Справа № 715/266/25
Провадження № 1-кп/715/99/25
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.12.2025 селище Глибока
Глибоцький районний суд Чернівецької області у складі:
судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисників ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з вищою освітою, одружений, має на утриманні одну малолітню дитину, військовослужбовець Служби безпеки України, який станом на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення та на даний час обіймає посаду спеціаліста першої категорії з оперативно-технічних питань 2 сектору 2 відділу 2 служби 5 Управління Департаменту оперативно-технічних заходів Служби безпеки Україну, раніше не судимий у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, -
Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 25 жовтня 2024 року, старший лейтенант ОСОБА_4 , обіймаючи посаду спеціаліста першої категорії з оперативно-технічних питань 2 сектору 2 відділу 2 служби 5 Управління Департаменту оперативно-технічних заходів СБ України, являючись службовою особою зазначеного правоохоронного органу, будучи достовірно обізнаний про те, що в Україні з 24.02.2022 року введено воєнний стан, а також оголошено та проводиться загальна мобілізація, у зв`язку з чим діють обмеження щодо виїзду за межі України чоловіків віком від 18 до 60 років, які є громадянами України, усвідомлюючи свої службові повноваження, своє становище та пов`язані з цим можливості, з особистих злочинних корисливих мотивів, вирішив погасити існуючий у нього борг шляхом сприяння в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України.
Зокрема, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 25 жовтня 2024 року, ОСОБА_4 під час спілкування з своїм знайомим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також після спілкування за допомогою мобільного телефону з невстановленою особою на ім`я « ОСОБА_8 » (користується обліковим записом « ОСОБА_9 » додатку для спілкування через мережу Інтернет - месенджер «Тelegram», далі за текстом невстановлена особа на ім`я « ОСОБА_8 »), дізнавшись про намір громадян ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а пізніше і ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 виїхати за межі території України, погодився, що за списання грошових коштів, які він був винен ОСОБА_7 може посприяти у незаконному переправлення вказаних вище громадян України через державний кордон з України до Румунії.
При цьому, роль ОСОБА_4 , полягала в транспортуванні ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 між населеними пунктами з використанням службового становища та власного транспортного засобу як під час підготовки так і безпосередньо перед незаконним переправленням осіб через державний кордон України, зокрема мав доставити останніх до обумовленого заздалегідь місця недалеко від лінії державного кордону України з Румунією, на яке йому вказав невстановлена особа на ім`я « ОСОБА_8 », де в подальшому повинно було відбутися незаконне переправлення через державний кордон України поза межами пунктів пропуску, в наданні ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 вказівок, засобів та усунення перешкод. При цьому, за виконання зазначених дій, згідно досягнутої з ОСОБА_7 домовленості, ОСОБА_4 погашав грошовий борг перед ОСОБА_7 , при цьому яка саме частина боргу буте погашено, мало бути обумовлено після прибуття на заздалегідь обумовлене місце.
При цьому, в ході спілкування, що відбувалось між ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 та невстановленою особою на ім`я « ОСОБА_8 » останній повідомив, що переправлення через державний кордон України куштуватиме по 4000 Доларів США з ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , та 3000 доларів США з ОСОБА_11 та запевнив у позитивному результаті за умови надання йому озвученої суми коштів.
При цьому згідно досягнутої домовленості з невстановленою особою на ім`я « ОСОБА_8 », ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , сплатили наперед по 2000 доларів США кожен, а решту мали сплатити після перетину кодону, а ОСОБА_11 мав сплатити 3000 доларів США після перетину кордону.
Роль невстановленої в ході досудового розслідування особою на ім`я « ОСОБА_8 » полягала в організації незаконного переправлення ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_7 через державний кордон України, безпосередньому незаконному переправленні останніх через державний кордон України до Румунії поза межами пунктів пропуску, пішого подолання інженерних загороджень та контрольно-слідової смуги у напрямку Республіки Румунія, після їх прибуття до заздалегідь обумовленого місця.
