Справа № 646/7385/25
№ провадження 1-кс/646/3103/2025
УХВАЛА

іменем України

29.12.2025 року Основ`янський районний суд міста Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

та підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Харкові в режимі відеоконференції клопотання начальника відділення № 2 СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001673 від 24.07.2025 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Привітне Алуштинського району Кримської області, громадянина України, освіта повна загальна середня, працюючого робітником ТОВ «Лип`янка», неодруженого, судимого 07.03.2024 року Чугуївським міським судом Харківської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України - іспитовий строк 3 роки, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України,

в с т а н о в и в:

29.12.2025 року начальник відділення № 2 СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області звернувся до суду із клопотанням, погодженими із прокурором начальником Великобурлуцького відділу Куп`янської окружної прокуратури Харківської області, в обґрунтування якого зазначив, що 24.07.2025 року близько 00 год. 30 хв., ОСОБА_5 разом із своєю співмешканкою ОСОБА_7 та знайомим ОСОБА_8 , перебувавали за місцем свого мешкання в приміщенні домоволодіння АДРЕСА_3 . Між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , на побутовому ґрунті, через поведінку ОСОБА_8 виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_5 , перебуваючи на ганку при вході до житлового будинку за вказаною адресою, діючи необережно та не передбачаючи настання наслідків у вигляді смерті іншої особи від вчиненого ним діяння, хоча повинен був і міг її передбачити, під час триваючого конфлікту, в період часового проміжку близько 20-30 хв., із прикладанням фізичних зусиль, двічі здійснив руками поштовх ОСОБА_8 від себе, внаслідок чого ОСОБА_8 з положення стоячи на ганку, впав з висоти близько 1 м., вдарившись при цьому тулубом об землю, внаслідок чого йому були спричинені тяжкі тілесні ушкодження, що призвели в подальшому, а саме 31.07.2025 року о 21 год. 55 хв. до смерті останнього в КНП «ХОР ОКЛ».

Відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи № 08-191/2025 від 22.12.2025 року встановлено, що причиною смерті ОСОБА_8 стала закрита травма тулуба з чисельними переломами ребер (закритих переломів 5, 6, 7 правих ребер по серединно-пахвовій лінії, 9, 10 ребер по задній поверхні грудної клітки та 6, 7, 8 лівих ребер у передніх відділах), правобічним гемопневмотораксом та підшкірною емфіземою, перебіг якої ускладнився розвитком гострого респіраторного дистрес-синдрому легень та легенево-серцевою недостатністю. Між тупою закритою травмою грудної клітки та настанням смерті ОСОБА_8 є прямий причинний зв`язок.

26.12.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-злочину передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, а саме вбивстві, вчиненому через необережність.

Під час досудового розслідування були зібрані докази, які вказують на обґрунтовану підозру ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Посилаючись на тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 та наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий просив застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 діб.

В судовому засіданні прокурор просив клопотання задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні.

У судовому засіданні підозрюваний пояснив, що покази дає добровільно, до нього не застосовувалось насильство. Вказав, що близько 00 год. 30 хв. 24.07.2025 року між ним та ОСОБА_8 по АДРЕСА_3 виник конфлікт, під час якого він штовхнув останнього з ганку, від чого той впав та отримав тілесні ушкодження. ОСОБА_8 пішов до свого брата, який викликав швидку. Через деякий час ОСОБА_8 помер в лікарні. Просив відмовити у задоволенні вказаного клопотання слідчого та не обирати йому запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки він має постійне місце проживання.

Захисник, посилаючись на відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та недостатньо обґрунтовану підозру, просила відмовити у задоволенні клопотання та не обирати відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Зазначила, що її підзахисний фактично не переховувався від органів досудового розслідування, має місце проживання у Полтавській області.

Вислухавши пояснення сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази, слідчий суддя приходить до наступного.

В провадженні відділення № 2 СВ Куп`янського РВП Головного управління Національної поліції в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0001673 від 24.07.2025 року, попередня кваліфікація ч. 1 ст. 119 КК України.

ОСОБА_5 було повідомлено про підозру 26.12.2025 року у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України вбивстві, вчинене через необережність.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

Даними витягу з ЄРДР від 24.07.2025 року, кримінальне провадження № 0001673 правова кваліфікація ч. 1 ст. 119 КК України; даними протоколу огляду місця події від 24.07.2025 року, даними висновку експерта № 12-17/156-Зм/25 від 28.07.2025 року, даними лікарського свідоцтва про смерть № 12-17/213-ОКЛ/25 від 01.08.2025 року, даними висновку експерта № 12-17/213-ОКЛ/25 від 19.08.2025 року, даними протоколу допиту свідка ОСОБА_7 від 02.08.2025 року, даними протоколу проведення слідчого експерименту від 04.08.2025 року, даними протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 02.08.2025 року, даними протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 05.08.2025 року, даними протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 02.08.2025 року.

При цьому слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Щодо доводів сторони захисту про недостатню обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого правопорушення, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» № № 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор, слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, як на те посилається сторона обвинувачення, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що надані стороною кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати розгляду кримінального провадження або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора, що тяжкість інкримінованого підозрюваному злочину є вагомим доводом, що збільшує ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

При цьому слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ у рішенні у справі «Тодоров проти України», відповідно до якої «для продовження тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому лише тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку.

Крім того, як зазначив прокурор, підозрюваний є обізнаним про частину зібраних доказів, у тому числі свідків, показання яких можуть підтверджувати його вину у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Оцінюючи можливість впливу на свідків, суд виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.

Разом із цим, ознайомившись із протоколами допитів встановлених досудовим розслідуванням свідків, підозрюваний обізнаний як про їх персональні данні, так і про зміст наданих ними показань на стадії досудового розслідування.

Вказане дає підстави обґрунтовано припускати вірогідність незаконного впливу зі сторони підозрюваного на свідків з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань.

Крім того, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 судимий 07.03.2024 року Чугуївським міським судом Харківської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України - іспитовий строк 3 роки, підозрюється у вчиненні злочину в період іспитового строку.

Таким чином, слідчий суддя вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконний вплив на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Дійсно, як встановлено під час розгляду клопотання, ОСОБА_5 має повну загальну середню освіту, постійне місце проживання у Полтавській області, працює. Разом з тим, слідчий суддя не вважає ці доводи такими, що переважають існування ризиків, існування яких встановлено під час розгляду клопотання.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що вказані обставини, виходячи із доводів захисника, існували і на час подій, які інкримінуються підозрюваному і вони не стали стримуючим фактором для ОСОБА_5 при вчиненні протиправних діянь.

Тим більше, самі по собі ці обставини не спростовують та не мінімізують наявних ризиків, запобігти яким в даному випадку може лише застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою.

Належних та допустимих доказів про неможливість перебування ОСОБА_5 в умовах СІЗО за станом здоров`я, станом на час розгляду клопотання, слідчому судді не надано.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами.

Враховуючи існування доведених прокурором ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів щодо обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 нетяжкого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, відсутність у нього міцних соціальних зав`язків, вчинення даного злочину в період іспитового стороку, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому обирає йому запобіжний захід у виді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 25.02.2026 року включно.

Слідчий суддя при постановленні даної ухвали, керуючись ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання його під вартою, оскільки останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, тобто щодо злочину, який спричинив загибель людини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання начальника відділення № 2 СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001673 від 24.07.2025 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 25.02.2026 року включно, без визначення застави.

Зобов`язати слідчого начальника відділення № 2 СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_6 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_5 про тримання під вартою останнього.

Встановити строк дії ухвали до 25.02.2026 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_5 , в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя