УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року

м. Київ

справа № 127/24771/25

провадження № 51-4746 ск 25

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 7 серпня 2025 року й Вінницького апеляційного суду від 17 вересня та 16 жовтня 2025 року,

установила:

Як убачається з матеріалів за касаційною скаргою, слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області 7 серпня 2025 року відмовив у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_4 на дії посадових осіб Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.

Це рішення Вінницький апеляційний суд ухвалою від 17 вересня 2025 року залишив без змін, а подану ОСОБА_4 апеляційну скаргу - без задоволення. Крім того, 16 жовтня 2025 року вказаний суд відмовив скаржнику в задоволенні його заяви про роз`яснення ухвали від 17 вересня 2025 року.

За змістом касаційної скарги, у ній її автор порушує питання про перевірку згаданих ухвал у касаційному порядку.

Дослідивши скаргу та копії судових рішень, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України право на касаційне оскарження судового рішення забезпечується у визначених законом випадках.

Норми Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) установлюють, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством, котре складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (частини 1, 2 ст. 1 КПК).

Відповідно до Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд здійснює правосуддя як суд касаційної інстанції в порядку, встановленому процесуальним законом (п. 1 ч. 2 ст. 36).Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись принципом верховенства права (ст. 48). Учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (ст. 14).

Провадження в суді касаційної інстанції здійснюється за правилами гл. 32 КПК. У цій главі міститься норма процесуального права, котра встановлює вичерпний перелік судових рішень, що належать до предмета перевірки за касаційною процедурою. Конкретне унормування предмета ревізії суду касаційної інстанції є втіленням принципу юридичної визначеності.

За приписами ст. 424 КПК ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2); ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають (ч. 4).

Ураховуючи імперативність окреслених приписів у їх взаємозв`язку з правилами ч. 4 ст. 380 КПК, у силу яких ухвалу про відмову в роз`ясненні судового рішення може бути оскаржено лише в апеляційному порядку, перевірка ухвали від 16 жовтня 2025 року також не належить до сфери повноважень суду касаційної інстанції. Права особи на касаційне оскарження зазначеного рішення законодавець не передбачив.

Таким чином оспорювані ОСОБА_4 ухвали не підлягають перевірці в касаційному порядку.

Отже, згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК необхідно відмовити у відкритті провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 .

Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, колегія суддів

постановила:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 7 серпня 2025 року й Вінницького апеляційного суду від 17 вересня та 16 жовтня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3