Так, 31.10.2024 року ОСОБА_13 на виконання взятих на себе частини зобов`язань по сприянню у незаконному переправленню через кордон, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно- небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, діючи за попередньою змовою групою осіб з невстановленою в ході досудового розслідування особою на ім`я « ОСОБА_8 », з метою незаконного переправлення ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 через державний кордон України на автомобілі марки «Форд Фокус», д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував у нього у використанні виїхали близько 13 год. 00 хв. разом із ОСОБА_10 та ОСОБА_7 з м. Київ в напрямку м. Чернівці.
При цьому, на виконання спільного злочинного наміру та заздалегідь досягнутої домовленості, того ж дня ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Форд Фокус», д.н.з. НОМЕР_1 , в якому перебували ОСОБА_10 та ОСОБА_7 заїхав в м. Козятин Хмільницького району Вінницької області та забрав ОСОБА_11 , після чого попрямували в м. Чернівці.
Прибувши у м. Чернівці 01.11.2024 року ОСОБА_4 поселились разом з ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 в готелі - хостелі, що розташований за адресою: м. Чернівці, вул. Кармелюка, 159.
01.11.2024 близько 09 год. 30 хв. ОСОБА_4 з метою незаконного переправлення ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 через державний кордон України виїхав разом із останніми, на автомобілі марки «Форд Фокус», д.н.з. НОМЕР_1 з м. Чернівці в напрямку с. Турятка Чернівецького району Чернівецької області, в місце заздалегідь визначене невстановленою особою на ім`я « ОСОБА_8 », де повинно було відбутися незаконне переправлення через державний кордон України поза межами пунктів пропуску.
При цьому, слідуючи по маршруту руху, наближаючись до тимчасового посту працівників ДПС України та співробітників поліції, який був розташований у с. Коровія Чернівецького району Чернівецької області поблизу АЗС «Аmiс Еnergy» (Чернівецька область, с. Коровія, вул. Головна, 9), ОСОБА_4 надав вказівку ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 вийти з автомобіля та обійти вказаний пост в пішому порядку. Сам ОСОБА_4 перетнув вказаний пост на автомобілі, пред`явивши при цьому працівникам прикордонної служби службове посвідчення СБ України.
В подальшому, ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 на виконання вказівки ОСОБА_4 обійшли тимчасовий пост працівників ДПС України та співробітників поліції, який розташований у с. Коровія Чернівецького району Чернівецької області та сіли в автомобіль марки «Форд Фокус», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 та направилися в напрямку с. Турятка Чернівецького району Чернівецької області.
Разом з тим, 01.11.2024 близько 10 год. 30 хв., на ділянці ґрунтової дороги, на околиці с. Турятка Чернівецького району Чернівецької області на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_6 », НОМЕР_2 прикордонного загону, на напрямку 865-866 прикордонних знаків, на відстані 3500 м. до лінії державного кордону України з Румунією, прикордонним нарядом «Контрольний пост» був зупинений транспортний засіб - автомобіль марки «Форд Фокус», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , який доставив у вказану місцевість громадян України ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою незаконного переправлення останніх через державний кордон України до Румунії, чим припинено протиправну діяльність ОСОБА_4 та невстановленої особи на ім`я « ОСОБА_8 ».
