Провадження № 1-кс/344/6679/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2025 року місто Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження, внесеного 02 вересня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000549 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И Л А:

24 вересня 2025 року старший слідчий відділу розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області підполковник поліції ОСОБА_7 за погодженням з прокурором Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_8 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з вказаним клопотанням.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 24 вересня 2025 року, клопотання передано слідчому судді ОСОБА_1 для розгляду.

Доводи клопотання.

Слідчим відділом СУ ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000549 від 02 вересня 2024 року за ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням установлено, що влітку 2024 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 , в умовах дії правового режиму воєнного стану, переслідуючи корисливу мету отримання грошових коштів від незаконного переправлення через державний кордон України військовозобов`язаних чоловіків віком від 18 до 60 років, виїзд яких з території держави під час дії правового режиму воєнного стану обмежений, в порушення вимог вищезазначеного законодавства, вирішили організувати переправлення зазначених чоловіків через державний кордон України, під виглядом водіїв пасажирських транспортних засобів, які здійснюють міжнародні пасажирські перевезення, за визначеними ними маршрутом руху, через міжнародні пункти пропуску для автомобільного сполучення, за грошову винагороду.

Реалізуючи свій злочинний задум, у жовтні 2024 року ОСОБА_9 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , підшукав особу, яка мала намір державний кордон України громадянина України незаконно перетнути ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому в умовах дії правового режиму військового стану заборонено виїзд за межі держави, з яким він зустрівся 17.10.2024 у м. Івано-Франківську по вул. Урожайна та надав йому пораду щодо незаконного перетину кордону України роз`яснивши, що фіктивно працевлаштувавшись водієм та будучи внесеним перевізником до автоматизованої системи «Шлях», може безперешкодно перетнути державний кордон України у воєнний стан, заплативши за це грошову винагороду в сумі 14 000 доларів США із наданням завдатку в сумі 3000 доларів США.

Погодившись із порадами щодо умов незаконного перетину державного кордону, 12.11.2024 ОСОБА_10 зустрівся з ОСОБА_9 , який діяв спільно з ОСОБА_5 , по вул. Дмитра «Да Вінчі» Коцюбайла в

м. Івано-Франківську та передав ОСОБА_9 як завдаток грошові кошти в сумі 3000 доларів США, які згідно курсу НБУ становили 123 894,3 грн за незаконне переправлення його через державний кордон України.

Окрім цього, у подальшому ОСОБА_10 переслав за допомогою месенджера «Ватсап» ОСОБА_9 , який діяв спільно з ОСОБА_5 , свої персональні дані, необхідні для внесення до автоматизованої системи «Шлях», а саме копії паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, посвідчення водія та електронний військово-обліковий документ із застосунку «Резерв+», які останній переслав ОСОБА_9 за допомогою месенджера «Ватсап».

У свою чергу, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , отримавши від ОСОБА_10 особисті персональні дані, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, використовуючи можливість доступу до електронного кабінету перевізника фізичної особи-підприємця ОСОБА_11 , який має ліцензію на міжнародні перевезення та доступ до автоматизованої системи «Шлях», усвідомлюючи, що ОСОБА_10 непрацевлаштований водієм у вказаного підприємця, 12.12.2024 спільно із невстановленими в ході досудового розслідування особами внесли його дані до автоматизованої системи «Шлях», в електронному кабінеті названого перевізника, адміністратором якої є Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), як водія фізичної особи підприємця ОСОБА_11 , чим усунули перешкоди останньому в перетині державного кордону України під час дії правового режиму воєнного стану.

13 грудня 2024 року ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 , з метою доведення їх злочинного умислу до кінця, для перевезення ОСОБА_10 до міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення та незаконного його переправлення через державний кордон України, організували йому поїздку з м. Івано-Франківська в м. Чернівці, де ОСОБА_10 для очікування поселився в готелі «Буковина», що по вул. Головній, 114.

