Роздільнянський районний суд Одеської області
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа 511/30/24

Номер провадження: 1-кп/511/75/25

13 листопада 2025 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Роздільна Одеської області, українця, громадянина України, із неповною середньою освітою, не одруженого, учня 1 курсу денної форми здобуття освіти ДНЗ «Одеський центр професійно-технічної освіти», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185, частиною 4 статті 186 КК України, -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Роздільна Одеської області, громадянина України, неодруженого, працюючого охоронцем в м.Одесі, освіта середня спеціальна, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 187 КК України, -

сторони та інші учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисники обвинувачених адвокат ОСОБА_7 та адвокат ОСОБА_8 ,

представник ССД - ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИВ:

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-1X, з 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який діє по теперішній час.

07 листопада 2023 року у період часу з 15:00 по 18:00 годину особа, матеріали стосовно якого виділено в окреме провадження відповідно до ухвали від 02 квітня 2025 року у зв`язку з його розшуком (далі Особа 1) спільно зі своїми знайомими неповнолітніми ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували у приміщенні бару «Люкс», що розташований за адресою: вулиця Привокзальна, 2б, місто Роздільна Одеської області, де разом вживали алкогольні напої. В цей же час, за сусіднім столиком у цьому барі перебував ОСОБА_10 , який через деякий час підсів до ОСОБА_11 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Під час вживання алкогольних напоїв, перебуваючи у приміщенні бару «Люкс», у Особа-1, обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які побачили у ОСОБА_10 мобільний телефон марки «Motorola» моделі Е 13 чорного кольору, виник злочинний корисливий умисел, спрямований на відкрите заволодіння цим майном з метою подальшого продажу цього телефону, при цьому вони розподілили між собою ролі.

На виконання цих домовленостей, ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_10 пройти з ними до міського парку, після чого вони вчотирьох направились до зазначеного місця.

В той же вечір, біля 19 години 30 хвилин перебуваючи біля міського парку між районним Будинком культури та баром «Орхідея» міста Роздільна Одеської області, згідно розподіленим ролей, Особа-1, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер вчинюваного діяння та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, підійшов до ОСОБА_10 та застосував насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, зокрема наніс один удар лівою долонею в праву частину обличчя ОСОБА_10 , від якого той впав на землю, після чого притиснув його, ОСОБА_4 в цей же час слідкував, щоб ніхто не проходив та їх дії були ніким не помічені, а ОСОБА_3 відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Motorola » моделі Е 13 чорного кольору, який дістав з кишені штанів ОСОБА_10 .

Після чого, Особа-1 спільно з неповнолітніми ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зникли, разом із викраденим майном, зокрема мобільним телефоном марки «Motorola» моделі Е 13 чорного кольору, чим завдали потерпілому ОСОБА_10 матеріального збитку на загальну суму 2 747,50 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Крім того, 22 лютого 2025 року близько 23:00 години ОСОБА_3 прибув додому до свого знайомого ОСОБА_12 по АДРЕСА_3 , де разом почали вживати алкогольні напої.

Перебуваючи в кімнаті зазначеної квартири, ОСОБА_3 помітив мобільні телефони марки «ОРРО А16» темно-синього кольору та «Samsung Galaxy A15» синього кольору, в результаті чого у нього виник умисел на крадіжку зазначених телефонів.

Надалі, неповнолітній ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою таємного викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, в період дії воєнного стану, а саме в ніч з 22 на 23 лютого 2025 року, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не вдалось, перебуваючи в кімнаті квартири АДРЕСА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, скориставшись тим, що ОСОБА_12 заснув, а інші члени сім`ї останнього перебували в другій кімнаті, таємно заволодів мобільним телефоном марки «ОРРО А16» темно-синього кольору, який належить ОСОБА_13 , вартістю 3 532,85 гривень та мобільним телефоном марки «Samsung Galaxy A15» синього кольору, вартістю 2 688,40 гривень, який належить ОСОБА_12 .

Після чого, ОСОБА_3 з місця вчинення крадіжки зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив матеріальний збиток на загальну суму 6 221,25 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 185 КК України - крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинена в умовах воєнного стану, повторно.

Стислий виклад позиції учасників судового засідання.

Прокурор ОСОБА_5 зазначив, що у ході розгляду об`єднаного кримінального провадження доведено факт вчинення обвинуваченими інкримінованих їм діянь та просив призначити обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України з іспитовим строком на підставі статей 75, 104 КК України.

Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 свою вину визнали повністю, підтвердили факт вчинення інкримінованих ними діянь, щиро розкаялися.

Потерпілий ОСОБА_10 надав заяву, згідно якої повністю отримав від обвинуваченого ОСОБА_11 , матеріали відносно якого виділені в окреме провадження у зв`язку з його розшуком, грошові кошти у якості моральної компенсації, завданої внаслідок грабежу, що мало місце 07 листопада 2023 року, претензій не має та просив суд суворо його не карати, щодо інших обвинувачених просив призначити покарання згідно вимог чинного законодавства.

Потерпілий ОСОБА_13 в судовому засідання заявив, що претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 не має, на суворому покаранні не наполягає.

Потерпілий ОСОБА_12 в судове засідання не прибув.

Висновки суду за результатами розгляду обвинувального акту.

Згідно з частиною 1, 2 статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що вони з ОСОБА_3 заволоділи телефоном потерпілого ОСОБА_10 за вказівкою їх дорослого знайомого ОСОБА_14 товаришує з ОСОБА_15 з дитинства, а ОСОБА_16 знайомий матері ОСОБА_17 . Він приходив до його матері у гараж та запропонував їм роботу на будівництві в с.Понятівка. Тому вони зустрілись в той день з ОСОБА_16 з приводу запропонованої роботи. ОСОБА_16 запропонував вжити алкоголь. Обвинувачений разом з ОСОБА_16 , ОСОБА_15 та ОСОБА_18 вживали алкоголь. Між баром Орхідея та Будинком культури в м.Роздільна на плитах ОСОБА_19 , а потерпілий ОСОБА_18 сказав йому, що здогадався, що він хоче зробити і почав уходити в бік Будинку Побуту. ОСОБА_16 наздогнав ОСОБА_18 , вдарив його рукою по обличчю, той впав, ОСОБА_16 сів на нього зверху, покликав його та ОСОБА_15 та приказав знайти телефон, ОСОБА_15 знайшов в кишені потерпілого мобільний телефон та віддав його ОСОБА_16 . Вони пішли в бік залізничного парку, ОСОБА_16 викинув сім-карту з телефону, а телефон забрав собі. Вночі до нього вже приїхали працівники поліції. Пояснив, що вони з ОСОБА_15 не були організаторами цього злочину і тілесних ушкоджень потерпілому не причиняли. У вчиненому щиро покаявся. Повідомив, що наразі алкоголь не вживає, працює в м.Одесі охоронцем.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 надав показання про те, що 07.11.2023 року біля 18.00 год. вони з ОСОБА_4 вийшли прогулятись до залізничного вокзалу по місту Роздільна. В барі «Люкс» зустрілись з ОСОБА_20 , питали його з приводу роботи. ОСОБА_16 вживав горілку та запропонував їм приєднатися до нього. Вони погодились та пили горілку в барі. До них приєднався потерпілий ОСОБА_18 , раніше їм не знайомий та також почав з ними вживати спиртне. Коли бар «Люкс» зачинився, вони перейшли до Залізничного парку та продовжили вживати горілку. ОСОБА_17 з ОСОБА_16 кудись відійшли, а потім ОСОБА_17 сказав йому, що ОСОБА_16 запропонував забрати у ОСОБА_18 мобільний телефон. Вони пішли за Будинок ОСОБА_21 потерпілий почав уходити в бік Будинку Побуту. Коаде побіг за ним та вдарив потерпілого в голову, той впав на землю, ОСОБА_16 почав йог душити та покликав їх з ОСОБА_17 . Вони з ОСОБА_17 підбігли. ОСОБА_16 сказав взяти у потерпілого телефон. Він витягнув з лівої кишені штанів ОСОБА_18 мобільний телефон марки Моторола, віддав телефон Коде та вони повернулись до Залізничного парку. Потім їх затримала поліція, а телефон вилучили у ОСОБА_16 та повернули потерпілому. ОСОБА_16 він знає, так як той раніше вживав алкоголь з матір`ю ОСОБА_17 та пропонував їм роботу. Коли вони уходили з місця вчинення злочину, то потерпілий лежав на землі. Телефон ОСОБА_16 хотів продати, а гроші поділити між ними трьома. Він та ОСОБА_17 потерпілого не били, а бив тільки ОСОБА_16 один чи два рази. По епізоду крадіжки пояснив, що 22.02.2025 року його знайомий ОСОБА_22 покликав його погуляти разом та запропонував вжити алкоголь. Вони сходили в магазин, придбали спиртне, та пішли до ОСОБА_23 додому на АДРЕСА_3 . Вдома у ОСОБА_23 вони сиділи в кімнаті, той пив горілку, а обвинувачений ОСОБА_24 , разом дивились відео. ОСОБА_23 заснув, а обвинувачений побачив на підвіконні два мобільних телефона синього кольору. Тоді в нього виник умисел на заволодіння телефонами. Поки його ніхто не бачив, він забрав два телефони та пішов додому. Потім потерпілий ОСОБА_22 приходив до нього і питав про телефони, але він не зізнався. У вчиненому щиро кається.

Допитаний в суді потерпілий ОСОБА_10 суду повідомив, що 07.11.2024 року приїхав з смт. Затишшя до м. Роздільна, зайшов в бар «Люкс», де познайомився з ОСОБА_16 , ОСОБА_15 та ОСОБА_17 та разом з ними почав розпивати спиртні напої горілку та РЕО, за які платили він та ОСОБА_16 . На мобільному телефоні потерпілого дивились відео. Далі ОСОБА_17 сказав, що має з кимось зустрітись та йому потрібна фізична підтримка та попросив допомоги. Потерпілий погодився допомогти та вони усі разом пішли на зустріч, до парку його вів саме ОСОБА_17 . Це було вже біля 18.00 год. Вони прийшли в парк, де ОСОБА_16 повалив його на землю та ОСОБА_15 в нього забрав з кишені телефон, поки він лежав обличчям до землі. Він зайшов в найближчий магазин, де жінка викликала поліцію. Через 10 хвилин приїхали працівники поліції та затримали ОСОБА_16 та вилучили в нього мобільний телефон потерпілого. Телефон йому повернули, а також ОСОБА_16 відшкодував 3500 грн. моральної шкоди. Потерпілий вважає, що всі троє ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_15 були обізнані, куди і навіщо вони йдуть. Але ніхто з обвинувачених не припинив протиправні дії.

Також вина обвинувачених підтверджується дослідженими судом письмовими доказами, зокрема:

-електронним рапортом, ЄО № 6076 від 07 листопада 2023 року, згідно з яким 07 листопада 2023 року о 20 годині 04 хвилини надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 07 листопада 2023 року о 19:57 за адресою: вулиця Європейська, біля будинку культури, місто Роздільна, у невідомого чоловіка, який звернувся до заявника, забрали в магазині мобільний телефон, при цьому душили його, малознайомі йому особи, з яким він розпивав спиртні напої;

-протоколом прийняття заяви від ОСОБА_10 про вчинене кримінальне правопорушення від 07 листопада 2023 року;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08 листопада 2023 року, згідно з яким потерпілий ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_4 ;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08 листопада 2023 року, згідно з яким потерпілий ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_3 ;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08 листопада 2023 року, згідно з яким потерпілий ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_11 ;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 08 листопада 2023 року;

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 08 листопада 2023 року, згідно з яким було затримано (фактичний час затримання 21:00 година 07 листопада 2023 року) ОСОБА_11 , під час якого було здійснено його обшук та виявлено мобільний телефон Motorola, пояснивши, що мобільний телефон належить потерпілу на ім`я ОСОБА_25 , якого вони з ОСОБА_26 та ОСОБА_27 пограбували 07 листопада 2023 року у центральному парку, зауважень і доповнень до протоколу не надходило;

-протоколом пред`явлення речей для впізнання від 08 листопада 2023 року та додатком до нього, згідно з яким ОСОБА_10 , впізнав свій мобільний телефон Motorola;

-протоколом огляду місця події від 08 листопада 2023 року;

-протоколом огляду від 15 листопада 2023 року;

-квитанцією щодо придбання мобільного телефону;

-квитанцією про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження № 6, зокрема мобільного телефону Motorola;

-протоколом освідування особи, згідно якого у ОСОБА_10 станом на 08 листопада 2023 року видимих тілесних ушкоджень не виявлено, скарг на здоров`я не має;

-постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 08 листопада 2023 року, згідно з якою визнано речовим доказом мобільний телефон марки мобільний телефон «Мotorola е13», ІMEI (sim1) НОМЕР_1 та ІMEI (sim1) НОМЕР_2 , ОЗУ 2,0 ГБ, в корпусі чорного кольору із надписами: «Dolby Atmas» і «Al Camera», що належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який був вилучений 08 листопада 2023 року під час обшуку затриманого у порядку статті 208 КПК України ОСОБА_11 ;

-висновком експерта № СЕ-19/116-23/20396-ТВ від 01 грудня 2023 року, згідно з яким ринкова вартість досліджуваного мобільного телефону «Мotorola» станом на 07 листопада 2023 року за цінами вторинного ринку України могла становити 2 747,50 гривень;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 12 грудня 2023 року;

-витягом з ЄРДР № 0000231 від 08.03.2025 за ч.4 ст.185 КК України;

-заявою потерпілого ОСОБА_12 від 08.03.2025 року про вчинення крадіжки двох мобільних телефонів обвинуваченим ОСОБА_3 ;

-пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.03.2025 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_28 впізнав на фотознімку хлопця, який приносив мобільний телефон ОРРО для ремонту;

-заявою свідка ОСОБА_28 від 13.03.2025 року про добровільну видачу мобільного телефону ОРРО А16 синього кольору, який йому три тижні тому приніс незнайомий хлопець для ремонту;

-протоколом огляду від 13.03.2025 року за участі свідка ОСОБА_28 мобільного телефону ОРРО А 16, в якому виявлені фото документів ОСОБА_13 та ОСОБА_12 та який було вилучено;

-постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 13 березня 2025 року, згідно з якою визнано речовим доказом мобільний телефон марки «ОРРО» модель «А16», у корпусі темно - синього кольору, 3 GB RAM, 32 GB RОM, процесор 8 ядр, ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 3: НОМЕР_4 , серійний номер: 6DFMMCUFU9LW8L7NJ;

-висновком експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи від 15.03.2025 року №779/25, відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону марки ОРРО модель А16 становить 3975,75 грн.;

-заявою потерпілого ОСОБА_12 від 13.03.2025 року, якій добровільно надав для огляду коробку від мобільного телефону ОСОБА_29 ;

-протоколом огляду від 13.03.2025 року коробки від мобільного телефону марки «SAMSUNG GALAXY A15», темно-синього кольору, IМЕІ 1: НОМЕР_5 ;

-заявою свідка ОСОБА_30 від 18.03.2025 року про добровільну видачу мобільного телефону марки «SAMSUNG GALAXY A15» синього кольору, який він купив у ОСОБА_3 ;

-протоколом огляду від 18.03.2025 року мобільного телефону марки «SAMSUNG GALAXY A15», темно-синього кольору, IМЕІ 1: НОМЕР_5 , який було вилучено;

-постановою про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 18 березня 2025 року, згідно з якою визнано речовим доказом мобільний телефон марки «SAMSUNG GALAXY A15», темно-синього кольору, IМЕІ 1: НОМЕР_5 ;

-протоколом огляду від 09.04.2025 року мобільного телефону марки «SAMSUNG GALAXY A15», темно-синього кольору, IМЕІ 1: НОМЕР_5 ;

-висновком експерта за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи від 10.04.2025 року №1065/25, відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону марки «SAMSUNG GALAXY A15», у корпусі синього кольору, становить 2688,40 грн.

На підставі викладеного, дослідивши та оцінивши вказані обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини:

ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану;

ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185 КК України - крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинена в умовах воєнного стану, повторно; та частиною 4 статті 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченим, згідно з вимогами статей 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд враховує особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення злочину і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги частини 2 статті 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим.

Відповідно до вимог ст.103 КК України при призначенні покарання неповнолітньому суд, крім обставин, передбачених у статтях 65-67 цього Кодексу, враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК України), визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування статті 75 КК України тощо; індивідуалізація покарання конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

За положеннями частини 6 статті 368 КПК України, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

У постановах Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 740/5424/15-к, від 05 лютого 2019 року у справі № 753/24474/15-к сформульовано правову позицію про те, що термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначено, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Разом із цим, відповідно до диспозиції частини 1 статті 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429, 437-439, 442, 442-1 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Тобто, необхідною умовою застосування статті 69 КК України має бути наявність кількох (двох і більше) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

У даному кримінальному провадженні такими обставинами є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та вчинення його неповнолітніми особами.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинувачених є перебування у стані алкогольного сп`яніння.

У свою чергу, стаття 75 КК України визначає, що якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Загальні засади призначення покарання (стаття 65 КК України) наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування статті 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду й розміру, він ураховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

ОСОБА_3 вчинив інкриміновані йому діяння, будучи неповнолітнім, в групі осіб під час вчинення грабежу був дорослий співучасник, який чинив вплив на неповнолітнього, раніше не судимий, щиро розкаявся, скарг та заяв від мешканців міста Роздільна щодо нього не надходило, після вчинення злочинів став на шлях виправлення, після закінчення школи у 2025 році поступив на навчання на 1 курс денної форми здобуття освіти ДНЗ «Одеський центр професійно-технічної освіти», здобуває професію «Слюсар з ремонту колісних транспортних засобів», у лікаря нарколога та психіатра не обліку не перебуває. Згідно акту умов проживання сім`ї від 23.06.2025 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає з опікуном бабусею ОСОБА_6 , 1960 р.н. дідусем ОСОБА_31 , 1952 р.н., та молодшим братом ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Обидва хлопчика влаштовані під опіку бабусі ОСОБА_6 , стосунки в родині теплі та дружні, бабуся піклується фізичним та розумовим станом своїх підопічних, в будинку створені усі умови для виховання дітей, в кімнатах зроблений ремонт з облаштуванням меблями, діти усім забезпечені.

В судовому засіданні законний представник ОСОБА_3 ОСОБА_6 пояснила, що її підопічний онук ОСОБА_3 неслухняний в силу віку, регулярно отримує кишенькові гроші, крім того, він підробляє сам, але грошима з бабусею не ділиться. Наразі він закінчив школу та поступив на навчання в ПТУ, обрав спеціальність, якою цікавиться майстер з ремонту автомобілів та виправив свою поведінку.

Відповідно до досудової доповіді відносно ОСОБА_3 , складеної 24.07.2025 року Роздільнянським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації», ОСОБА_3 25.06.2010 року було влаштовано під опіку бабусі ОСОБА_6 , на обліку у служби дітей ОСОБА_27 як дитина з девіантною поведінкою та сім`я, яка перебуває у складних життєвих обставинах не перебуває. Згідно характеристики КЗ «Роздільнянський міський ліцей №4», де навчався ОСОБА_3 , він навчався на очній формі з першого по восьмій клас, характеризується посередньо. ОСОБА_3 наркотичні засоби не вживає, але іноді з друзями вживає алкоголь, бабуся неодноразово пояснювала онуку про небезпеку вживання алкоголю. Бабуся ОСОБА_6 опікується ОСОБА_27 з 2 -х років. Мати ОСОБА_27 та його молодшого брата померла, відомості про батька відсутні. Брати мають між собою гарні стосунки. ОСОБА_3 грає у футбол та комп`ютерні ігри, мріє стати автослюсарем. До скоєного ОСОБА_27 ставиться негативно, жалкує, що так трапилося, перед потерпілими вибачився та щиро розкаюється у вчиненому. Орган пробації вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, оцінка ризику вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній.

Таким чином, враховуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , позицію прокурора, який просив призначити йому покарання із застосуванням статей 69, 75, 104 КК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування до нього положень статей 69 та 75, 104 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив інкриміноване йому діяння, будучи неповнолітнім, раніше не судимий, щиро розкаявся, скарг та заяв від мешканців міста Роздільна щодо нього не надходило, 30 червня 2024 році отримав диплом кваліфікованого робітника, закінчив Відокремлений підрозділ «Об`єднане вище професійно-технічне училище сфери послуг Національного університету «Одеська юридична академія» і здобув професію «Моторист (машиніст), «Матрос», у лікаря нарколога та психіатра не обліку не перебуває, виховувався разом з молодшим братом ОСОБА_33 , 2012 р.н., рідною бабусею ОСОБА_34 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , мати дітей ОСОБА_35 ,, 1987 р.н., проживає від дітей окремо з цивільним чоловіком, діти забезпечені бабусею усім необхідним. Згідно характеристики з місця навчання ОСОБА_4 зарекомендував себе як старанний, дисциплінований, працелюбний учень, виконує правила поведінки, користується повагою серед викладачів, має авторитет серед товаришів, має улюблені предмети англійська мова, фізкультура, судові енергетичні установки. До скоєного ставиться негативно, щиро кається, після цього випадку алкоголь не вживає.