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину не визнав. Суду повідомив, що ОСОБА_7 це його товариш з яким вони познайомилися на футболі у 2018 році. У зв`язку з тим, що він з дружиною мав потребу в коштах, а тому позичив у ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі 4000 доларів США. В жовтні 2018 року до нього звернувся ОСОБА_7 та повідомив, що він має намір незаконно перетнути кордону та попросив йому посприяти в цьому, а саме відвести його до певного місця біля кордону, а натомість він може списати йому частину боргу, яка на той час складала 3000 доларів США, про яку саме конкретну суму з даного боргу яка буде списана не говорили. При цьому ОСОБА_7 повідомив, що у нього є знайомий на ім`я ОСОБА_8 , який забезпечить незаконний перетин кордону, якому вже заплатив 2000 доларів США. Також ОСОБА_7 дав йому номер ОСОБА_8 . Він поспілкувався з ОСОБА_14 , як через переписку так і по телефону, останній повідомив, що у нього з прикордонниками все домовлено, тощо. Також ОСОБА_8 попросив, щоб він скинув фото автомобіля на якому вони будуть їхати до кордону, що він і зробив. ОСОБА_8 натомість скинув йому координати місця куди необхідно підвезти ОСОБА_7 до кордону. Вказав суду, що він зрозумів, що ОСОБА_8 може бути шахраєм, проте погодився на пропозицію довести ОСОБА_7 до обмовленого місця. Далі з ОСОБА_7 обумовили дату поїздки на 31.10.2024 року. Також ОСОБА_7 повідомив, що з ним буде також їхати його товариш ОСОБА_15 , який також мав намір незаконно перетнути кордон, проти чого він не заперечив. 31.11.2025 року від у м. Києві біля станції метро Нивки, на автомобілі Форд Фокус, який він орендував на той час для цілей тої поїздки, забрав ОСОБА_7 та ОСОБА_10 та поїхали в сторону міста Чернівці. Їхали через Житомирську область потім Вінницьку область, де в м. Козятин забрали ще одного хлопця ОСОБА_11 , який також мав намір незаконно перетнути кордон, про якого ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_8 . Він зідзвонився ОСОБА_11 та домолись де він його забере. Після цього він будучи за кермом та ще троє вищевказаних хлопців поїхали далі в Хмельницьку область. У зв`язку з тим, що біля с. Атаки є стаціонарний блок пост, про що повідомив ОСОБА_7 , він поїхав з Хмельницької області на Тернопільщину, а потім заїхали в м. Чернівці. У зв`язку з тим, що вже була 2 година ночі, вирішили переночувати в готелі, який хлопці знайшли. На наступний ранок поїхали далі в сторону кордону. Біля міста Чернівців був блок пост було скупчення машин, і ОСОБА_7 який постійно був на зв`язку з ОСОБА_8 , вказав що він з хлопцями вийдуть з автомобіля і в пішому порядку обійдуть блок пост. Він в свою чергу на автомобілі попрямував в сторону блок пост де показав посвідчення водія, а також службове посвідчення працівника СБУ, оскільки не працював застосунок ОСОБА_16 . Після того як проїхав блок пост до нього сіли хлопці в машину та поїхали до обумовленого місця. Не доїжджаючи до вказаного обумовленого місця приблизно 300 м. їм дорогу перегородив автомобіль УАЗ прикордонників. Він пред`явив їм своє службове посвідчення та повідомив, що везе свідків по 332, при цьому вказав, що повідомив це прикордонниками оскільки хотів довести хлопців до обумовленого місця, щоб ОСОБА_7 списав йому борг. Також він попросив прикордонників показати свої службові посвідчення, проте вони повідомили що не мають їх, а один показав військовий квиток, а тому він вирішив розвернутись і поїхати назад, проте йому не дали це зробити, а сказали чекати в автомобілі поки приїде керівництво. В цей час ОСОБА_10 маючи при собі 1500 доларів США та побоюючись, що під час обшуку їх можуть вилучити, передав ці кошти йому на зберігання, оскільки вважав, що як працівника СБУ його не будуть обшукувати. Вказав, що в подальшому про наявність цих коштів він сам повідомив працівників ДБР. Вказав, що йому за його послуги хлопці кошти не давали. При цьому він розраховував на те, що ОСОБА_7 спише йому суму боргу, мав надію, що повністю, хоча про конкретну суму не домовлялись, мали про це поговорити після того як він їх доставить на попередньо обумовлене місце. На даний час він лишився винен ОСОБА_7 кошти в розмірі 3000 доларів США. Вказав суду, що був впевнений, що у хлопців не вийде перетнути кордон, оскільки, ОСОБА_8 шахрай, при цьому у випадку якби довіз хлопців до обумовленого місця, по дорозі назад він був впевнений, що його зупинять прикордонники, і він мав їм повідомити про цих хлопців та про їхні наміри. Вказав, що шкодує про те що сталося, і такого більше не повториться.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 суду повідомив, що він є військовослужбовцем Державної прикордонної служби України ВІПС «Куліківка», майстер сержант. 