Цього ж дня ОСОБА_9 з відома та згоди ОСОБА_5 зустрівся з ОСОБА_10 біля будинку № 2, що по вул. Шкільній в м. Чернівці, де провів з ним інструктаж, надавши поради і вказівки щодо його поведінки під час незаконного перетину державного кордону України.

У подальшому після зустрічі, ОСОБА_9 з відома та згоди ОСОБА_5 , через невстановлену досудовим розслідуванням особу, у м. Чернівці біля готелю «Буковина», що по вул. Головна, 114, передав ОСОБА_10 документи, в яких містились недостовірні дані, а саме про працевлаштування його водієм у фізичної особи-підприємця ОСОБА_11 та інші документи, що слугували підставою для усунення перешкод у виїзді через міжнародні пункти пропуску для автомобільного сполучення та незаконного перетину державного кордону України.

Однак у той час ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , які діяли за попередньою змовою групою осіб, не здійснили незаконне переправлення ОСОБА_10 через державний кордон України, оскільки раптово виникли непередбачувані перешкоди у місцях міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення на державному кордоні України, які вони не змогли усунути, тому останній 14.12.2024 повернувся в м. Івано-Франківськ для подальшого очікування.

З метою доведення свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне переправлення особи через державний кордон України до кінця, 18.12.2024 ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , для перевезення ОСОБА_10 до міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення та незаконного його переправлення через державний кордон України, знову організували йому поїздку з

м. Івано-Франківська в м. Чернівці, де ОСОБА_10 для очікування поселився в готелі «Буковина», що по вул. Головній, 114.

19 грудня 2024 року о 16 год 20 хв на парковці біля готелю «Буковина», що по вул. Головній, 114 в м. Чернівці, ОСОБА_10 за попередньою домовленістю зустрівся із ОСОБА_5 , який прибув автомобілем марки «Мерседес Спрінтер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , де останній провів інструктаж та надав поради і вказівки, щодо його поведінки під час незаконного перетину державного кордону України.

Окрім цього, 22.12.2024 об 11 год 05 хв по вул. Трепка, 4 в м. Чернівці ОСОБА_10 за попередньою домовленістю зустрівся із ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , які прибули на автомобілі марки «Мерседес Спрінтер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та провели з ним інструктаж щодо правил поведінки під час перетину державного кордону, щоб в ході спілкування уникнути підозри у працівників Державної прикордонної служби України щодо фіктивного працевлаштування водієм у фізичної особи підприємця ОСОБА_11 та дійсних намірів ОСОБА_10 незаконно переправитись через державний кордон для особистих потреб.

Однак, у подальшому ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , які діяли за попередньою змовою групою осіб, не здійснили незаконне переправлення ОСОБА_10 через державний кордон України, оскільки раптово виникли непередбачувані перешкоди у місцях міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення на державному кордоні України, які вони не змогли усунути, тому останній 22.12.2024 повернувся в м. Івано-Франківськ для подальшого очікування.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, на початку січня 2025 року ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 з метою доведення до кінця злочинного умислу направленого на незаконне переправлення через державний кордон України ОСОБА_10 , якому в умовах дії правового режиму військового стану заборонено виїзд за межі держави, шляхом фіктивного його працевлаштування водієм та внесення перевізником до автоматизованої системи «Шлях», вступили з злочинну змову через невстановлених осіб з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які також прагнули збагатитися за рахунок вчинення зазначеного кримінального правопорушення.

Так, на початку січня 2025 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_13 та через невстановлених осіб з ОСОБА_5 , ОСОБА_9 з метою реалізації спільного злочинного умислу, направленого на сприяння у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, з корисливих мотивів та з метою їх особистого збагачення, для усунення перешкод у виїзді через пункти пропуску державного кордону України, за невстановлених на даний час досудовим розслідуванням обставин, місці та часі, забезпечив виготовлення ОСОБА_10 документів із недостовірними даними про працевлаштування його водієм у ТОВ «Франко Тревел Плюс» (), що має ліцензію на міжнародні перевезення та доступ до автоматизованої системи «Шлях», а саме наказу № 2-к про прийняття ОСОБА_10 на роботу водієм з 09.01.2025, трудового договору № 2 від 09.01.2025, дорожнього листа №11/01 автомобіля міжнародного сполучення, повідомлення про прийняття працівника (домашнього працівника) на роботу/укладання rir-контракту, квитанції №2, а також роздрукування витягу Державної служби з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), які для ОСОБА_14 передав ОСОБА_13 ..

Окрім цього, ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_13 та через невстановлених осіб з ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , отримавши від ОСОБА_9 через невстановлених осіб особисті персональні дані ОСОБА_10 необхідні для внесення до автоматизованої системи «Шлях», за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, використовуючи можливість доступу до електронного кабінету перевізника ТОВ «Франко Тревел Плюс» (), яке має ліцензію на міжнародні перевезення та доступ до автоматизованої системи «Шлях», усвідомлюючи, що ОСОБА_10

непрацевлаштований водієм вказаного товариства, 10.01.2025 внесли його дані до автоматизованої системи «Шлях», в електронному кабінеті названого перевізника, адміністратором якої є Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), як водія ТОВ «Франко Тревел Плюс» (), чим усунули перешкоди останньому в перетині державного кордону України під час дії правового режиму воєнного стану.

10 січня 2025 року о 08 год 08 хв ОСОБА_13 , діючи умисно за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_12 та через невстановлених осіб з ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , з метою реалізації спільного злочинного умислу, направленого на сприяння у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, з корисливих мотивів та з метою їх особистого збагачення, прибув на автомобілі «Мерседес Спрінтер», синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 на територію АЗС «Стелс», що по вул. Мазепи, 176 в м. Івано-Франківську, де зустрівся із ОСОБА_10 , якому для підписання надав передані ОСОБА_12 документи із недостовірними даними про працевлаштування його водієм в ТОВ «Франко Тревел Плюс» (), а саме наказ № 2-к про прийняття ОСОБА_10 на роботу водієм з 09.01.2025, трудовий договір № 2 від 09.01.2025, а також дорожній лист №11/01 автомобіля міжнародного сполучення, повідомлення про прийняття працівника (домашнього працівника) на роботу/укладання rir-контракту, квитанцію №2 та роздрукований витяг державної служби з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), для представлення їх працівникам Державної прикордонної служби України під час перевірки на міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення, з метою усунення перешкод під час незаконного перетину державного кордону України.

Цього ж дня ОСОБА_13 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_12 та через невстановлених осіб з ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , з метою незаконного переправлення особи через державний кордон України, автомобілем марки «Мерседес Спрінтер», синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , став перевозити ОСОБА_10 з м. Івано-Франківська до міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «КПП Красноїльськ», який знаходиться поблизу смт. Красноїльськ Сторожинецького району Чернівецької області.

У ході поїздки ОСОБА_13 з відома та згоди ОСОБА_12 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 провів інструктаж щодо правил поведінки під час перетину державного кордону, щоб в ході спілкування уникнути підозри у працівників Державної прикордонної служби України щодо фіктивного працевлаштування водієм у ТОВ «Франко Тревел Плюс» та дійсних намірів ОСОБА_10 незаконно переправитись через державний кордон для особистих потреб.

10 січня 2025 року, близько 13 год ОСОБА_13 з відома та згоди ОСОБА_12 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 спільно із ОСОБА_14 на автомобілі марки «Мерседес Спрінтер», синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , прибули на АЗС «ANP», що в с. Берегомет Чернівецького району Чернівецької області, де на них очікував ОСОБА_15 на автомобілі марки «Фольксваген Пасат», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Цього ж дня близько 13 год ОСОБА_10 , перебуваючи на території АЗС «ANP», що в с. Берегомет Чернівецького району Чернівецької області, за вказівкою ОСОБА_9 , який діяв з відома та згоди ОСОБА_5 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , в автомобілі марки «Фольксваген Пасат», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 , передав для них ОСОБА_15 грошові кошти в сумі 10 500 доларів США, які згідно курсу НБУ становлять 443966,25 грн., як решту оплати за незаконне його переправлення через державний кордон України.

