печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2025 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

провівши в приміщенні суду в режимі відеоконференцзв`язку відкрите підготовче судове засідання у кримінальних провадженнях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000401 від 10.04.2019 та №0001769 від 16.08.2019, за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадян України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

03.08.2023 в провадження Печерського районного суду м. Києва з Київського апеляційного суду надійшли матеріали об`єднаних кримінальних провадження №0000401 від 10.04.2019 та №0001769 від 16.08.2019, за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

17.08.2023 ухвалою суду вказане кримінальне провадження призначене в підготовче судове засідання, з викликом сторін.

В підготовчому судовому засіданні прокурори просили призначити судовий розгляд об`єднаних кримінальних проваджень за двома обвинувальними актами, вважаючи, що по справі дотримані всі вимоги КПК України.

Захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 не заперечував проти призначення обох кримінальних проваджень відносно останньої до судового розгляду.

Обвинувачена ОСОБА_8 підтримала позицію свого захисника.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 також не заперечував щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_10 підтримав позицію свого захисника.

Захисник ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 заперечувала проти призначення судового розгляду за обвинувальним актом відносно останнього у кримінальному провадженні №0001769 від 16.08.2019. Одночасно, підтримала свої письмові скарги від 05.02.2025:

1. на постанову прокурора від 04.12.2019 про визнання речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні;

2. на доручення прокурорів на проведення НСРД,

3. на постанову старшого групи прокурорів ОСОБА_12 від 16.08.2019 про визначення підслідності у кримінальному провадженні,

4. на бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні №0001769 щодо не передання матеріалів кримінального провадження органу досудового розслідування у строк, передбачений ч.7 ст.214 КПК України,

5. на постанови прокурора про залучення особи для конфіденційного співробітництва та проведення НСРД, - , обгрунтування яких викладено письмово.

Одночасно, адвокат підтримала свої письмові клопотання в інтересах ОСОБА_9 про скасування арешту майна, які накладені ухвалами Печерського районного суду м.Києва, від 12.12.2019 у справі 757/64753/19-к та від 25.02.2020 у справі 757/8827/20-к.

В обгрунтуваннея послалась на те, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 12.12.2019 року у справі № 757/64753/19-к у кримінальному провадженні №0001769 від 16.08.2019 було накладено арешт на: мобільний телефон «Ірhопе 8», ІМЕІ: НОМЕР_1 , у корпусі чорного кольору з сім-карткою оператора мобільного зв`язку Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» номер: НОМЕР_2 ; грошові кошти у сумі 375 грн.; купюри номіналом 100 доларів США з серійним номером ИВ25328686Р.

Вказує, що арешт майна, що належить на праві власності ОСОБА_9 накладено необгрунтовано, потреби у застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпали, оскільки обвинувачення щодо ОСОБА_9 є необгрунтованим, порушено порядок вилучення майна під час обшуку. Зазначає, що протокол огляду встановив, що вміст телефона не містить інформації, що потрібна для розгляду справи. Під час проведення затримання 03.12.2019 слідчим було допущено ряд грубих порушень КПК України щодо вилучення майна. На телефоні відсутня інформація, яка б мала значення для кримінального провадження. 20.01.2020 проведений огляд телефону, результати якого зафіксовані в Протоколі огляду, який містить ряд скрін-шотів телефону, з яких вбачається, що вміст телефону не має жодного значення для кримінального провадження. Слідство не надало жодних доказів на підтвердження того, що вилучений мобільний телефон, був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Відтак, це це майно не має відношення до вчинення будь-яких злочинів, а тому, відсутня потреба в подальшому його арешті.

Щодо арешту накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 25.02.2020 у справі 757/8827/20-к на:

-Частки (корпоративні права) у статутному капіталі Товариству з обмеженою відповідальністю «МОСТЕХАГРО» (ідентифікаційний код 37547305) в розмірі 938 910,50 гривень, що складає 50 % статутного капіталу товариства;

-Напівпричіп BENALU Т34С, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_3 чорного кольору, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 , зареєстрований на підставі довідки-рахунку № НОМЕР_5 від 30.10.2013 та вантажно-митної декларації №205060000/2013/01288 від 13.05.2013;

-Напівпричіп KEMPF SKM 35-3, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_6 синього кольору, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_7 , зареєстрований на підставі довідки-рахунку № НОМЕР_8 від 17.10.2013;

-Вантажівки DAF FT 95 XF 430, ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_9 білого кольору, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_10 , зареєстрований на підставі довідки-рахунку № НОМЕР_11 від 17.10.2013, -

захисник ОСОБА_11 зазначила, що арешт накладено необгрунтовано, оскільки обвинувачення щодо ОСОБА_9 є необгрунтованим. Відсутнє нормативно-правове обґрунтування накладення судом арешту на майно. Вказує, що накладений арешт як захід забезпечення конфіскації є неспівмірним обставинам кримінального правопорушення, належне обгрунтування необхідності накладання арешту на майно в ухвалі суду відсутнє. Конфіскація як покарання не може буди застосована безумовно. Розмір конфіскованого майна має бути співмірним тяжкості злочину, шкоді завданій кримінальним правопорушенням, наявності обставин, що обумовлюють застосування покарання в такому обсязі. Так, Розмір нібито одержаної ОСОБА_9 неправомірної вигоди становить 150 000 грн. Натомість, загальна вартість арештованого майна становить близько 3 156 910 грн. Таким чином, навіть у разі постановлення обвинувального вироку, враховуючи обставини вчинення і характер кримінального правопорушення - конфіскація усього арештованого майна буде неспівмірним покаранням і покладатиме на ОСОБА_9 надмірний індивідуальний тягар. Зазначила, що майно є арештованим вже близько 4 років. Протягом цього строку стороною обвинувачення, судом не встановлено фактів приховування ОСОБА_9 іншого належного йому майна для нібито уникнення можливої конфіскації, будь-яких проявів неналежної процесуальної поведінки.

Вказує, що наразі кримінальне провадження перебуває лише на стадії підготовчого засідання. Відтак, ОСОБА_9 і надалі, протягом тривалого часу, без об`єктивної на це необхідності - буде позбавлений можливості користування майном. Таким чином, необхідність в подальшому арешті майна ОСОБА_9 відсутня, адже такий захід забезпечення не відповідає меті і завданню його застосування.

Також, захисник ОСОБА_11 підтримала своє письмове клопотання в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 від 09.10.2024 про виклик для допиту в судовому засіданні п`яти свідків захисту, за результатами дослідження матеріалів кримінального провадження та речових доказів в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав всі клопотання та скарги свого захисника, просив задовольнити.

Прокурор у кримінальному провадженні №0001769 від 16.08.2019 ОСОБА_4 проти задоволення вищенаведених клопотань та скарг захисника ОСОБА_11 заперечував, подавши свої письмові заперечення, в обгрунтування яких зазначив: щодо скарги про визнання протиправною постанови прокурора від 04.12.2019 про визнання речовими доказами речей та документів, вилучених під час обшуків та затримань у кримінальному провадженні №0001769 вказує, що з метою документування обставин кримінального правопорушення у кримінальному провадженні проведено ряд слідчих дій, в ході яких відшукано та вилучено речі та документи, які мають значення для досудового розслідування. Зокрема, 03.12.2019 в службовому кабінеті № 137 ОСОБА_8 розташованому в приміщенні Національної академії аграрних наук України, в ході проведення обшуку виявлено та вилучено грошові кошти у суму 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень, які є предметом кримінального правопорушення, та мобільний телефон «Nokia» у корпусі чорного кольору моделі RM-1133 IMEI 1: НОМЕР_12 , IMEI 2: НОМЕР_13 , який належав ОСОБА_8 . Крім того, в цей же день у приміщенні кабінету № 4 Інституту захисту рослин Національної академії аграрних наук України, розташованому за адресою: м. Київ, вул. Васильківська, 33, під час затримання ОСОБА_9 виявлено та вилучено: мобільний телефон «Iphone 8» IMEI: НОМЕР_1 у корпусі чорного кольору з сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_2 та іншими речами та документами, які мають значення у кримінальному провадженні. Також, 04.12.2019 під час затримання ОСОБА_10 в ході особистого обшуку виявлено та вилучено: мобільний телефон «Iphone» у корпусі сірого кольору, який належить останньому. Крім того, 03.12.2019 у домоволодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкав ОСОБА_10 , проведено невідкладний обшук, в ході якого виявлено та вилучено копію статуту ДП «Дослідне господарство «Широке».

04.12.2019 постановою прокурора вказані вище вилучені речі та документи визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001769. Вказує, що прийняте прокурором 04.12.2019 процесуальне рішення про визнання вилучених речей та документів речовими доказами обумовлене наявними обставинами досудового розслідування та відповідністю ознакам, передбаченим ст. 98 КПК України. За таких обставин вважав, що не має підстав для задоволення даної скарги.