01 листопада 2024 року отримавши наказ на охорону державного кордону разом з двома військовослужбовцями національної гвардії України виїхали на околиці між населеними пунктами с. Турятка та с. Нижні Синівці, де виконуючи свої обв`язки зупиняли всі транспортні засоби. По полю рухався автомобіль темного кольору з київською реєстрацією, а тому він як старший наряд дав команду його наздогнати та зупинити, що і було зроблено. Зупинили авто на відстані приблизно трьох кілометрів від ліні державного кордону. В автомобілі крім водія також перебувало троє пасажирів. Водій показав посвідчення працівника СБУ, та пояснив свою мету слідування в бік державного кордону тим, що везе свідків по ст.332 КК України. Проте з огляду на технічну посаду водія, яка була вказана в його службовому посвідченні, засумнівався у правдивості його намірів. Водій почав агресивно себе поводити на намагався залишити місце зупинки, одна йому не дали це зробити. Після цього, про вказану подію було повідомлено старшого групи, і викликано слідчо оперативну групу. Коли приїхала СОГ, було встановлено, що один з пасажирів військовослужбовець який в СЗЧ і дві особи цивільних. При цьому вони зізналися, що мали намір незаконно перетнути кордон, а водій допомагав їм в цьому. Один з них заплатив водію. Один їхав в рахунок боргу, а інший мав заплатити пізніше. В машині були три рюкзаки, в яких знайшли кусачки по металу. Водій також зізнався, що блок пости він перетинав показуючи своє службове посвідчення. Також в судовому засіданні свідок підтвердив, що водій автомобіля це обвинувачений по справі.
Свідок ОСОБА_18 , суду повідомив, що він є військовослужбовцем Національної гвардії України. Станом на 01.11.2024 року перебував у відрядження в НОМЕР_2 прикордонному загоні та був залучений до патрулювання по охорону державного кордону України. Перебуваючи в патрулі біля населеного пункту Нижні Синівці, побачили автомобіль чорний форд який рухався в об`їзд села, а тому викликав підозру і було вирішено його наздогнати та зупинити. Зупинивши автомобіль водій пред`явив посвідчення працівника СБУ, при цьому в машини було ще троє пасажирів, які не представились. Водій повідомив, що везе свідків по справі, проте не міг підтвердити чому він знаходиться саме біля державного кордону, почав плутатись в своїх поясненнях, чи то свідки чи то ці особи їдуть по своїм справам. Потім водій почав агресивно себе поводити, намагався поїхати з місця зупинки. Пізніше особи, які були в автомобілі зізналися, що вони мали намір незаконно перетнути кордон, заплатили 4000 доларів особі на ім`я ОСОБА_8 . У вказаних осіб були з собою особисті речі, змінний одяг тощо.
Свідок ОСОБА_11 , суду повідомив, що він є діючим військовослужбовцем в/ч НОМЕР_3 . Станом на 01.11.2024 року проходив військову службу в в/ч в АДРЕСА_2 . При цьому в той час вирішив покинути територію України та облаштувати нове життя з родиною за кордоном. В телеграмі почав шукати, як незаконного перетнути кордон, і йому скинули контакт особи на ім`я ОСОБА_8 . Здзвонившись з ОСОБА_8 , останній повідомив, що з приводу перетину кордону у нього все домовлено. Буде зелений коридор в все буде добре. Також повідомив йому, що його приїдуть і заберуть, а потім довезуть до точки, а звідти треба буде пройти ще декілька кілометрів пішки. Потім він скинув ОСОБА_8 координати де він знаходився в м. Козятин. Також за ці послуги мав сплатити 3000 доларів США на кріптогаманець. Забрали його біля будівельної бази, приїхав автомобіль Форд, і за кермом був обвинувачений. Сів в автомобіль, познайомився з обвинуваченим і він сказав, що довезе до точки. В автомобілі також двоє хлопців, ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , які також мали намір незаконно перетнути кордон. Попрямували до м. Чернівці, а потім ближче до кордону. Куди точно їде не знав, водій сам знав куди треба їхати. Тільки коли він мав вийти з автомобіля, тоді ОСОБА_8 мав йому скинути координати для перетину кордону. Під час руху декілька блокпостів просто проїхали без проблем, а в Чернівцях один блок пост за вказівкою водія пройшли пішки оминувши його, а водій на авто проїхав його, після чого вони знову сіли в автомобіль. Коли приїхали в Чернівці поселилися та переночували в ОСОБА_21 , разом оплатили його, а на наступний ранок знову рушили в сторону кордону. Проте до обумовленого місця вони так і не доїхали, оскільки їх затримали прикордонники. Вказав, що від того місця де їх мали лишити необхідно було пройти пішки десь 3 або 4 кілометри, про що їм повідомляв ОСОБА_8 в переписці. Перетин кордону мав відбутися поза пунктами пропуску. Підтвердив, що водію вони не казали куди треба їхати, він сам знав до якого місця мав їх везти. Не бачив, щоб хтось з хлопців давав гроші водію. В якості водія був обвинувачений, з яким під час руху поглиблено про перетин кордону не говорили.
Свідок ОСОБА_10 суду повідомив, що він мав намір незаконно перетнути кордон, оскільки хотів потрапити до Болгарії, бо його батько є громадянином даної країни. ОСОБА_7 дав йому номер особи на ім`я ОСОБА_8 , який курував його незаконний перетин кордону. ОСОБА_8 сказав, що перетин кордону буде коштувати 4000 доларів США, при цьому 2000 доларів США треба дати наперед, а решту вже після перетину. До Києва приїхав на поїзді, а далі разом з ОСОБА_7 сіли до автомобіля Форд Фокус темного кольору ОСОБА_22 та поїхали в сторону м. Чернівці. По дорозі забрали ще одного хлопця на ім`я ОСОБА_23 . По приїзду в м. Чернівці поселилися в Хостелі, який він знайшов в інтернеті. На наступний ранок поїхали далі. Їм необхідно було доїхати до точки, ОСОБА_8 скинув координати куди треба їхати. Блок пости по дорозі оминули без проблем, крім одного. Обвинувачений сказав вийти з машини і обійти його пішки, що вони і зробили. 2000 доларів США він передав в м. Шостка особі на ім`я ОСОБА_24 для передачі ОСОБА_8 , який потім видзвонився і підтвердив отримання коштів. По приїзду на точку, мав перекинути ОСОБА_8 через БІНАНС ще 2000 доларів США. Також 1500 доларів США передав обвинуваченому на зберігання, оскільки він працівник СБУ, бо боявся, що під час обшуку їх знайдуть та заберуть. Ці гроші передав біля лісосмуги перед тим як їх зупинили прикордонники. В подальшому ці гроші вилучили. Коли їх зупинили обвинувачений показував посвідчення працівника СБУ, при цьому казав, що він з хлопцями є свідками, проте чому він так казав йому не відомо. Обвинувачений був в якості водія, при цьому він знав куди і до якого місця їх треба довезти.
Свідок ОСОБА_7 повідомив суду, що він мав намір незаконно виїхати за кордон на роботу. Спочатку хотів це зробити сам, а потім разом з ним виявив бажання також виїхати за кордон його товариш по футболу ОСОБА_10 . В Черкасах де він проживає, у його товариша дядько адвокат ОСОБА_25 , який знав людей, які можуть допомогти з незаконним перетином кордону. Останній дав контакт в месенджері Телеграм, особи на ім`я ОСОБА_8 . Останній йому повідомив, що у нього є канал для перетину кордону через Чернівці де у нього все домовлено з прикордонниками, тощо, а тому йому необхідно дістатись до Чернівецької області. Це мало коштувати 4000 доларів США, з яких 2000 доларів, він скинув одразу на кріптогаманець через Бінанс, а решту 2000 доларів США мав передати після перетину кордону. Виникла проблема з водієм, щоб довести його та ОСОБА_10 до Чернівців, а тому він звернувся до свого знайомого ОСОБА_4 який йому був винен кошти у сумі 2800 доларів США. Він повідомив обвинуваченому про свої наміри виїхати незаконно за кордон, повідомив про ОСОБА_8 , який мав організувати його виїзд, та дав обвинуваченому номер ОСОБА_8 , щоб вони поспілкувались. Після того, як ОСОБА_8 поспілкувався з обвинуваченим, останній йому повідомив, що ОСОБА_8 може бути шахраєм, проте погодився на пропозицію довести його до обумовленого місця ближче до кордону, координати якого мав скинути ОСОБА_8 . Вони домовились з