У подальшому ОСОБА_13 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_12 та через невстановлених осіб з ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , з метою незаконного переправлення особи через державний кордон України, автомобілем «Мерседес Спрінтер», синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , перевіз ОСОБА_10 до міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «КПП Красноїльськ», який знаходиться поблизу смт. Красноїльськ Сторожинецького району Чернівецької області, де у подальшому надав йому у керування вказаний транспортний засіб.

У ході поїздки, ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , здійснюючи дзвінки по телефону, проводили ОСОБА_10 інструктаж щодо правил поведінки під час перетину державного кордону, щоб в ході спілкування уникнути підозри у працівників Державної прикордонної служби України щодо фіктивного працевлаштування водієм у ТОВ «Франко Тревел Плюс» та дійсних намірів ОСОБА_10 незаконно переправитись через державний кордон для особистих потреб.

10 січня 2025 року о 18 год 30 хв ОСОБА_10 , виконуючи вказівки ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , на автомобілі «Мерседес Спрінтер», синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «КПП Красноїльськ», який знаходиться поблизу смт. Красноїльськ Сторожинецького району Чернівецької області, будучи внесеним до системи «Шлях», у якості водія ТОВ «Франко Тревел Плюс» незаконно перетнув державний кордон України.

У результаті вчинених злочинних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 отримали від ОСОБА_10 грошові кошти в загальній сумі 13500 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 567860,55 грн.

Таким чином, у жовтні 2024 року ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підшукав особу, яка мала намір незаконно перетнути державний кордон України громадянина України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому в умовах дії правового режиму військового стану заборонено виїзд за межі держави, надав йому пораду щодо незаконного перетину кордону України, заплативши за це грошову винагороду в сумі 14 000 доларів США із наданням завдатку в сумі 3000 доларів США (згідно курсу НБУ становлять 123 894,3 грн.), які 12.11.2024 при зустрічі були передані ОСОБА_9 , по АДРЕСА_1 , який діяв спільно з ОСОБА_5 , та в подальшому отримав персональні дані ОСОБА_10 необхідні для внесення до автоматизованої системи «Шлях».

Надалі ОСОБА_5 , використовуючи можливість доступу до електронного кабінету перевізника фізичної особи-підприємця ОСОБА_11 , усвідомлюючи, що ОСОБА_10 непрацевлаштований водієм у вказаного підприємця, 12.12.2024 внесли його дані до автоматизованої системи «Шлях», в електронному кабінеті названого перевізника, адміністратором якої є Державна служба України з безпеки на транспорті, як водія фізичної особи підприємця ОСОБА_11 , чим усунули перешкоди останньому в перетині державного кордону України під час дії правового режиму воєнного стану.

13 грудня 2024 року ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 , з метою доведення їх злочинного умислу до кінця, для перевезення ОСОБА_10 з метою його переправлення через державний кордон України, організували йому поїздку з м. Івано-Франківська в м. Чернівці, де провів з ним інструктаж, надавши поради і вказівки щодо його поведінки під час незаконного перетину державного кордону України та передав ОСОБА_10 документи в яких містились недостовірні дані, а саме про працевлаштування його водієм у фізичної особи-підприємця ОСОБА_11 та інші документи, що слугували підставою для усунення перешкод у виїзді через міжнародні пункти пропуску для автомобільного сполучення та незаконного перетину державного кордону України.

З метою доведення свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне переправлення особи через державний кордон України, до кінця, 18.12.2024 ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , організували ОСОБА_10 поїздку з м. Івано-Франківська в м. Чернівці, де останні проводили інструктаж та надавали поради і вказівки, щодо його поведінки під час незаконного перетину державного кордону України, щоб в ході спілкування уникнути підозри у працівників Державної прикордонної служби України щодо фіктивного працевлаштування водієм у фізичної особи-підприємця ОСОБА_11 та дійсних намірів ОСОБА_10 незаконно переправитись через державний кордон для особистих потреб.

