УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 201/10013/25

провадження № 51-3804впс25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання захисника ОСОБА_4 про направлення кримінального провадження (справа № 201/10013/25) за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 Кримінального кодексу України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

встановив:

У згаданому клопотанні, що надійшло до Верховного Суду в порядку, передбаченому ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), захисник порушує питання про направлення указаного вище кримінального провадження із Соборного районного суду м. Дніпра до Печерського районного суду м. Києва.

Розгляд клопотання призначений на 10 годину 00 хвилин 17 жовтня 2025 року.

До початку розгляду, 16 жовтня 2025 року, до Суду надійшла заява, в якій захисник ОСОБА_4 просить залишити без розгляду його клопотання про направлення цього кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Приписами абзацу 1 ч. 3 ст. 34 КПК визначено, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

За приписами ст. 7 КПК зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, належать законність та диспозитивність.

Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 22 КПК кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Приписами частин 1, 3 ст. 26 КПК передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

З урахуванням викладеного, клопотання захисника ОСОБА_4 про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів необхідно залишити без розгляду, оскільки захисник, відповідно до засади диспозитивності, подав до Суду заяву про відмову від указаного вище клопотання і просить залишити його без розгляду.

Керуючись ст. ст. 7, 22, 26, 34 КПК Верховний Суд

постановив:

Залишити без розгляду клопотання захисника ОСОБА_4 про направлення кримінального провадження (справа № 201/10013/25) за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 Кримінального кодексу України, з Соборного районного суду м. Дніпра до Печерського районного суду м. Києва.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3