обвинуваченим, що останній відвезе його до обумовленого місця за рахунок списання йому частини боргу, проте конкретної суми не обумовили, мали конкретну суму визначити, вже після прибуття. Разом з ОСОБА_10 на потягу приїхали до Києва, звідки на автомобілі Форд Фокус темного кольору, їх забрав обвинувачений, і вони поїхали в сторону ОСОБА_26 . По дорозі забрали ще одного хлопця, який мав намір перетнути кордон, про якого напевно обвинуваченому сказав ОСОБА_8 . Вночі приїхали в Чернівці, поселились в хостелі, а на наступний ранок виїхали в сторону кордону. Біля ОСОБА_26 був блок пост, який вони оминули пішки за вказівкою ОСОБА_8 , а обвинувачений поїхав через блок пост, напевно показавши посвідчення працівника СБУ. Після цього вони знову сіли до обвинуваченого в автомобіль і поїхали в сторону кордону, проте до обумовленого місця не доїхали бо їх зупинили прикордонники. Обвинувачений показав прикордонникам посвідчення працівника СБУ і сказав, що везе свідків по справі. Після цього їх затримали. Свідок також повідомив суду, що йому відомо, що ОСОБА_10 також через криптогаманець скинув ОСОБА_8 2000 доларів США. Не бачив, щоб хлопці платили обвинуваченому кошти за його послуги, при цьому коли їх зупинили прикордонники, ОСОБА_10 хвилювався, що у нього при обшуку могли забрати кошти, а тому передав свої гроші на зберігання обвинуваченому. Вказав, що з обвинуваченим він чітко не домовлявся за конкретну суму, яку він йому може списати за рахунок частини боргу. На даний час йому обвинувачений винен ці кошти, і борг він йому не списав. Під час руху до кордону, з обвинуваченим щодо самого незаконного перетину не розмовляли. Після того, як обвинувачений мав довести їх до обумовленого місця, він мав їх лишити та відповідно поїхати по своїм справам.
Крім показів обвинуваченого ОСОБА_4 , показів свідків ОСОБА_17 ОСОБА_18 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 в судовому засіданні досліджені письмові доказами, які визнані судом належними та допустимими, а саме:
- повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_7 про виявлення кримінального правопорушення від 01.11.2024 року про те, що 01.11.2024 року о 10 год. 30., на околиці населеного пункту Нижні Синівці, Чернівецького району, Чернівецької області на напрямку 865 прикордонного знаку на відстані 4000 метрів до державного кордону, співробітниками ДПСУ було зупинено транспортний засіб марки «FORD» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням гр. України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в салоні якого перебували гр. України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , гр. України ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , гр. України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 . В ході опитування затриманих громадяни України стало відомо, що ОСОБА_4 мав намір незаконно переправити ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_27 через державний кордон з України до Румунії, поза встановленими пунктами пропуску на ділянці НОМЕР_2 прикордонного загону.