Він же, діючи умисно, будучи об`єднаним з ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 єдиним злочинним умислом на сприяння у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, з корисливих мотивів та з метою їх незаконного збагачення, ОСОБА_16 автомобілем марки «Мерседес Спрінтер», синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , за кермом якого перебував ОСОБА_13 перевезли ОСОБА_10 із м. Івано-Франківськ до міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення на державному кордоні України «КПП Красноїльськ», який знаходиться поблизу смт. Красноїльськ Сторожинецького району Чернівецької області, де, достовірно знаючи про забезпечення внесення ОСОБА_10 до інформаційної системи «Шлях» даних про запланований перетин державного кордону провів інструктаж та надав поради і вказівки останньому щодо його поведінки під час незаконного перетину державного кордону України, та передали через водія ОСОБА_13 документи, в яких містилися недостовірні відомості про працевлаштування ОСОБА_10 водієм у ТОВ «Франко Тревел Тур», того ж дня, о 18 год 30 хв, ОСОБА_10 , виконуючи вказівки ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , на автомобілі «Мерседес Спрінтер», синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «КПП Красноїльськ», який знаходиться поблизу смт. Красноїльськ Сторожинецького району Чернівецької області, будучи внесеним до системи «Шлях», у якості водія ТОВ «Франко Тревел Плюс» незаконно перетнув державний кордон України. У результаті вчинених злочинних дій ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 отримали від ОСОБА_10 грошові кошти в загальній сумі 13 500 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 567860,55 грн.

23 вересня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю зареєстрованому та жителю АДРЕСА_2 , громадянину України, українцю, раніше не судимому, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України, а саме у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництві такими діями, сприянні їх вчиненню порадами, вказівками та наданням засобів, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, вчиненому повторно.

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

У відповідності до ст. 12 Кримінального кодексу України, злочин, передбачений ч. 3 ст. 332 цього Кодексу, відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція статті передбачає максимальне покарання за його вчинення дев`ять років позбавлення волі.

Під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у пунктах 1, 2, 3, 4, 5, частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

- пункт 1 - переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний усвідомлює про неминучість покарання за вчинення такого злочину. Окрім цього, ОСОБА_5 усвідомлює, що санкція ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі, у зв`язку із чим у будь який час може покинути місце свого постійного перебування (проживання), тим же самим переховуватись від органів досудового розслідування та суду за скоєні ним кримінальні правопорушення;

- пункт 3 - незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки йому відомі їхні анкетні дані;

- пункт 4 - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки може не з`являтися на виклик, посилаючись на різні ніби то форс мажорні чи поважні обставини, а також може симулювати хворобу;

- пункт 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний може продовжити займатися незаконною діяльністю щодо організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного (корисливого) злочину, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк до дев`яти років, то застосування до нього іншого більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

За таких обставин слідчий за погодженням з прокурором просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з визначенням застави у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 242 240,00 грн, з покладенням у разі внесення застави обов`язків.

Позиція учасників справи у судовому засіданні.

У судовому засіданні прокурор підтримав вимоги клопотання, пояснив, що під час досудового розслідування отримано докази того, що підозрюваний може вчинити дії, які містять ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3, 4, 5 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, просив клопотання задовольнити у повному обсязі та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримала, просила задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив застосувати до нього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Розмір застави, який просить визначити щодо нього сторона обвинувачення, він має можливість заплатити.

У судовому засіданні захисник вказав, що підозрюваний одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, постійне місце проживання, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався. Просив відмовити у задоволенні клопотання та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді застави.

Оцінка та висновки слідчого судді.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, слідчий суддя виходить з наступного.

За змістом статей 131-132 Кримінального процесуального кодексу України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

У відповідності з положеннями частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (частина друга статті 177 Кримінального процесуального кодексу України).

Статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України встановлені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу

Так, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно частини першої статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Також слідчий суддя зазначає, що відповідно до статті 8 Кримінального процесуального кодексу України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Як визначено у частині першій статті 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Щодо наявності обґрунтованої підозри.

Положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри». Тому в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є джерелом права.

Так у своїх рішеннях, зокрема «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

У пункті 184 рішенні у справі «Мерабішвілі проти Грузії» Європейський суд з прав людини вказав, що обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку.

Як вбачається з доданих до цього клопотання матеріалів, підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України, підтверджується зібраними доказами, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, на стадії розслідування оцінка обґрунтованості підозри не повинна пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Наявні у матеріалах кримінального провадження докази в їх сукупності дають підстави слідчому судді прийти до висновку, що органами досудового розслідування обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України.

Щодо наявності ризиків.

Відповідно до частини першої-другої статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Виходячи із приписів статті 184 Кримінального процесуального кодексу України слідчий (прокурор), як в клопотанні, так і в суді, зобов`язаний зазначити один або кілька ризиків, вказаних у статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, послатися на обставини, на підставі яких він дійшов висновку про наявність такого ризику або ризиків у вигляді відповідних дій підозрюваного, і на докази, що підтверджують ці обставини.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Ризик переховування підозрюваного від органів

досудового розслідування та суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

При оцінці наявності цього ризику слідчий суддя враховує те, що підозрюваний ОСОБА_5 , враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ним злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у вчиненні злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім цього, враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, тому він має реальну можливість покинути територію України, використовуючи наявні у нього зв`язки, навички та вміння.

Враховуючи ці обставини у сукупності із особою підозрюваного та характером і тяжкістю злочину, у вчиненні якого він підозрюється, слідчий суддя дійшла висновку, що на теперішній час існує ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Ризик незаконно впливати на свідків

у цьому кримінальному провадженні.

Слідчий суддя вважає доведеним той факт, що існує ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Оцінюючи можливість впливу на свідків, суддя виходить із передбаченої Кримінальним процесуальним кодексом України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини перша-друга статті 23, стаття 224 Кримінального процесуального кодексу України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 Кримінального процесуального кодексу України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина четверта статті 95 Кримінального процесуального кодексу України).

За таких обставин ризик впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від цих осіб та дослідження їх судом.

Вказане надає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони зацікавлених осіб на свідків з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними свідчень.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя вважає, що ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні існує, що обумовлює необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу з метою запобігання цьому ризику.

Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчий суддя вважає, що даний ризик, передбачений пунктом 4 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, є реальним, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 , може не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора чи суду, посилаючись на різні ніби то форс мажорні чи поважні обставини, а також може симулювати хворобу.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя, оцінюючи наявність даного ризику, враховує те, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою одержання доходів може вчинити інше кримінальне правопорушення, пов`язане із незаконним переправленням осіб через державний кордон України з метою одержання прибутку.

За таких обставин слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені пунктами 1, 3, 4, 5 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Злочин, передбачений ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , у відповідності до статті 12 Кримінального кодексу України, є тяжким, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до дев`яти років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Отже, враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування, прокурором, доведено наявність ризиків, які існують та дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені пунктами 1, 3, 4, 5 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, тому слідчий суддя доходить висновку, що більш м`який запобіжний захід не виправдовує себе та не зможе забезпечити цілей кримінального провадження і не зможе запобігти встановленим судом ризикам.

При цьому застосування інших м`якіших запобіжних заходів також є неможливим в силу наступних обставин.

Застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, на думку слідчого судді, в даному випадку є неможливим, оскільки до органу досудового розслідування та до суду не надходило письмових зобов`язань про взяття підозрюваного на поруки, а також буде неефективним з огляду на те, що істотною відмінністю цього запобіжного заходу від особистого зобов`язання є те, що реалізація особистої поруки передбачає менше обмеження прав і свобод підозрюваного, ніж інші запобіжні заходи, зокрема, особисте зобов`язання, яке також у даному конкретному випадку не спроможне забезпечити досягнення цілей у кримінальному провадженні та нівелювати наявні ризики.

