичною допомогою не звертався, на обліку не перебуває;

-характеристика селищного голови с. Старий Лисець, згідно із якою ОСОБА_5 дійсно проживає в с. Старий Лисець, скарг та зауважень щодо нього не поступало

-інформація начальника Івано-Франківського РТЦКта СП, згідно із якою ОСОБА_5 , на обліку не перебуває;

В судових дебатах:

Прокурор просив призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 1700 гривень

Обвинувачений зазначила, що він вину визнає, щиро кається та просить призначити покарання, про яке зазначив Прокурор.

Відповідно до частини другої статті 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

У відповідності до частини першої статті 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, який згідно зі статтею 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, особу обвинуваченого, який раніше не судимий.

В судових дебатах Прокурор та Обвинувачений зазначили про наявність таких обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Про наявність цих же обставин зазначено в обвинувальному акті.

Суд вважає, що матеріалами кримінального провадження не підтверджується наявність обставин, що пом`якшують покарання з огляду на наступне.

Щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Вказані висновки узгоджуються із послідовною практикою Верховного Суду, викладеною, зокрема, в постанові від 15 листопада 2021 року у справі 199/6365/19.

Однак, окрім визнання ОСОБА_5 своєї вини, в матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про його конкретні дії, спрямовані на виправлення ситуації, в тому числі вибачення перед потерпілим.

На думку Суду, також на відсутність щирого каяття вказує і поведінка ОСОБА_5 під час судового розгляду справи, зокрема його неодноразові неявки в судове засідання.

Також Суду не надано будь-яких доказів виконання ОСОБА_5 , будь-яких дій, а також проведення із ним слідчих дій, за результатами яких він би надав будь-які докази, що б свідчило про його активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 в обвинувальному акті не зазначені та Судом під час розгляду справи не встановлені.

Відповідно до частини другої статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При обранні конкретного виду покарання Суд враховує, що санкцією частини першої статті 162 КК України передбачені такі альтернативні види покарання як штраф, обмеження волі та виправні роботи.

При обранні конкретного виду покарання Суд враховує, що ОСОБА_5 раніше не судимий, вчиненим ним кримінальним правопорушення шкода не спричинена, потерпілий не має до нього претензій, а також відсутність обставин, що обтяжує покарання.

Також Суд бере до уваги незначний життєвий досвід ОСОБА_5 , якому виповнилось 20 років на момент вчинення правопорушення, в зв`язку із чим Суд вважає, що відсутні підстави для призначення більш суворих видів покарання, а достатнім для виправлення ОСОБА_5 буде покарання у вигляді штрафу.

Відповідно до санкції частини першої статті 162 КК України незаконне проникнення до житла особи карається штрафом від 50 до 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи відсутність обставин, що пом`якшують покарання, Суд вважає необхідним призначити покарання в максимальному розмірі, передбаченому санкцією статті, що сприятиме меті покарання та виправленню ОСОБА_5 .

V.Щодо речових доказів

В ході досудового розслідування стороною обвинувачення долучено в якості речових доказів:

-5 слідів пальців рук, які зберігається в матеріалах кримінального провадження № 0000162

-оптичний носій інформації DVD-RW диск із відеозаписами з камер відеоспостереження території домоволодіння АДРЕСА_2 , які зберігається в матеріалах кримінального провадження № 0000162

Відповідно до частини дев`ятої статті 100 Кримінального процесуального кодексу України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

В зв`язку із викладеним, сліди пальців рук та оптичний носій інформації підлягають залишенню в матеріалах кримінального провадження.

VI.Щодо процесуальних витрат

Під час проведення досудового розслідування проводились дві експертизи, витрати на проведення яких складає 3029,12 та 4543,68 гривень відповідно.

У відповідності до частини першої статті 122 Кримінального процесуального кодексу України витрати, пов`язані із залученням експертів, несе сторона кримінального провадження, яка залучила експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини другої статті 124 Кримінального процесуального кодексу України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

В зв`язку із викладеним, витрати на проведення під час досудового розслідування експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 369-371, 373, 374, 376, 381-382 Кримінального процесуального кодексу України, Суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 162 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Речові докази 5 слідів пальців рук та оптичний носій інформації DVD-RW диск із відеозаписами з камер відеоспостереження території домоволодіння АДРЕСА_2 , залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000162

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз:

-№ СЕ-19/109-24/4742-Д від 10 квітня 2024 року в розмірі 3029 ( три тисячі двадцять дев`ять) гривень 12 (дванадцять) копійок;

-№ СЕ-19/109-24/5502-Д від 23 квітня 2024 року в розмірі 4543 ( чотири тисячі п`ятсот сорок три) гривні 68 (шістдесят вісім) копійок

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_8