Щодо скарги адвоката ОСОБА_11 на протиправність доручень прокурора про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, наданих оперативному підрозділу у кримінальному провадженні № 0001769 зазначив, що у кримінальному провадженні прокурором надавалися доручення оперативному підрозділу щодо виконання отриманих дозволів (ухвал) на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а також прийнятих прокурором рішень про проведення негласних слідчих (розшукових) дій. Виготовлені на стадії досудового розслідування прокурором доручення від 22.08.2019, 22.08.2019, 02.09.2019, 20.09.2019, 01.10.2019, 22.10.2019, 02.12.2019 на адресу оперативного підрозділу щодо проведення негласних слідчих (розшукових) дій загалом відповідають положенням Інструкції про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні №114/1042/516/1199/936/1687/5 від 16.11.2012. За таких обставин вважав, що підстав для задоволення даної скарги на даному етапі судового розгляду не вбачається.

Щодо скарги адвоката ОСОБА_11 на постанову від 16.08.2019 про визначення підслідності у кримінальному провадженні зазначив, що після внесення відомостей до ЄРДР постановою прокурора від 16.08.2019 підслідність у вказаному кримінальному провадженні визначено за слідчими Центрального апарату Державного бюро розслідувань. Зі змісту постанови прокурора від 16.08.2019 року про визначення підслідності вбачається, що вона складена із дотриманням приписів ст. 110 КПК України, містить вступну, мотивувальну та резолютивну частини з відповідними реквізитами кримінального провадження. З мотивувальної частини постанови вбачається необхідність забезпечити ефективне, всебічне, повне та неупереджене досудове розслідування кримінального провадження у розумні строки.

Послався на те, що Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово зазначав про те, що у розумінні пункту 2 частини 3 статті 87 КПК реалізація органами досудового розслідування своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, як підстава для визнання доказів недопустимими означає вчинення дій чи прийняття рішень, які не належать до предмета відання цих органів. Якщо орган розслідування здійснює слідчі дії, прямо передбачені КПК, такі дії не можуть вважатися «реалізацією повноважень, не передбачених КПК» у значенні пункту 2 частини 3 статті 87 КПК і мати наслідком автоматичне визнання доказів недопустимими (постанова Першої судової палати ККС від 04.06.2024 у справі № 740/1179/19).

Вказує, що стороною захисту не наведено конкретних та переконливих аргументів стосовно того яким чином, на їхню думку, неналежне здійснення досудового розслідування Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань істотно обмежило права обвинувачених (підозрюваних), а відтак, підстав для задоволення даної скарги на даному етапі судового розгляду не вбачається.

Щодо скарги адвоката ОСОБА_11 на бездіяльність прокурора щодо не передання матеріалів кримінального провадження до органу досудового розслідування, зазначив, що встановлено, що після внесення відомостей до ЄРДР постановою прокурора від 16.08.2019 підслідність у вказаному кримінальному провадженні визначено за слідчими Центрального апарату Державного бюро розслідувань. В подальшому, 24.12.2019 матеріали кримінального провадження разом із зібраними прокурором доказами передані органу досудового розслідування для проведення подальшого досудового розслідування.

Зазначає, що невідповідність тим чи іншим вимогам закону нівелює доказове значення відомостей, одержаних у результаті відповідних процесуальних дій, не в будь-якому випадку, а лише в разі, якщо вона призвела до порушення прав людини і основоположних свобод або ж ставить під сумнів походження доказів, їх надійність і достовірність. В свою чергу, стороною захисту у скарзі не наведено конкретних та переконливих аргументів стосовно того яким чином, на їхню думку, проведення прокурором у кримінальному провадженні певних слідчих та процесуальних дій та невчасна передача матеріалів досудового розслідування до органу досудового розслідування істотно обмежила права обвинувачених (підозрюваних), тому вважає, що підстав для задоволення даної скарги на даному етапі судового розгляду не вбачається.