- протокол огляду місця події від 01.11.2024 року, відповідно до якого на ділянці ґрунтової дороги між селами Нижні Синівці та Турятка Порубнянської ОТГ Чернівецького району Чернівецької області на відстані близько 800 м. від с. Нижні Синівці, був зупинений транспортний засіб марки «FORD» реєстраційний номер НОМЕР_1 , в якому знаходились громадяни ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_28 .3. При цьому ОСОБА_4 дав письмову згоду на проведення огляду даного транспортного засобу, добровільно видав свій мобільний телефон та грошові кошти у сумі 1500 доларів США, які йому під час руху передав ОСОБА_29 , для незатримання співробітниками прикордонної служби. Будь-яких зауважень з боку обвинуваченого щодо протоколу огляду місця події не було пред`явлено, що підтверджується як письмовою заявою так і відеозаписом огляду;
- протокол проведення слідчого експерименту від 09.01.2025 року з обвинуваченим ОСОБА_4 , відповідно до якого останній повідомив та показав, яким чином забрав ОСОБА_7 , та ОСОБА_27 з м. Києва, а потім забрав ОСОБА_11 з м. Козятин. Повідомив, що поїхали разом в сторону м. Чернівців, при цьому об`їжджаючи стаціонарний блок пост в с. Атаки поїхали з Хмельницької в Тернопільську область. Пізно в ночі приїхали в м. Чернівці, переночували, а на наступний ранок поїхали далі. При цьому в с. Коровія на кільці, ОСОБА_30 показав місце, де з метою об`їхати блок пост і не пояснювати, що за пасажири в автомобілі, він наказав ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_27 вийти з машини та по паралельній вулиці обійти пішки блок пост, а далі він проїхавши через блок пост забрав їх та попрямували в сторону кордону. Також показів місце де їх зупинили прикордонники;
- протокол огляду мобільного телефону «Motorola moto g(8) plus», який був вилучений у ОСОБА_31 ;
- протокол огляду мобільного телефону «iPhone 11», який був вилучений у ОСОБА_4 ;
- протокол огляду мобільного телефону «iPhone 12», який був вилучений у ОСОБА_7 ;
- протокол огляду мобільного телефону «Samsung Galaxy A71», який був вилучений у ОСОБА_11 , на якому наявна переписка, щодо незаконного перетину кордону, фото автомобіля на якому обвинувачений віз його до кордону, тощо.
Суд вважає покази свідків ОСОБА_17 ОСОБА_18 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 та досліджені в судовому засіданні письмові докази, належними допустимими і такими, що доповнюють один одного та кладе їх в основу вироку.
Вирішуючи питання, що входить до його компетенції, як то: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення, суд діє в рамках пред`явленого обвинувачення.
Втіленням принципу справедливості судового розгляду є покладення тягаря доведення вини на сторону публічного обвинувачення. Суд може тільки надати оцінку тим обставинам, які викладені в обвинувальному акті і пересвідчитись, що вони підтверджуються належними, і допустимими доказами таким чином, щоб переконати навіть незацікавлену сторонню особу в тому, що обвинуваченим був вчинений зазначений злочин.
Оцінюючи склад злочину, передбачений ч.3 ст.332 КК України та який ставиться у провину обвинуваченому, суд враховує таке.
Безпосереднім об`єктом злочину передбаченого ст.332 КК України є суспільні відносини з охорони суверенітету України, цілісності й недоторканності її кордонів. Правовою основою криміналізації незаконного переправлення осіб через державний кордон є ст. 2 Конституції України, відповідно до якої суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Поняття державного кордону визначено у ст. 1 Закону України «Про державний кордон України» від 4 листопада 1991 р.: «Державний кордон України є лінія і вертикальна поверхня, що проходить по цій лінії, які визначають межі території України - суші, вод, надр, повітряного простору».
Так, безпосереднім об`єктом даного злочину є - встановлений порядок перетинання державного кордону України.
З об`єктивної сторони злочин характеризується вчиненням таких діянь: 1) незаконне переправлення осіб через державний кордон України; 2) організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України; 3) керівництво незаконним переправленням осіб через державний кордон України; 4) сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод.
Переправлення, згідно з тлумачним словником української мови, буквально означає дію зі значенням «переправити», тобто перевозити або переводити через яку небудь водну перепону, труднопрохідне місце; перевозити або переводити з одного місця в інше (звичайно переборюючи при цьому труднощі). Тож у значенні розглядуваної норми йдеться про перевезення чи переведення інших осіб через державний кордон України або безпосереднє супроводження цього процесу, включаючи подолання перешкод, які з цим пов`язані, зокрема в режимі реального часу.
При цьому суд наголошує, що поняття «переправлення осіб через державний кордон України» не є рівнозначним поняттю «перетин державного кордону». Саме переправлення може бути як безпосереднім (коли обвинувачений фактично перевозить чи переводить особу через державний кордон, перетинаючи його разом з ним), так й не безпосереднім (коли обвинувачений сам не перетинає державний кордон, але сприяє його перетин особою, наданням засобів, перевезенням ближче до кордону, з подоланням перешкод, тощо.
