Справа № 131/1686/25
Провадження № 1-кс/131/329/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2025м. Іллінці

Слідчий суддя Іллінецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0002979 від 12 серпня 2025 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мервин, Оратівського району Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України,

учасники провадження: прокурор ОСОБА_5 , слідчий ОСОБА_3 , підозрюваний ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК. В обґрунтування вказаного клопотання слідчий зазначає, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.03.2025 № 74-РС солдата ОСОБА_4 було призначено на посаду стрільця 2 стрілецького спеціалізованого відділення 3 стрілецького спеціалізованого взводу 1 стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону. 27.06.2025 він самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 та перебував за адресою: АДРЕСА_1 , не виконуючи обов`язків служби до 17.10.2025. З огляду на особу підозрюваного, злочин, який ним вчинений, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України (вчинення підозрюваним дій пов`язаних із переховуванням від органів досудового розслідування або суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчиненням інших кримінальних правопорушень, а також незаконний вплив на свідків в даному кримінальному провадженні, що суттєво вплине на хід проведення досудового розслідування), слідчий за погодженням із прокурором просить обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою до такого підозрюваного строком на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 , слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримали, просили його задовольнити, зважаючи на обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України та неможливістю застосування більш м`якого запобіжного заходу, та застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно нього, обіцяв, що повернеться до військової частини для подальшого проходження служби.

Захисник ОСОБА_6 вказував на недоліки кримінально-правової кваліфікації, яку вказано в клопотанні, щодо його задоволення заперечував.

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали, додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання слідчого, зокрема, міркування прокурора та слідчого щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, думку підозрюваного та його захисника, проаналізувавши надані стороною обвинувачення докази підозри, у їх сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що у провадженні СВ ВП № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області перебуває вказане кримінальне провадження №0002979 від 12 серпня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

17.10.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року вимога розумності підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування.

При цьому правильність кваліфікації дій підозрюваної особи, так само як і наявність чи відсутність в її діях складу злочину вирішуються виключно вироком суду та не підлягають вирішенню на досудовому провадженні.

Тобто, практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом затримання ОСОБА_4 на підставі ст. 208 КПК України; актом за підсумками проведення службового розслідування по факту самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 в умовах воєнного стану; показаннями свідка ОСОБА_7 , яка вказала, що в червні 2025 року її син, ОСОБА_4 , самовільно залишив військову частину та перебував за місцем проживання, займаючись особистими справами; ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 19.03.2025 у справі №722/678/25, відповідно до якої ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі для проходження військової служби; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності на даному етапі досудового розслідування.

Описана у клопотанні слідчого фабула злочину у сукупності з наданими прокурором та слідчим поясненнями та матеріалами кримінального провадження, доданими до клопотання, на даному етапі провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, у діях ОСОБА_4 . Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, - самовільному залишенні військової частини з метою ухилення від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану. Підозра ОСОБА_4 ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують такого підозрюваного із обумовленим кримінальним правопорушенням.

Отже, вказане може слугувати підставою для застосування до ОСОБА_4 заходів забезпечення кримінального провадження на підставі поданих слідчим до клопотання матеріалів.

Слід враховувати, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, тому лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів слідчий суддя визначає, чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування, та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування, або продовження застосування щодо неї заходу забезпечення кримінального провадження.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні таким підозрюваним кримінального правопорушення, а також ризиків, дають достатні підстави вважати, що ці ризики виправдовують тримання підозрюваного під вартою, що є підставою для обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, й існування таких ризиків породжують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, адже судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, оскільки підозрюваний вчинив умисний тяжкий злочин, передбачений ч. 4 ст. 408 КК України, що полягає у самовільному залишенні військової частини з метою ухилення від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

Так, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції» (Letellier v France), 12369/86, 26 червня 1991 року).

Застосовуючи найсуворіший запобіжний захід при його обранні, слідчий суддя вважає доведеним прокурором та слідчим існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, зважаючи на те, що підозрюваний, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений тяжкий злочин, санкція якого передбачає позбавлення волі від 5 до 12 років, може ухилитись від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків чи експертів, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Метою застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити вказані ризики.

Ч. 8 ст. 176 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Враховуючи всі обставини справи, особу підозрюваного, тяжкість злочину, а також необхідність проведення додаткових слідчих дій, суддя вважає, що слідчий надав достатньо підстав для застосування найсуворішого запобіжного заходу - тримання під вартою. Лише цей захід може гарантувати належну поведінку підозрюваного під час слідства, оскільки він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а усвідомлення можливого покарання може спонукати його до порушення процесуальних обов`язків.

Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. (ч.2 ст. 197 КПК України).

Відповідно, зважаючи на вказані норми процесуального закону, строк дії цієї ухвали відраховувати з 17.10.2025 по 15.12.2025 (включно).

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України. Таким чином суд вважає за доцільне не визначати розмір застави у даному провадженні, враховуючи також той факт, що стороною захисту таке клопотання не заявлялося, а підстав для її визначення судом не встановлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0002979 від 12 серпня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України - задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мервин, Оратівського району Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 днів, який починати обраховувати з моменту затримання, тобто з 17.10.2025 по 15.12.2025 (включно).

Копію ухвали направити до Державної установи «Вінницька установа виконання покарань № 1» для виконання.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: