УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2025 року слідча суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 , про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні № 0001037 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, працевлаштованого на посаді слюсаря «ЗС Авто Центр», одруженого, на утримані має двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 311 КК України

ВСТАНОВИЛА

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 , про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні № 0001037 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 311 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві перебувають матеріали об`єднаного кримінального провадження № 0001037, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.09.2024 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 311 КК України.

За обставин викладених у клопотанні, 28.08.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 311 КК України.

03.09.2025 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту поклавши на нього обов`язок - не залишати житло за адресою - АДРЕСА_1 . у період з 22.00 год. по 06.00 год. наступної доби (за виключенням випадків необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та/або прибуття до укриття/бомбосховища, обумовленого сиреною та/або повідомленням «Повітряна тривога»). строком до 28 жовтня 2025 року включно.

21.10.2025 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту поклавши на нього обов`язок - не залишати житло за адресою - АДРЕСА_1 . у період з 22.00 год. по 06.00 год. наступної доби (за виключенням випадків необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та/або прибуття до укриття/бомбосховища, обумовленого сиреною та/або повідомленням «Повітряна тривога»), строком до 26 листопада 2025 року включно.

Постановою заступника керівника Київської міської прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців.

Як зазначає прокурор у клопотанні, наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраним у кримінальному проваджені доказами, а саме:

- протоколами допиту свідка ОСОБА_9 від 21.04.2025, 14.07.2025, 28.07.2025;

- протоколами за результатами проведення НС(Р)Д зняття інформації з електронних комунікаційних мереж;

- протоколом за результатами проведення НС(Р)Д, спостереження за місцем;

- висновком експерта за результатами проведення судових експертиз матеріалів, речовин та виробів;

- повідомленням про підозру ОСОБА_4 ;

- протоколом обшуку від 27.08.2025;

- іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

У клопотанні прокурор звертає увагу суду на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема на те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав у повному обсязі, зазначила, що вданому кримінальному провадженні здійснюється досудове розслідування, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, яка є обґрунтованою, з огляду на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які є актуальними, просив клопотання задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання.

У судовому засіданні було встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001037.

28.08.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 311 КК України.

21.10.2025 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва підозрюваному ОСОБА_4 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце свого проживання у період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., та покладено ряд обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України строком до 26.11.2025.

20.11.2025 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001037 до п`яти місяців.

Статтею 181 ч. 6 КПК України визначено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу (порядок продовження строку тримання під вартою). Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під домашнім арештом, якщо прокурор не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного під домашнім арештом (обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, та обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали).

Загалом ст. 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Так, на переконання слідчої судді, на день розгляду клопотання ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 311 КК України, що підтверджується в тому числі копіями матеріалів кримінального провадження, долученими прокурором до клопотання.

Щодо ризиків можливої неналежної поведінки підозрюваного.

У клопотанні прокурор не заявляє про те, що з`явилися нові ризики, водночас акцентує увагу на тому, що заявлені попередньо ризики не зменшилися.

Зокрема, прокурор, просить продовжити тримання підозрюваного під домашнім арештом, вважаючи, що продовжують існувати ризики, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

Кримінальне процесуальне законодавство визначає те, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Виходячи із загальних визначень вказаних понять, слід відмітити, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню або судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрювано, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

При аналізі питання наявності зазначених стороною обвинувачення ризиків, слідча суддя дійшла висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального провадження та відомості про особу ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, покарання, яке може бути призначене - позбавлення волі на строк від двох до п`яти років, така тяжкість кримінальних правопорушень є вагомим доводом, що свідчить про збереження ризику переховування від органів досудового розслідування, суду. Врахування цієї обставини відповідає практиці Європейського суду з прав людини. При цьому, цей фактор не є визначальним.

Наведені вище обставини є передумовами та можливістю для ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування та суду.

Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у невизначеному майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі робить цей ризик цілком реальним.

Таким чином, наведені вище обставини в сукупності дають слідчій судді підстави дійти висновку щодо наявності ризику переховування від органу досудового розслідування та суду, який не зменшився.

Слідча суддя зобов`язана встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий (п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України). Втім, для всебічної оцінки обставин справи, слідча суддя аналізує доводи прокурора стосовно інших ризиків, про які згадано у клопотанні.

Зі змісту клопотання встановлено, що ОСОБА_4 може чинити тиск на свідків.

При встановленні наявності вказаного ризику, слід враховувати передбачену статтями 23 та 224 КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження до моменту їх допиту, а й продовжує існувати на подальших стадіях, в тому числі до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків.

В той же час, слідча суддя враховує особу підозрюваного, який раніше не судимий, його майновий стан, а також інші обставини, які характеризують його особу й спосіб життя, стадію кримінального провадження.

Як уже вказувалось вище, відповідно до частини шостої ст.181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений.

Враховуючи наведені вище обставини, слідча суддя приходить до висновку, що викладені прокурором у клопотанні відомості, щодо продовження існування ризиків переховування та знищення, спотворення будь-якої з речей та документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків, які не зменшилися та можуть негативно позначитись на завданні кримінального провадження, та необхідності продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту є обґрунтованими, в тому числі і з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного до моменту закінчення досудового розслідування.

Слідча суддя приходить до висновку, що матеріали клопотання містять достатньо обґрунтувань необхідності збереження обраного запобіжного заходу.

Враховуючи вказане, з метою запобігти спробам підозрюваного ухилитись від досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, та для забезпечення виконання процесуальних рішень, слідча суддя вважає необхідним продовжити відносно підозрюваного попередньо застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у визначений період доби за виключенням випадків необхідності прибуття до укриття/бомбосховища, обумовленого сиреною та/або повідомленням «Повітряна тривога», який з урахуванням усіх обставин справи, на думку слідчої судді, буде достатнім запобіжним заходом для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти наявним ризикам, з огляду на встановлені вище слідчою суддею обставини.

Окрім того, у відповідності до ч.5 ст.194 КПК України слідча суддя вважає за необхідне покласти обов`язки на підозрюваного ОСОБА_4 , у зв`язку із продовженням застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а саме:

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 184, 193, 194, 196, 205, 309, 372, 376 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , дію запобіжного заходу у виді домашнього арешту, заборонивши ОСОБА_10 з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин залишати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням випадків необхідності прибуття до укриття/бомбосховища, обумовленого сиреною та/або повідомленням «Повітряна тривога».

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора та суду за викликом;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи, засобів зв`язку.

-утримуватися від спілкування з підозрюваними ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , та свідками ОСОБА_9 :

- здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, до відповідного територіального органу/підрозділу ДМС України за місцем проживання.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під домашнім арештом визначити до 21 січня 2026 року.

Виконання ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покласти на співробітників Національної поліції України за місцем проживання підозрюваного, а контроль за її виконанням на прокурора.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником, протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідча суддя ОСОБА_1