Провадження № 1-кс/161/6687/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 20 листопада 2025 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань клопотання представника володільця майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту на майно,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

представника заявника адвоката ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області звернувся представник володільця майна ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 , з клопотанням про скасування арешту накладеного ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 31.01.2025 року, а саме, на транспортний засіб, марки «Камаз 5320», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_6 .

Своє клопотання представник володільця майна мотивує тим, що відповідно до договору купівлі - продажу транспортного засобу 8117/22/1/008215, від 28.10.22 р., та Акту приймання - передачі транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні уповноваженим дилером за №8117/22/1/008215, від 27.10.2022 року, транспортний перебуває у власності ОСОБА_3 . Вказаний автомобіль ОСОБА_3 та його рідний брат, який був водієм в момент вилучення - ОСОБА_6 використовують у роботі, зокрема надають послуги з перевезення вилеко - габаритних матеріалів, зокрема і деревини. 27.02.2025 року, під час досудового розслідування ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , були допитані у якості свідків та добровільно надали показання про відомі їм обставини з приводу вказаного транспортного засобу, за добровільної згоди та дозволу ОСОБА_3 було оглянуто слідчим ОСОБА_8 , про що складено відповідний протокол. Таким чином, враховуючи той факт, що транспортним засобом, марки «Камаз 5320», д.н.3. НОМЕР_1 ОСОБА_3 володіє на законних підставах оскільки придбав його за грошові кошти, арешт автомобіля накладено 31.01.2025 року, тобто більше як десять місяців тому, а тому така обставина свідчить про достатність часу в органу досудового розслідування на проведення необхідних слідчих дій зокрема судових експертиз із вказаним автомобілем, а тому просить слідчого суддю скасувати арешт, який накладений на вказане майно.

Заслухавши думку прокурора, який просив відмовити в задоволенні клопотання, пояснення представника володільця майна, який клопотання підтримав та просив скасувати накладений арешт на майно, оглянувши матеріали клопотання та долучені до нього документи, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 31 січня 2025 року задоволено клопотання та накладено арешт на транспортний засіб, марки «Камаз 5320», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_6 .

Так, згідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Таким чином, зважаючи на те, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, знищення, перетворення, передачі, відчуження,стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на вказане майно, з метою досягнення дієвості даного кримінального провадження, в частині вилучення та збереження речових доказів. Враховуючи вище викладене, слідчий суддя вважає, що представником володільця майна на даній стадії кримінального провадження, в силу принципу змагальності сторін не доведено необґрунтованість накладення арешту на майно та не доведено відсутність потреби в продовженні дії такого заходу забезпечення кримінального провадження, існують підстави для подальшого збереження арешту майна, а відтак у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання представника володільця майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту на майно - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженю не підлягає.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1