Номер провадження: 11-сс/813/2220/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційні скарги представника власника майна ОСОБА_6 , який діє в інтересах ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ БУДПЕРСПЕКТИВА» та прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 09 жовтня 2025 року про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000001, внесеного до ЄРДР 06 червня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212 КК України,

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 09 жовтня 2025 року було частково задоволено клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про арешт майна та накладено арешт на перелік речей і документів, які були вилучені 17 жовтня 2024 року під час обшуку в офісних приміщеннях, що використовуються ТОВ «БК БУДПЕРСПЕКТИВА», ТОВ «МЕТПРОЕКТ», ТОВ «ГРИДАЄНТ СВ» за адресою: м. Одеса, Італійський бульвар, 1Г.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що вилучені в ході обшуку товарно-матеріальні цінності, які стосуються фінансово-господарської діяльності ТОВ «МЕТПРОЕКТ» за період з 2021 по жовтень 2024 року, зазначені прокурором у прохальній частині поданого клопотання, а саме: п.п.1-15, 18-20, 22- 34, 36-45, 53-59, ймовірно можуть містити на собі ознаки вчиненого злочину, зокрема можуть містити відомості про порушення службовими особами ТОВ «МЕТПРОЕКТ» () норм Податкового Кодексу України, а від так можуть бути знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що підлягає дослідженню.

Крім того, слідчий суддя погодився з тим, що є доцільним накладення арешту на вилучений під час проведення обшуку ноутбук ASUS с/н МСN0LP00R758499, з огляду на необхідність подолання системи логічного захисту вказаного електронного пристрою, а також існування сукупності розумних підозр вважати, що вилучений ноутбук зберіг на собі сліди кримінального правопорушення.

Водночас, накладення арешту на ноутбук ASUS с/н МСN0LP00R758499 без паролю; ноутбук ASUS VIVO BOOK, s/n L7N0CX098540292 (пароль nik2003) з зарядним пристроєм; ноутбук ASUS s/n MBNRKD016986479 (пароль 2731) з зарядним пристроєм, з огляду на те, що сторона обвинувачення здійснила огляд та виготовила копію інформації, яка на них міститься, на думку слідчого судді, недоцільне, оскільки самі по собі технічні пристрої не можуть бути речовими доказами в рамках даного кримінального провадження.

Крім того, слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на речі та документи, що стосуються в ПП «ГРІН АВТО УКРАЇНА» та ТОВ «ГРІНАВТО УКРАЇНА», з огляду на те, що в матеріалах відсутні дані причетності вказаних товариств до обставин кримінального провадження.

Разом з тим, оцінюючи клопотання прокурора в частині пунктів 4652 його прохальної частини, слідчий суддя встановив, що прокурор знов не виконав вимоги апеляційного суду щодо належної конкретизації вилучених документів не зазначено їх суттєві ідентифікаційні ознаки, кількість, характер, зміст та інші показники, які дозволили б суду зробити висновок про їх можливий доказовий статус. З огляду на тривалий час, який минув з моменту вилучення майна, а також зважаючи на неодноразове повернення клопотань прокурору для усунення недоліків і потребу забезпечення належної швидкості кримінального судочинства, слідчий суддя вважав недоцільним чергове повернення клопотання для доопрацювання і тому відмовив у задоволенні його в цій частині.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, представник власника майна ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що ухвалу слідчого судді є необґрунтованою, не законною з наступних підстав:

- слідчим суддею зроблено суперечливі висновки в оскаржуваній ухвалі, а саме: в мотивувальній частині вказано на відсутність в матеріалах даних причетності ПП «ГРІН АВТО УКРАЇНА» та ТОВ «ГРІНАВТО УКРАЇНА» до обставин розслідуваного кримінального провадження, проте у резолютивній частині накладено арешт на ??п. 4 - Електронний ключ Алмаз 1К з написом «ПП ГРІНАВТО УКРАЇНА», ??п. 57 - Печатка ТОВ «ГРІНАВТО УКРАЇНА», код ЄДРПОУ 37476659;

- прокурором при зверненні із клопотанням про арешт майна вчетверте не були усунуті недоліки, про які наголошував суд апеляційної інстанції, зокрема: не наведено конкретних фактів і доказів, які підтверджують причинний зв`язок вилученого майна із обставинами вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень. Крім того, навіть п.п. 18-45 прохальної частини клопотання прокурора також в повній мірі не конкретизовані належним чином (наприклад, не зазначено, яка кількість аркушів, а також не зазначено, оригінал документу чи копія). Суть договорів у значній кількості описаних документів не наведена, у зв`язку з чим в тому числі взагалі не можливо встановити їх взаємозв`язок із обставинами реалізації або не використання ТМЦ а саме: тканини синтетичної та сонячних модулів тощо;

- з поданого прокурором клопотання не вбачається, яке саме доказове значення має вилучене майно та які саме ознаки такого майна вказують на його відповідність критеріям речових доказів з урахуванням відомостей, внесених до ЄРДР, а постанова детектива про визнання речей та документів речовими доказами є формальною;

- слідчим суддею не надано належної уваги слушному висновку Одеського апеляційного суду, вказаному в ухвалі від 21.05.2025 року, про те що органом досудового розслідування на адресу експертних установ для проведення відповідних експертиз було направлено лише деякі об`єкти дослідження із вилучених одиниць техніки - 4 ноутбуки та 4 флеш-носія. Відтак, наразі не є зрозумілим, які саме дії проводяться детективами БЕБ з іншим вилученим майном, яке не спрямованим для проведення відповідних експертних досліджень;

- прокурор просить накласти арешт на документи, які об`єктивно не мають жодного відношення до даного кримінального провадження, наприклад підпункт 33 пункту 18 прохальної частини клопотання прокурора - «ухвала суду з додатками»; електронний ключ Алмаз 1 К з написом «ПП ГРІН АВТО УКРАЇНА»; печатка «ФОП Волощук», код ; печатка ТОВ «ГРІНАВТО УКРАЇНА», , оскільки відповідно до ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, було надано дозвіл на вилучення первинних фінансово-господарських документів про взаємовідносини ТОВ «МЕТПРОЕКТ» () з вичерпним переліком контрагентів-постачальників;

- прокурор просить накласти арешт, на вилучені під час обшуку, ноутбуки, мобільні телефони, флеш-носії, однак вони були надані разом із паролями до них або взагалі без паролів, і орган досудового розслідування в будь-який момент міг здійснити огляд цих технічних засобів та скопіювати наявну в них інформації у випадку її важливості для досудового розслідування, однак досі це зроблено не було;

- прокурором не долучено до клопотання документів, які підтверджують право власності на вилучене майно, не наведено фактів та доказів, що свідчать про право володіння, користування чи розпорядження майном;

-прокурор в клопотанні ввів суд в оману, зазначивши, що вилучена техніка згідно висновків судових комп`ютерно-технічних документів, містить електронні документи, які мають доказове значення в даному кримінальному провадженні, в той час коли, висновки експерта лише встановлюють, що вилучена техніка знаходиться в працездатному стані та містить певні ключові слова;

- слідчий суддя безпідставно послався на необхідність у подоланні систем логічного захисту та детальному огляді ноутбуку ASUS с/н МСN0LP00R758499, оскільки експертом вже встановлено неможливість його дослідження.

Враховуючи вищевикладене, просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою повністю відмовити в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

Крім того, в апеляційній скарзі порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної ухвали (а.с. 94 т. 2). Поважною причиною такого пропуску зазначає той факт, що 09 жовтня 2025 року не був присутній при оголошення судового рішення, а отримано її копію лише 22 жовтня 2025 року. Надалі, 27 жовтня 2025 року до Одеського апеляційного суду засобами поштового зв`язку направлено апеляційну скаргу.