Відповідно до досудової доповіді відносно ОСОБА_4 , складеної Роздільнянським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» 13.02.2024 року його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, оцінка ризику вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як низька.

Таким чином, враховуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , позицію прокурора, який просив призначити йому покарання із застосуванням статей 69, 75 та 104 КК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування до нього положень статей 69 та 75, 104 КК України.

Згідно з частиною 1 статті 368 КПК України ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень можливо досягти без ізоляції їх від суспільства, але в умовах здійснення контролю за їх поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, із застосуванням положень статей 75, 104 КК України та покладенням обов`язків, передбачених статтею 76 КК України, що стимулюватиме їх до правомірної поведінки.

Такий вид покарання не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Процесуальні витрати суд вирішує відповідно до статті 124 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

Відповідно до частини четвертої статті 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Цивільний позов не заявлявся. Запобіжний захід не обирався.

Керуючись статтями 100, 124, 174, 182, 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185, частиною 4 статті 186 КК України та призначити йому покарання:

-за частиною 4 статті 186 КК України із застосуванням частини 1 статті 69 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі,

-за частиною 4 статті 186 КК України із застосуванням частини 1 статті 69 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до частини 1 статті 70 КК України визначити ОСОБА_3 за сукупністю кримінальних правопорушень остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі статей 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 частини 1 та пунктом 4 частиною 3 статті 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 186 КК України та призначити йому покарання із застосуванням статті 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі статей 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 частини 1 та пунктом 4 частиною 3 статті 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 08 листопада 2023 року у справі № 511/3584/23, номер провадження: 1-кс/511/1708/23, з наступного майна: мобільний телефон «Мotorola е13», ІMEI (sim1) НОМЕР_1 та ІMEI (sim1) НОМЕР_2 , ОЗУ 2,0 ГБ, в корпусі чорного кольору із надписами: «Dolby Atmas» і «Al Camera», що належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який був вилучений 08 листопада 2023 року під час обшуку затриманого в порядку статті 208 КПК України ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Мобільний телефон «Мotorola е13», ІMEI (sim1) НОМЕР_1 та ІMEI (sim1) НОМЕР_2 , ОЗУ 2,0 ГБ, в корпусі чорного кольору із надписами: «Dolby Atmas» і «Al Camera» - вважати повернутим власнику майна ОСОБА_10 з дня набрання вироком законної сили.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 14 березня 2025 року у справі № 511/862/25, номер провадження: 1-кс/511/225/25, з наступного майна: мобільний телефон марки «ОРРО» модель «А16», у корпусі темно - синього кольору, 3 GB RAM, 32 GB RОM, процесор 8 ядр, ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 3: НОМЕР_4 , серійний номер: 6DFMMCUFU9LW8L7NJ.

Мобільний телефон марки «ОРРО» модель «А16», у корпусі темно - синього кольору, 3 GB RAM, 32 GB RОM, процесор 8 ядр, ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ 3: НОМЕР_4 , Серійний номер: 6DFMMCUFU9LW8L7NJ повернути власнику майна ОСОБА_13 з дня набрання вироком законної сили.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 20 березня 2025 року у справі № 511/862/25, номер провадження: 1-кс/511/243/25, з наступного майна: мобільний телефон марки «SAMSUNG GALAXY A15», темно-синього кольору, IМЕІ 1: НОМЕР_5 .

Мобільний телефон марки «SAMSUNG GALAXY A15», темно-синього кольору, IМЕІ 1: НОМЕР_5 , - повернути власнику майна ОСОБА_12 з дня набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 витрати за проведення товарознавчої експертизи у розмірі 956,00 гривень (за проведення судової товарознавчої експертизи від 01 грудня 2023 року № СЕ 19/116-23/20396).

Стягнути з ОСОБА_4 витрати за проведення товарознавчої експертизи у розмірі 956,00 гривень (за проведення судової товарознавчої експертизи від 01 грудня 2023 року № СЕ 19/116-23/20396).

Стягнути з ОСОБА_3 витрати за проведення товарознавчої експертизи у розмірі 720,00 гривень (за проведення судової товарознавчої експертизи від 10 квітня 2025 року № 1065/25 та від 15 березня 2025 року № 779/25).

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1