Справа № 183/9411/25
№ 1-кп/183/2279/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2025 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасників провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження №000939 стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Першотравенськ Дніпропетровської області, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, а саме:

20.02.2025 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік,

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України « Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

12 липня 2025 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 перебував поблизу домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , де вирішив зайти до свого знайомого ОСОБА_6 , з метою попрохати у останнього табачні вироби, де виявив незачинені двері до будинку. Після чого, зайшов до будинку через незачинені двері, погукав ОСОБА_6 , пройшов до спальної кімнати вищевказаного будинку, де на ліжку виявив мобільний телефон марки Motorola G24 Power 8/256 гб Imei1: НОМЕР_1 ; Imei2: НОМЕР_2 , у цей момент у останнього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, в умовах воєнного стану, а саме: мобільного телефону марки Motorola G24 Power 8/256 гб Imei1: НОМЕР_1 ; Imei2: НОМЕР_2 , який належать ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій прямий умисел, у вказаний час ОСОБА_4 , знаходячись за вищевказаною адресою, розуміючи, що ОСОБА_6 немає вдома, діючи таємно, умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, розуміючи, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, викрав з ліжку у спальній кімнаті домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , мобільний телефон марки Motorola G24 Power 8/256 гб Imei1: НОМЕР_1 ; Imei2: НОМЕР_2 , вартістю 5399 гривень 10 копійок та утримуючи вказаний мобільний телефон при собі залишив місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 спричинено матеріальну шкоду на суму 5399 гривень 10 копійки.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, 14 липня 2025 року, у першій половині дня, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 перебував поблизу домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , де вирішив зайти до свого знайомого ОСОБА_6 , з метою попрохати у останнього табачні вироби, де виявив незачинені двері до будинку. Після чого зайшов до будинку через незачинені двері, погукав ОСОБА_6 та пройшовши до спальної кімнати вищевказаного будинку, побачив на ліжку сплячого ОСОБА_6 , поряд з яким підключеним до зарядного пристрою на тумбочці побачив мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 13C 4/128 гб, Imei: НОМЕР_3 , у цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, в умовах воєнного стану, а саме: мобільного телефону марки Xiaomi Redmi 13C 4/128 гб, Imei: НОМЕР_3 , який належать ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій прямий умисел, у вказаний час ОСОБА_4 знаходячись за вищевказаною адресою, розуміючи, що ОСОБА_6 спить, діючи таємно, умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, розуміючи, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, викрав з тумбочки мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 13C 4/128 гб, Imei: НОМЕР_3 , вартістю 4494 гривень 30 копійок, який знаходився на тумбочці у спальній кімнаті домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , та утримуючи вказаний мобільний телефон при собі залишив місце скоєння злочину розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 спричинено матеріальну шкоду на суму 4494 гривень 30 копійки.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю та зазначив, що наведені в обвинувальному акті обставини викладені правильно. Пояснив, що спричинену потерпілому шкоду він не відшкодував, оскільки не було такої можливості. Зазначив, що у скоєному щиро кається.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

В судовому засіданні у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких обвинуваченим ОСОБА_4 скоєно кримінальні правопорушення, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували.

Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Отже суд, приходить до однозначного висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчинених в умовах воєнного стану, доведена у повному обсязі і його умисні дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, сукупність усіх обставин у справі.

Суд приймає до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки та визнанні вини.

Крім того, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який будучи раніше судимим, перебуваючи на іспитовому строку, на шлях виправлення не став і вчинив кримінальні правопорушення, вину свою визнав повністю та розкаявся у вчиненому, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується нейтрально.

Аналізуючи сукупність зазначених обставин, суд виходячи з поняття покарання та його цілей, керуючись ст. 50 КК України, вважає необхідним з урахуванням обставин скоєння злочинів, особи обвинуваченого та його ставлення до вчиненого, застосувати до ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі у межах, визначених відповідною санкцією статті (частиною статті).

На підставі ст. 71 КК України суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків, а саме до призначеного покарання по даному вироку, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного 20 лютого 2025 року вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою необхідно залишити без змін.

Питання про долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Крім того, під час досудового розслідування у кримінальному провадженню було проведено судово-товарознавчу експертизу, вартість проведення якої склала 420 гривень, яку було проведено судовим експертом ОСОБА_7 . Разом з тим, в силу вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Враховуючи, що експерт ОСОБА_7 не є державним експертом, тому вказані витрати не підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 лютого 2025 року до покарання, призначеного за цим вироком, і визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

Зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання за даним вироком строк тримання під вартою, з моменту його взяття під варту 02 вересня 2025 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою.

Речові докази:

- специфікацію до договору фінансового кредиту, закладу №DNZ-96.120587/0 від 14.07.2025 року - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- мобільний телефон Motorola G24 Power 8/256 гб Imei1: НОМЕР_1 ; Imei2: НОМЕР_2 - повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та потерпілому.

Суддя ОСОБА_1