Прокурор ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, та з порушенням норм КПК України, з наступних підстав:

- слідчим суддею залишено поза увагою, що під час досудового розслідування встановлено фактичне здійснення ТОВ «МЕТПРОЕКТ» господарської діяльності, у тому числі у взаємовідносинах із ТОВ «БК Будперспектива» та ТОВ «Градієнт СВ» щодо придбання ТМЦ на загальну суму понад 30 млн грн. Згідно відомостей ЄРПН та зібраних доказів, усі ТМЦ нібито розвантажувалися у складському приміщенні за адресою м. Одеса, вул. Самарська, 4, однак за результатами санкціонованого обшуку товарів за даною адресою не виявлено. Крім того, за даними слідства ТМЦ переміщувалися легковим автомобілем ОСОБА_9 , що свідчить про ймовірний безтоварний характер відповідних операцій;

- не враховано, що за результатами огляду ноутбуку ASUS s/n MBNRKD016986479, що належить ОСОБА_9 виявлено документи, змістом яких є фактична вартість виконаних ТОВ «МЕТПРОЕКТ» робіт на адресу регіональних філій ДП «АМПУ» за період 2020 - 2024 років, шо має доказове значення у вказаному кримінальному провадженні;

- слідчий суддя безпідставно не врахував, що документи у п.п. 46-52 становлять собою первині звітні фінансово-господарські документи по взаємовідносинах ТОВ «МЕТПРОЕКТ» з регіональними філіями ДІ «АМПУ», а саме Одеською філією, Чорноморською філією, Ізмаїльською філією, Ренійською філією, здебільшого за період 2022-2024 років, у межах виконання підрядних робіт за державні кошти, що підтверджується актами КБ-3, актами КБ-2в, довідками та іншими первинними документами. На підставі вилучених документів ТОВ «МЕТПРОЕКТ» по взаємовідносинам з Чорноморською філією ДІ «АМПУ» було повідомлено про підозру ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_9 за ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_11 за ч. 5 ст. 27 ч. 5 постанови було ст. 191 КК України, виділено в окреме кримінальне провадження №0000020 та скеровано до суду з обвинувальним актом;

-вилучені ключ Алмаз 1 К з написом «ПП ГРІН АВТО УКРАЇНА»; папка жовтого кольору без напису, в якій містяться документи щодо здійснення фінансово-господарської діяльності ПП «ГРІНАВТО УКРАЇНА» за період 2023 р. на 6 арк.; папка жовтого кольору з написом «ГРІН АВТО УКРАЇНА», в якій містяться документи «ГРІН АВТО УКРАІНА» (Документи, банківська карта) на 38 арк.; печатка «ФОП Волощук», код ; печатка ТОВ «ГРІНАВТО УКРАЇНА», код ЄДРПОУ 37476659 мають безпосереднє відношення для проведення всебічного та об?єктивного досудового розслідування кримінального провадження, а також необхідні для проведення судової економічної експертизи, оскільки органом досудового розслідування встановлено, що ПП «ГРІНАВТО УКРАЇНА» є підконтрольним підприємством ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , використовується останніми в ході взаємовідносин з регіональними філіями ДП «АМІТУ» в якості нібито підтвердження ТМЦ, які використовувались в ході виконання робіт на адресу останніх.

На підставі наведеного, просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити в повному обсязі клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про арешт майна, яке було вилучено 17 жовтня 2024 року під час обшуку в офісних приміщеннях, що використовуються ТОВ «БК БУДПЕРСПЕКТИВА», ТОВ «МЕТПРОЕКТ», ТОВ «ГРИДАЄНТ СВ» за адресою: м. Одеса, Італійський бульвар, 1Г.

В апеляційній скарзі прокурор також порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної ухвали (а.с.128 т. 2). Поважною причиною такого пропуску зазначає той факт, що участь у проголошенні ухвали прокурор не приймав, а ухвала слідчого судді від 09 жовтня 2025 року на адресу Одеської обласної прокуратури не надходила.

Позиції учасників судового розгляду.

Представник власника майна та прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали судового провадження та проаналізувавши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Враховуючи вимоги і доводи апеляційних скарг та правові позиції, висловлені в оскаржуваній ухвалі слідчого судді, апеляційний суд повинен перевірити доводи апеляційних скарг (1) щодо наявності підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, та за наявності підстав для його поновлення (2) щодо законності та обґрунтованості ухвали слідчого судді.

Щодо клопотання на поновлення строку апеляційного оскарження.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь - якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Частина 1 ст. 24 КПК України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим кодексом.

Оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування регламентовано параграфом 2 глави 26 КПК України.