Застосування запобіжного заходу суто у вигляді застави, а не як альтернативного запобіжного заходу, є неможливим з огляду на те, що слідчому судді не представлено відомостей щодо наявності у підозрюваного джерел доходів, достатніх для внесення застави, а тому такий запобіжний захід як застава буде завідомо непомірним для нього. Також відсутні особи, які б могли внести кошти на спеціальний рахунок з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Застосування ж запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту також не гарантуватиме виконання покладених на підозрюваного обов`язків, оскільки підозрюваний, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення кримінального правопорушення у виді позбавлення волі, незважаючи на покладені на нього обов`язки, може покинути місце свого фактичного проживання з метою уникнення кримінальної відповідальності.

У той же час обставини, що зазначені захисником підозрюваного, не можуть бути підставою для відмови в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, оскільки дані обставини є такими, які характеризують підозрюваного, а також пом`якшують покарання, проте не виключають наявність ризиків, передбачених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, і самі по собі є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваного, виходячи з конкретних обставин справи.

Отож доводи захисту в сукупності з іншими вищевказаними обставинами не дають достатніх підстав слідчому судді для застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою і є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваного та не свідчать про відсутність вказаних ризиків з огляду на конкретні обставини справи.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує і превентивний характер такого запобіжного заходу, тяжкість злочину, характеризуючі особу підозрюваного дані, стан здоров`я, те що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, зважає на те, що під час досудового слідства встановлено, а в судовому засіданні підтверджено наявність ризиків, передбачених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, та відтак приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та встановлені у судовому засіданні, застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданих ризиків і є співмірним та доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Разом із тим при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом (частина третя статті 183 Кримінального процесуального кодексу України).

Розмір застави, у відповідності до пункту 2 частини п`ятої статті 182 Кримінального процесуального кодексу України, визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи позицію Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися, те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (частина четверта статті 182 Кримінального процесуального кодексу України), зважаючи на обставини кримінального правопорушення, тяжкість злочину, який інкримінуються підозрюваному та його наслідки, характеристику підозрюваного та його майновий і сімейний стан, стан здоров`я, з огляду на вимоги щодо того, що застава повинна достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірною для нього, то слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави, передбачений для даної категорії злочинів, у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень нуль копійок.

Окрім цього, слідчий суддя, відповідно до частини третьої статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, вважає за необхідне, у разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки, визначені частиною п`ятою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до частини четвертої статті 202 Кримінального процесуального кодексу України, підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

За змістом частини другої статті 197 Кримінального процесуального кодексу України, строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_5 був затриманий 23 вересня 2025 року об 11 годині 36 хвилин.

Таким чином, строк тримання під вартою підлягає обчисленню з моменту затримання, а саме з 23 вересня 2025 року.

Підсумовуючи все вищенаведене, слідчий суддя вважає, що поза розумним сумнівом більш м`які запобіжні заходи не зможуть у повній мірі запобігти наведеним ризикам, що не зменшилися, а відтак не будуть здатними і забезпечити дієвість даного кримінального провадження, тому клопотання підлягає задоволенню і слід застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 21 листопада 2025 року включно, але виключно в межах строку досудового розслідування, та визначити розмір застави у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи з вищевикладеного, на підставі статей 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись статтями 131, 132, 176-178, 182-184, 193, 194,197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

У Х В А Л И Л А:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 21 листопада 2025 року включно.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 рахувати з 23 вересня 2025 року

Тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснювати у Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)».

Розмір застави визначити у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень нуль копійок у національній грошовій одиниці, яку необхідно внести на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області в національній грошовій одиниці (одержувач: ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код: 26289647, банк: ДКСУ України, м. Київ, МФО: 820172, р/р: UA158 201 720 355 259 002 000 002 265).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки:

- прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця служби;

- утриматися від спілкування зі свідками та іншим підозрюваним в даному кримінальному провадженні а також особами в інтересах яких були виготовлені військово-облікові документи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, що підтверджує внесення на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.

Строк дії ухвали до 21 листопада 2025 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 26 вересня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1