н/п 1-кп/766/2503/26
УХВАЛА

14.01.2026 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 розглянувши клопотання обвинуваченої по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР № 0000232 від 24.05.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України,-

встановив:

В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області знаходиться кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000232 від 24.05.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України.

14.01.2026 року до суду надійшла заява ОСОБА_2 , про надання їй дозволу на побачення з чоловіком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 засудженим вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 11.11.2025 року до трьох років позбавлення волі.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, вважаю, що клопотання обвинуваченої підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 3статті 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», тримання осіб, взятих під варту, відповідно до завдань кримінального судочинства здійснюється на принципах неухильного додержання Конституції України, вимог Загальної декларації прав людини, інших міжнародних правових норм і стандартів поводження з ув`язненими і не може поєднуватися з навмисними діями, що завдають фізичних чи моральних страждань або принижують людську гідність.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про попереднє ув`язнення», метою попереднього ув`язнення є запобігання можливому ухиленню особи, взятої під варту, від органів досудового розслідування та суду, перешкоджанню кримінальному провадженню або зайняттю злочинною діяльністю, а також забезпечення виконання вироку та видачі особи (екстрадиції) або її транзитного перевезення.

Стаття 12 Закону України «Про попереднє ув`язнення» визначає, що побачення з родичами або іншими особами може надавати взятим під варту адміністрація місця попереднього ув`язнення лише з письмового дозволу слідчого або суду, які здійснюють кримінальне провадження, не менше трьох разів на місяць. Тривалість побачення згідно наказу Міністерства юстиції України N 460/5 від 18 березня 2013 року, яким затверджено правила внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, якими унормовано, що відповідно до статті 12 Закону України «Про попереднє ув`язнення» ув`язненим надаються короткострокові побачення з родичами або іншими особами адміністрацією СІЗО лише з письмового дозволу слідчого або суду, які здійснюють кримінальне провадження, не менше трьох разів на місяць. Тривалість побачення встановлюється від однієї до чотирьох годин з урахуванням побажання ув`язненого, його поведінки та пропускної спроможності приміщень для надання побачень. Дозвіл слідчого або суду, які здійснюють кримінальне провадження, завірений гербовою печаткою, дійсний тільки на одне побачення. На підставі письмового дозволу слідчого або суду, які здійснюють кримінальне провадження, а також письмової заяви особи, яка прибула на побачення, начальник СІЗО або його заступник надає письмовий дозвіл і розпорядження черговому помічнику на його проведення.

З огляду на викладене, вважаю за можливе клопотання задовольнити та надати обвинуваченій ОСОБА_2 , дозвіл на побачення з її чоловіком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст. 26, 371-372, КПК України, -

постановив:

Заяву обвинуваченої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про надання дозволу на побачення з обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - задовольнити.

Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» надати дозвіл на побачення обвинуваченій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з чоловіком: засудженим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , при умові надання такого дозволу установою, в якій він утримується.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяОСОБА_1