Відповідно до ст. 310 КПК України оскарження ухвал слідчого судді здійснюється в апеляційному порядку.

Згідно ч. 3 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених, цим Кодексом.

Перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначено частинами 1 і 2 ст. 309 КПК України, цей перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Ухвала про арешт майна, відповідно до п. 9 ч.1 статті 309 КПК України, може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Приписами п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України передбачений строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, який становить п`ять днів з дня проголошення.

В свою чергу, абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України прямо вказує - якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

За змістом статті 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені, зокрема законом, проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності. Суворе дотримання строків у кримінальному процесі неможливе без чіткого знання правил їх обчислення. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення.

Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише у тому випадку, якщо його пропущено з поважних причин.

Однак поняття поважності причин пропуску процесуальних строків є оціночним. Зокрема, з системного аналізу ст. ст. 117, 138, п. 1 ч. 1 ст. 232, п. 1 ч. 1 ст. 336, ч. 3 ст. 400 КПК слідує, що під поважними причинами пропуску звернення до суду слід розуміти лише ті обставини, які не залежали від волі особи і об`єктивно перешкоджали чи унеможливлювали своєчасне її звернення до суду у встановлений КПК строк. Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такий висновок узгоджується із позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 13.07.2017 по справі № 5-117кс(15)17.

Тож можливість поновити строк на апеляційне оскарження кримінальний процесуальний закон пов`язує з тим чи обставини, унаслідок яких скаргу подано несвоєчасно, залежали від волі ініціатора перегляду і чи пов`язані вони з дійсно істотними перешкодами/труднощами, що унеможливили або ускладнили своєчасне звернення в суд.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана ухвала постановлена слідчим суддею у судовому засіданні 09 жовтня 2025 року, за участю сторін, а саме, захисника ОСОБА_8 та прокурора ОСОБА_7 , тобто для останніх строк для апеляційного оскарження, почав обчислюватись відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України (з дня оголошення вказаної ухвали) та становив до 15 жовтня 2025 року .

Апеляційну скаргу ж було подано до апеляційного суду засобами поштового зв`язку представником власника майна лише 30 жовтня 2025 року, а прокурором безпосередньо до Одеського апеляційного суду - 05 листопада 2025 року, що за викладених обставин, свідчить про те, що їх подано поза межами п`ятиденного строку на апеляційне оскарження.

Натомість, колегія суддів погоджується з доводами представника власника майна та прокурора, наведеними на обґрунтування клопотань про поновлення строку на оскарження ухвали слідчого судді, щодо наявності поважних причин, у зв`язку з якими апеляційні скарги подано з пропуском строку. Так, у випадку необізнаності заінтересованих осіб з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення, вказане за їх клопотанням може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 117 КПК України. Такий висновок сформульовано у постанові об`єднаної палати ККС ВС від 27 травня 2019 року у справі № 461/1434/18 (провадження № 51-6470кмо18).

З цих підстав, апеляційний суд дійшов висновку про необхідність поновлення представнику власника майна та прокурору строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 09 жовтня 2025 року про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000001, внесеного до ЄРДР 06 червня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212 КК України.

Щодо законності та обґрунтованості ухвали слідчого судді.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіряючи оскаржувану ухвалу слідчого судді, колегія суддів виходить з того, що арешт майна це один із заходів забезпечення кримінального провадження, який є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. Згідно з вимогами ст.16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Слід зазначити, що положеннями статті 3 КПК України на слідчого суддю покладено обов`язок контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, при цьому, окреслено межі такого захисту діяти в порядку, передбаченому КПК України.

За приписами ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Клопотання слідчого, прокурора про арешт майна відповідно до приписів ч. 2 ст. 171 КПК України повинно містити: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Повертаючись до матеріалів даного кримінального провадження, колегією суддів встановлено, що у проваджені детективів Підрозділу детективів ТУ БЕБ в Одеській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 06.06.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212 КК України.

Підставою для реєстрації вказаного кримінального провадження став аналітичний продукт УАІУР ТУ БЕБ в Одеській області від 29.05.2024 року № 39/0/23.13-02-29-24 «Щодо дослідження фінансово-господарської діяльності ТОВ «МЕТПРОЕКТ» ()».