Щодо скарги адвоката ОСОБА_11 на протиправність постанов прокурора від 16.08.2019, 02.09.2019, 20.09.2019, 02.12.2019 про залучення особи та проведення негласних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні № 0001769 зазначив, що з метою перевірки дійсних намірів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виникла необхідність у проведенні певного комплексу негласних слідчих (розшукових) дій, зокрема контролю за вчиненням злочину. 16.08.2019 у кримінальному провадженні ОСОБА_13 надано письмову згоду на участь у проведенні негласних слідчих (розшукових) дій. Постановою прокурора від 16.08.2019 прийняте процесуальне рішення про залучення ОСОБА_13 до проведення негласних слідчих (розшукових) дій. Ухвалами Київського апеляційного суду прокурору надано дозволи на проведення негласних слідчих (розшукових) дій, зокрема аудіо,-відеоконтролів осіб ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , проведення яких прокурором доручено ГУ БКОЗ СБ України. Постановами прокурорів від 02.09.2019, 20.09.2019, 02.12.2019 прийняті процесуальні рішення про проведення негласних слідчих (розшукових) дій - контролів за вчиненням злочину відносно ОСОБА_8 . Одним із пунктів резолютивних частин вказаних постанов зазначено про залучення до проведення вказаної негласної слідчої (розшукової) дії громадянина ОСОБА_13 , який надав письмову згоду на участь у проведенні негласних слідчих дій. В свою чергу, ОСОБА_13 був залучений та приймав участь лише у проведенні негласних слідчих (розшукових) діях, згоду на участь у яких особисто надав.

Залучення прокурорами ОСОБА_13 до участі при проведенні аудіо, -відеоконтролю осіб ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , та контролю за вчиненням злочину було зумовлено об`єктивними обставинами та не суперечить положенням КПК України. Крім того, встановлено, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні свідок ОСОБА_13 залучався до проведення негласних слідчих (розшукових) дій в частині фіксування обставин кримінального провадження, учасником яких був особисто. При цьому, ОСОБА_13 не залучався до складання процесуальних документів, які містять державну таємницю, та не посвідчував їх. Зазначає, що залучення свідка ОСОБА_13 до проведення негласних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні не передбачає обов`язку наявності у останнього допуску до державної таємниці, а саме залучення не суперечить вимогам КПК України.

Таким чином, прийняті під час досудового розслідування прокурором постанови від 16.08.2019, 02.09.2019, 20.09.2019, 02.12.2019 про залучення особи та проведення негласних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні № 0001769 є такими, що відповідають загальним вимогам КПК України, а відтак підстав для задоволення даної скарги на даному етапі судового розгляду не вбачається.

Щодо клопотань адвоката ОСОБА_11 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 25.02.2020 у справі № 757/8827/20-к, зазначив, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Злочин, у вчиненні якого обґрунтовано підозрювався ОСОБА_9 та обвинувачується на теперішній час, передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Завданням арешту рухомого майна є запобігання можливості його перетворення, передачі та відчуження. Арешт може бути накладений, зокрема, з метою забезпечення конфіскації майна як виду додаткового покарання у разі доведення злочину, у якому обвинувачується ОСОБА_9 . Скасування арешту з вказаного майна може стати наслідком його відчуження. З метою збереження майна, а також заборони для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном, ухвалою суду було накладено арешт на майно, яке перебувало у власності підозрюваного ОСОБА_9 .

Вважає, що підстав для скасування вказаного рішення суду на теперішній час не вбачається, оскільки за результатами судового розгляду можливе призначення покарання ОСОБА_9 зокрема у виді конфіскації майна, відтак у задоволенні клопотання просив відмовити, оскільки воно є передчасним.

Щодо клопотання адвоката ОСОБА_11 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12.12.2019 у справі № 757/64753/19-к на майно вилучене 03.12.2019 в ході особистого обшуку ОСОБА_9 під час затримання в порядку ст. 208 КПК України, зазначив, що під час особистого обшуку ОСОБА_9 виявлено та вилучено речі та документи, які мають значення для досудового розслідування. 04.12.2019 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-4 КК України. В подальшому ОСОБА_9 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення з ч. 4 ст. 368-4 КК України на ч. 3 ст. 368 КК України. Вилучені під час проведення особистого обшуку ОСОБА_9 речі відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, 04.12.2019 постановою прокурора вказані вище речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001769. Підставою арешту належного підозрюваному ОСОБА_9 майна була сукупність фактичних даних, які вказують на необхідність збереження речових доказів та забезпечення можливої конфіскації майна за вироком суду.

З метою збереження речових доказів та забезпечення можливої конфіскації майна за вироком суду, ухвалою суду було накладено арешт. Вважає, що прийняте рішення про арешт майна відповідає завданням кримінального провадження та судового розгляду, а відтак у задоволенні клопотання просив відмовити, оскільки воно є передчасним.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав повністю позицію прокурора ОСОБА_4 .

Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт з додатками, письмові скарги, клопотання та додатки до них сторони захисту, письмові заперечення та додатки до них прокурора, дійшов до наступних висновків.

Кримінальне провадження відповідно до ст. ст. 32, 33 КПК України підсудне Печерському районному суду м. Києва.

Підстав для закриття або зупинення кримінального провадження не має.

Обвинувальні акти відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 відповідають вимогам, передбаченим ст.291 КПК України, підстави для їх повернення прокурору відсутні.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність призначення даного кримінального провадження за обома обвинувальними актами до судового розгляду.

Зазначене судове засідання з урахування принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч.2 ст.27 КПК України, відсутні.

Коло осіб, що беруть участь у судовому засіданні, є наступним: прокурор, захисники, обвинувачені.

Вирішуючи скарги захисника ОСОБА_11 ОСОБА_9 на:

- постанову прокурора від 04.12.2019 про визнання речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні;

- доручення прокурора на проведення НСРД,

- постанову старшого групи прокурорів ОСОБА_12 від 16.08.2019 про визначення підслідності у кримінальному провадженні,

- бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні №0001769 щодо не передання матеріалів кримінального провадження органу досудового розслідування у строк, передбачений ч.7 ст.214 КПК України,

- постанови прокурора про залучення особи для конфіденційного співробітництва та проведення НСРД, - ,

суд виходив з того, що на стадії підготовчого судового засідання, до ухвалення вироку, суд не вправі оцінювати рішення слідчого, прокурора під час досудового розслідування, оскільки з`ясування таких обставин виходить за межі компетенції суду на стадії підготовчого судового засідання, суд не наділений правом досліджувати докази, що стосуються рішень, прийнятих слідчим, прокурором, так як такі обставини можуть бути досліджені судом лише під час судового розгляду (Постанова Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 11.07.2024 справа №757/21858/22 провадження №51-7637 км 23).

Відтак, суд відмовляє в задоволенні всіх зазначених скарг захисника ОСОБА_11 .

Вирішуючи клопотання захисника ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_9 від 05.02.2025 про скасування арешту майна, який накладений ухвалами Печерського районного суду м.Києва, а саме: від 12.12.2019 у справі 757/64753/19-к, від 25.02.2020 у справі 757/8827/20-к, суд дійшов висновку, що в підготовчому судовому засіданні не може бути вирішено питання про скасування заходів забезпечення кримінального провадження, оскільки відповідно до ч.4 ст. 174 та ч.4 ст.374 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Відтак, суд відмовляє у задоволенні таких клопотань адвоката.

Крім того, суд вважає необхідним також відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_9 від 09.10.2024 про виклик для допиту в судовому засіданні п`яти свідків захисту, оскільки, як повідомила адвокат, вказані особи не були допитані на досудовому розслідуванні, відповідно, протоколи їх допитів з дотриманням вимог ст. 290 КПК України прокурору не були розкриті, відтак, таке клопотання є передчасним та може бути розглянуто в судовому засіданні на відповідній стадії судового слідства, за умови виконання стороною захисту вимог КПК України при звернення до суду з таким клопотанням.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 219, 284, 314-316, 369, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні кримінальні провадження внесені до ЄРДР за №0000401 від 10.04.2019 та №0001769 від 16.08.2019, за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадян України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, - на 11 грудня 2025 року на 12 год. 00 хв.

Викликати для участі в судове засідання прокурора, захисників, обвинувачених.

В задоволенні скарг захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 від 05.02.2025:

1. на постанову прокурора від 04.12.2019 про визнання речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні;

2. на доручення прокурора на проведення НСРД,

3. на постанову старшого групи прокурорів ОСОБА_12 від 16.08.2019 про визначення підслідності у кримінальному провадженні,

4. на бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні №0001769 щодо не передання матеріалів кримінального провадження органу досудового розслідування у строк, передбачений ч.7 ст.214 КПК України,

5. на постанови прокурора про залучення особи для конфіденційного співробітництва та проведення НСРД, -

відмовити.

В задоволенні клопотань захисника ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_9 від 05.02.2025 про скасування арешту майна, який накладений ухвалами Печерського районного суду м.Києва, а саме:

- від 12.12.2019 у справі 757/64753/19-к,

- від 25.02.2020 у справі 757/8827/20-к, -

відмовити.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_9 від 09.10.2024 про виклик для допиту в судовому засіданні п`яти свідків, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1