Справа № 638/8086/25
Провадження № 1-в/638/519/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові подання начальника Ізюмського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 для вирішення питання про звільнення від відбування покарання у звязку із закінченням іспитового строку стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого 14.09.2021 Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за частиною першої статті 121 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки

встановив:

01 травня 2025 року у провадження Шевченківського районного суду м. Харкова надійшло подання начальника Ізюмського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_5 про вирішення питання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 14.09.2021 Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за частиною першої статті 121 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки.

За змістом пункту 14 частини першої статті 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Відповідно до частини третьої статті 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово, згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу.

Учасник справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання були належним чином повідомленими, клопотань не надали.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає необхідним застосувати до засудженого привід, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 КПК України, привід полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений в ухвалі час.

Частиною 1 ст. 143 КПК України встановлено, що виконання ухвали про здійснення приводу може бути доручене відповідним підрозділам органів Національної поліції.

Враховуючи викладене, з метою оперативності розгляду зазначеного подання, суд знаходить необхідним доручити працівникам Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області здійснити привід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в судове засідання до Шевченківського районного суду м. Харкова.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 143 КПК України, у випадку невиконання особою, що підлягає приводу, законних вимог щодо виконання ухвали про здійснення приводу, до неї можуть бути застосовані заходи фізичного впливу, які дозволяють здійснити її супроводження до місця виклику.

Застосуванню заходів фізичного впливу повинно передувати попередження про намір їх застосування. У разі неможливості уникнути застосування заходів фізичного впливу вони не повинні перевищувати міри, необхідної для виконання ухвали про здійснення приводу, і мають зводитися до мінімального впливу на особу. Забороняється застосування заходів впливу, які можуть завдати шкоди здоров`ю особи, а також примушення особи перебувати в умовах, що перешкоджають її вільному пересуванню, протягом часу більшого, ніж необхідно для негайного доставлення особи до місця виклику. Перевищення повноважень щодо застосування заходів фізичного впливу тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Невиконання ухвали про привід засудженого без достатніх та обґрунтованих причин, без здійснення достатніх заходів спрямованих на реальне виконання ухвали суду, є неналежним виконанням ухвали суду, за що особа, на яку покладено обов`язок виконання приводу, може бути притягнута до відповідальності. Виконуючи привід працівник поліції повинен використати всі можливі законні заходи (неодноразово здійснювати вихід за місцем проживання обвинуваченого, у разі неможливості виявити засудженого за місцем мешкання опитати членів сім`ї, сусідів для з`ясування причин відсутності обвинуваченого тощо) для примусового доставлення обвинуваченого до суду. Рапорт про невиконання приводу повинен бути обґрунтованим та містити документальне підтвердження (пояснення членів сім`ї, сусідів тощо) неможливості виконати привід.

Привід полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, тому отримання працівником поліції від засудженої заяви про обов`язковість явки до суду без доставлення її до суду є неналежним виконанням приводу.

Керуючись ст. 139, 140, 143, 322, 323 КПК України, суд

постановив:

Застосувати привід до засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого 14.09.2021 Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за частиною першої статті 121 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки , в судове засідання, призначене на 27 жовтня 2025 року на 14-30 годину в приміщення Шевченківського районного суду м. Харкова, розташованого за адресою: м. Харків, пр. Перемоги, б. 52-В.

Виконання ухвали в частині застосування приводу доручити Ізюмському РУП ГУНП в Харківській області.

У разі неможливості виконати привід повідомити суд письмово до початку судового засідання.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Ізюмську окружну прокуратуру Харківської області.

Роз`яснити, що умисне невиконання ухвали суду, що набрала законної сили, тягне за собою кримінальну відповідальність за ст. 382 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1