Встановлено, що за період з 01.01.2021 року по т.ч. ТОВ «МЕТПРОЕКТ» укладено 37 договорів з Філіями АМПУ на загальну суму 155 млн. 445 тис., предметом яких були поточний ремонт та будівництво залізничних колій та причалів.

Також відповідно інформації, що міститься в Єдиному реєстрі податкових накладних на адресу ТОВ «МЕТПРОЕКТ» () за період діяльності з 01.01.2021 року по 07.05.2024 року, контрагенти-постачальники здійснили виписку та реєстрацію податкових накладних на загальну суму 151 260 701 грн. без ПДВ.

Суми по податковим накладним отриманих від контрагентів-покупців по операціям купівлі товарів, робіт та послуг включались до податкового кредиту відповідного періоду податкових декларацій з податку на додану вартість.

Співставним аналізом товарів, робіт та послуг, придбаних ТОВ "МЕТПРОЕКТ" () у контрагентів-постачальників та реалізованих на адресу контрагентів-покупців, встановлено, що частина придбаних ТМЦ не реалізовувалась по ланцюгу постачання на загальну суму 56 933 175 грн.

Відповідно до поданих Балансів (Форма № 1-м) за період 2021-2023 років ТОВ "МЕТПРОЕКТ" () задекларовано залишки запасів станом на 01.01.2021 року у сумі 0 грн., станом на 01.01.2022 у сумі 417,1 тис .грн., станом на 01.01.2023 у сумі 417,1 тис. грн. та станом на 31.12.2023 у сумі 417,1 тис. грн., що свідчить про те, що вищевказані ТМЦ станом на 31.12.2023 були відсутні на балансі ТОВ «МЕТПРОЕКТ» ().

Співставним аналізом товарів, робіт та послуг придбаних ТОВ «МЕТПРОЕКТ» у контрагентів-постачальників (ТОВ «ГРАДІЄНТ СВ», ТОВ «БК «БУДПЕРСПЕКТИВА», ТОВ «МАЙРІН», ТОВ «БАРС», та інші) та реалізованих на адресу контрагентів-покупців встановлено, що частина придбаних ТМЦ (тканина синтетична, сонячні модулі, тощо) не реалізовувалась по ланцюгу постачання та не могли бути використані у господарській діяльності підприємства, на загальну суму 68 319 810 грн (з ПДВ).

На підставі вищевикладеного, у діях службових осіб ТОВ «МЕТПРОЕКТ» () встановлено порушення п. 44.1, ст.44, п.185.1, ст. 185, п. 187.1, ст. 187, п. 188.1, ст. 188, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.5 ст. 198, п. 201.1, ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року N 2755-VI, зі змінами та доповненнями, в результаті чого, службовими особами ТОВ «МЕТПРОЕКТ» () не віднесено до складу податкових зобов`язань суму реалізованих ТМЦ на адресу невстановлених фізичних та юридичних осіб та/або не використаних у власній господарській діяльності у загальній сумі 68 319 810 грн. з ПДВ шляхом не відображення даних операцій в бухгалтерському та податковому обліку та безпідставно віднесено до складу податкового кредиту вартість нереальних операцій по взаємовідносинах з рядом ризикових підприємств, що можливо призвело до заниження податку на додану вартість на загальну суму 14 196 588 грн.

На підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси 17.10.2024 року було проведено обшук у офісних приміщеннях, що використовуються ТОВ «БК БУДПЕРСПЕКТИВА» (), ТОВ «МЕТПРОЕКТ» (), ТОВ «ГРАДИЄНТ СВ» () за адресою: м. Одеса, Італійський бульвар, 1Г, в ході якого було виявлено та вилучено певні речі та документи, перелік яких міститься в протоколі обшуку (а.с. 105-113 т. 1 ).

17 жовтня 2025 року детективом у даному кримінальному провадженні прийнято процесуальне рішення та в порядку ст. 110 КПК України винесено постанову про визнання вилученого майна речовим доказом (а.с.114-122 т.1).

В подальшому, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2024 року накладено арешт на майно, в кримінальному провадженні №0000001 від 06.06.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, вилучене 17.10.2024 року в ході обшуку в офісних приміщеннях ТОВ «МЕТПРОЕКТ», ТОВ «БК БУДПЕРСПЕКТИВА» за адресою: м. Одеса, Італійський бульвар, 1Г.

Однак, 11.12.2024 року ухвалою Одеського апеляційного суду, задоволено частково апеляційну скаргу представника власника майна ТОВ«МЕТПРОЕКТ» та ТОВ «БК БУДПЕРСПЕКТИВА» - адвоката ОСОБА_13 , а саме скасовано ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07.11.2024 року та повернуто клопотання прокурору для усунення недоліків викладених в мотивувальній частині ухвали на протязі 72 (семи десяти двох) годин, з моменту отримання повного тесту ухвали апеляційного суду.

25.12.2024 року слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси постановлено ухвалу, якою задоволено клопотання (повторне) прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 про арешт майна та накладено арешт на тимчасово вилучене майно (згідно переліку в резолютивній частині ухвали).

21.05.2025 ухвалою Одеського апеляційного суду частково задоволено апеляційну скаргу представника ТОВ «МЕТПРОЕКТ» та ТОВ «БК БУДПЕРСПЕКТИВА» - адвоката ОСОБА_8 , ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25.12.2024 року - скасовано; клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 про накладення арешту на майно - повернуто для усунення недоліків.

24.06.2025 року слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси постановлено ухвалу, якою задоволено клопотання (трете) прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 про арешт майна та накладено арешт на тимчасово вилучене майно (згідно переліку в резолютивній частині ухвали).

16.07.2025 ухвалою Одеського апеляційного суду частково задоволено апеляційну скаргу представника ТОВ «МЕТПРОЕКТ» та ТОВ «БК БУДПЕРСПЕКТИВА» - адвоката ОСОБА_14 , ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 24.06.2025 року - скасовано; клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 про накладення арешту на майно - повернуто для усунення недоліків.

В подальшому, оскаржуваною ухвалою слідчого судді було частково задоволено клопотання (четверте) прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 та накладено арешт на речі та документи, вилучені у ході проведення 17.10.2024 обшуку в офісних приміщеннях, що використовуються ТОВ «БК БУДПЕРСПЕКТИВА» (), ТОВ «МЕТПРОЕКТ» () та ТОВ «ГРАДИЄНТ СВ» () за адресою: м. Одеса, Італійський бульвар, буд. №1Г, відповідно до переліку у резолютивній частині ухвали. (а.с. 49-83 т.2)

Разом з тим, колегія суддів не може погодитись з такими висновками слідчого судді та зазначає наступне.

Колегія суддів встановила, що клопотання прокурора про арешт майна вилученого під час обшуку офісних приміщень, що використовуються ТОВ «БК БУДПЕРСПЕКТИВА», ТОВ «МЕТПРОЕКТ» та ТОВ «ГРАДИЄНТ СВ», в межах даного кримінального провадження, вже тричі повертались прокурору для усунення недоліків. Востаннє - ухвалою Одеського апеляційного суду від 16 липня 2025 року.

Відповідно до зазначеної ухвали, підставами для повернення клопотання були такі встановлені недоліки: 1) необгрунтованість зв`язку вилучених речей та документів «ПП ГРІН АВТО УКРАЇНА» та ТОВ «ГРІНАВТО УКРАЇНА», з предметом досудового розслідування фінансово-господарської діяльності ТОВ «МЕТПРОЕКТ», тобто, не наведено конкретних фактів і доказів, що свідчать про зв`язок вилученого майна із обставинами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст.212, ч. 4 ст.358, ч. 1 ст.366 КК України, досудове розслідування за ознаками яких здійснюється у межах даного кримінального провадження, 2) встановлений прокурором факт відсутності значення документів (згідно листа прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 від 26 травня 2025 року) відповідно до якого, папка жовтого кольору з написом «ГРІН АВТО УКРАЇНА», в якій містяться документи «ГРІН АВТО УКРАЇНА» на 38 арк. (п.п.35 клопотання), може бути повернуто власнику майна, що виключає можливість накладення на нього арешту та подальшого його утримання. (а.с. 195-206 т. 1)

Колегія суддів бере до уваги доводи представника власника майна про те, що в новому клопотанні прокурором не були усунуті, визначені апеляційним судом, недоліки, однак слідчий суддя, попри це, клопотання частково задовольнив.

Слідчий суддя, відмовляючи у накладенні арешту на частину майна, вилученого 17.10.2024 року, вказав зокрема, що: 1) до клопотання не подано жодних нових документів, які не були предметом дослідження під час попередніх розглядів; 2) у матеріалах кримінального провадження відсутні дані про причетність ПП «ГРІН АВТО УКРАЇНА» та ТОВ «ГРІНАВТО УКРАЇНА» до обставин розслідування; 3) прокурором повторно не виконано вимоги ухвали апеляційного суду щодо належної ідентифікації вилучених документів (п.п. 4652 прохальної частини клопотання), зокрема не наведено конкретних ознак кожного документа.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами представника власника майна, що попри вищенаведені висновки слідчого судді, останній без будь-якого обґрунтування наклав арешт на п. 4 електронний ключ Алмаз 1К з написом «ПП ГРІНАВТО УКРАЇНА», п. 57 печатку ТОВ «ГРІНАВТО УКРАЇНА» (), які належать саме тим товариствам, щодо непричетності яких до кримінального провадження сам слідчий суддя вмотивовано вказав у своїй ухвалі.

Приписами ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, на стадії досудового розслідування не всі обставини, що підлягають з`ясуванню у кримінальному провадженні, можуть бути достовірно встановлені одразу ж, оскільки розслідування це процес пізнання обставин подій минулого, пов`язаний з пошуком, виявленням та фіксацією відповідних слідів злочинного діяння.

Натомість, позиція прокурора щодо необхідності арешту майна має ґрунтуватись на відповідних доказах, на підставі яких в силу частини першої статті 84 КПК України слідчий суддя встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно з вимогами ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отриманні у передбаченому КПК України порядку.

Положеннями частини першої статті 94 КПК України на слідчого суддю покладається обов`язок оцінки кожного доказу з точки зору, в тому числі допустимості, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Аналізуючи зміст клопотання прокурора про арешт майна, колегія суддів звертає увагу на те, що питання накладення арешту на майно, яке виявлене та вилучене ще 17 жовтня 2024 року, розглядається протягом тривалого часу. При цьому сторона обвинувачення й надалі посилається виключно на аналітичний продукт БЕБ (а.с. 30-95 т. 1). Однак з урахуванням значного проміжку часу, який минув з моменту вилучення документів, органом досудового розслідування не проведено жодної слідчої чи процесуальної дії, яка б підтверджувала необхідність подальшого утримання такого майна, зокрема не здійснено його огляду, не призначено відповідних експертиз, не долучено матеріалів перевірок чи ревізій контролюючих органів щодо повноти та правильності сплати ТОВ «МЕТПРОЕКТ» податків і зборів.

Слід зазначити, що чинний КПК України містить не лише легальне поняття документу (ч. 1 ст. 99 КПК України), але й чітко визначає у ч. 2 ст. 99 КПК України всі можливі форми документів, які можуть використовуватися як доказ у кримінальному судочинстві:

1) матеріали фотозйомки, звукозапису, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі комп`ютерні дані);

2) матеріали, отримані внаслідок здійснення під час кримінального провадження заходів, передбачених чинними міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України;

3) складені в порядку, передбаченому цим Кодексом, протоколи процесуальних дій та додатки до них, а також носії інформації, на яких за допомогою технічних засобів зафіксовано процесуальні дії;

4) висновки ревізій та акти перевірок.

5) довідки, висновки та інші документи спеціалістів.

Також документами можуть бути матеріали, в яких зафіксовано фактичні дані про протиправні діяння окремих осіб та груп осіб, зібрані оперативними підрозділами з дотриманням вимог Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», за умови відповідності вимогам цієї статті, є документами та можуть використовуватися в кримінальному провадженні як докази.

Отже, сам по собі аналітичний продукт (висновок аналітика) БЕБ, хоча формально і належить до передбачених законом видів документів, не може вважатися належним та достатнім процесуальним джерелом доказів для вирішення питання про накладення арешту на майно. Його зміст відображає лише аналітичну оцінку можливих обставин, а тому не замінює собою фактичних даних, отриманих у процесуальному порядку (огляду, експертиз, ревізій, перевірок тощо), які підтверджують або спростовують наявність підстав, визначених ст. 170 КПК України.

Висновок, що аналітичні дослідження спеціалістів не можуть бути процесуальним джерелом доказів у кримінальному провадженні щодо злочинів також узгоджується з послідовною практикою Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду (наприклад, із постановою від 24 червня 2025 року у справі № 172/1310/23 , провадження № 51-1920км25 ).

Колегія суддів враховує, що до апеляційної скарги прокурора долучено протокол огляду речей і документів від 04 листопада 2025 року (а.с. 129-133 т. 2) та постанову про призначення судової будівельно-технічної експертизи. Водночас, поставлені у ній питання стосуються виключно одного документа - договору №3441-В-ОДФ-23 від 27 грудня 2023 року, укладеним між ДП «Адміністрація морських портів України» та ТОВ «МЕТПРОЕКТ».

За таких умов колегія суддів наголошує, що залишається нез`ясованим, які процесуальні дії проводяться детективами щодо іншого вилученого майна, яке не направлене на експертні дослідження; яким чином вилучені документи за період з 2021 року по 27.12.2023 року (про які йдеться у п.п. 1820, 2228, 3132, 34, 36, 3840 прохальної частини клопотання прокурора) можуть бути використані як докази у цьому кримінальному провадженні; на якій правовій підставі зазначене майно продовжує перебувати у розпорядженні органу досудового розслідування, якщо понад рік після вилучення воно не було навіть оглянуте.

Таким чином, апеляційним судом встановлено, що слідчий суддя суду 1-ої інстанції при прийнятті до розгляду клопотання прокурора про накладення арешту на майно не звернув уваги на його невідповідність вимогам ст. 171 КПК України та не виконав приписів ч. 3 ст. 172 КПК України, згідно яких, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього Кодексу, слідчий суддя своєю ухвалою повертає клопотання прокурору з встановленням строку в 72 години для усунення недоліків.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді передчасною та доходить висновку про те, що при розгляді клопотання прокурора та постановлення ухвали були допущені перелічені вище істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили прийняттю законного та обґрунтованого рішення.

Враховуючи наведене, клопотання про арешт майна слід повернути прокурору для усунення недоліків, зазначених у цій ухвалі, протягом сімдесят двох годин з моменту отримання копії даної ухвали.

Колегія суддів вважає за необхідне роз`яснити прокурору право звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, відповідно до вимог ст. 171 КПК України у встановленому порядку, при цьому конкретизувати, яким саме критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, відповідає вилучене майно, окрім того, надати докази, які підтверджують необхідність арешту вилучення майна.

Згідно ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Згідно частини 1 статті 411 КПК України судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо, зокрема, висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду; суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.

За наведених обставин, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню, з прийняттям нової ухвали про повернення клопотання прокурору для усунення недоліків, з підстав його невідповідності вимогам ст.171 КПК України.

Керуючись ст.ст. 167, 170-173, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Поновити представнику власника майна ОСОБА_6 , який діє в інтересах ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ БУДПЕРСПЕКТИВА» та прокурору відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 09 жовтня 2025 року про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000001, внесеного до ЄРДР 06 червня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212 КК України.

Апеляційну скаргу прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 , який діє в інтересах ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ БУДПЕРСПЕКТИВА» - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 09 жовтня 2025 року про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000001, внесеного до ЄРДР 06 червня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 про арешт майна, відповідно до мотивувальної частини ухвали, вилученого 17 жовтня 2024 року у ході проведення обшуку в офісних приміщеннях, що використовуються ТОВ «БК БУДПЕРСПЕКТИВА» (), ТОВ «МЕТПРОЕКТ» () та ТОВ «ГРАДИЄНТ СВ» () за адресою: м. Одеса, Італійський бульвар, буд. №1Г, повернути процесуальному керівнику -прокурору відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 , для усунення недоліків протягом 72 годин з моменту отримання повного тексту ухвали апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3