Слід заначити, що при переправленні обвинувачений може виступати в ролі безпосереднього провідника, організатора переправлення, керівника переправленням, або в ролі особи, яка сприяє зазначеним діям, а при перетинанні участь інших осіб не є обов`язковою. При переправленні, незалежно від того, яку роль виконують ці особи, вони є виконавцями (співвиконавцями) злочину, передбаченого ст. 332 КК України.
Таким чином, переправлення через державний кордон України - це дії, спрямовані на переведення, перевезення тощо осіб через умовну лінію, яка визначає межі території України. При цьому всі дії організатора, керівника такого переправлення або особи, яка сприяє йому, можуть бути повністю виконані ще до того, як особи, яких вони переправляють через державний кордон України, перетнули його.
Незаконним переправленням через державний кордон України є у випадках, коли особи переправляються через державний кордон України:
1) будь-яким способом поза відповідними пунктами пропуску;
2) у пунктах пропуску, але без відповідних документів;
3) у пунктах пропуску, але за документами, які містять недостовірні відомості про особу;
4) у пунктах пропуску, але без дозволу відповідних органів влади.
Такі дії можуть бути вчинені у співучасті з іншими суб`єктами злочину безпосередньо чи шляхом використання інших осіб, які відповідно до закону не підлягають кримінальній відповідальності.
Із суб`єктивної сторони цей злочин вчиняється з прямим умислом.
В даному випадку, незаконне переправлення осіб через державний кордон України шляхом сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинене щодо кількох осіб, полягала утому, що обвинувачений ОСОБА_4 будучи обізнаним про наміри ОСОБА_7 , щодо незаконного перетину кордону, погодився допомогти йому в цьому. Для цього, за попередньою змовою з особою на ім`я ОСОБА_8 , отримав від останнього координати куди необхідно відвести ОСОБА_7 та ОСОБА_10 . Також за вказівкою ОСОБА_7 забрав ОСОБА_11 , який також мав намір незаконно перетнути кордон. З метою сприяння незаконного переправлення вказаних осіб через кордон, ОСОБА_4 орендував для цих цілей транспортний засіб, та надав свої послуги в якості водія. При цьому під час руху, допомагав останнім оминути блок пост, що в ході допиту підтвердили суду свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які чітко вказали, що за вказівкою обвинуваченого, вони вийшли з автомобіля перед блок постом та пішки його оминули. Покази обвинуваченого ОСОБА_4 в цій частині, щодо ненадання таких вказівок, суд вважає, як спосіб захисту з метою уникнення відповідальності. Крім цього, під час їх зупинки працівниками прикордонної служби, обвинувачений з метою продовження свого злочинного умислу, пред`явив своє службове посвідчення працівника СБУ та повідомив, що везе свідків по 332, що не відповідало дійсності та було спрямовано на фактичне сприяння у незаконному перетині кордону вищевказаним особам.
Слід також заначити, що в судовому засіданні обвинувачений чітко підтвердив, що погодився на пропозицію ОСОБА_7 щодо підвезення його до кордону, який в подальшому мав його перетнути, а також після розмов з особою на ім`я ОСОБА_8 , отримав від останнього координати місця куди необхідно привезти, що доводить кваліфікуючи ознаку, як вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб. При цьому суд наголошує, що обвинуваченому достеменно було відомо про намір ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , незаконно перетнути кордон.
Та обставина на яку вказував в судовому засіданні обвинувачений, що у нього були сумніви, що ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вдасться незаконно перетину кордон, жодним чином не впливає на кваліфікацію його дій.
Що стосується корисливого мотиву обвинуваченого, суд виходить з наступного.
Корисливий мотивів має місце тоді, коли обвинувачений, бажав одержати у зв`язку з цим матеріальні блага для себе або інших осіб, одержати чи зберегти певні майнові права, уникнути матеріальних витрат чи обов`язків або досягти іншої матеріальної вигоди. При цьому корисливий мотиви повинен виникнути до вчинення злочину проте не має значення, чи досяг обвинувачений тієї матеріальної вигоди, якої прагнув, оскільки саме мотивом вчинення незаконного переправлення була корисливість.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 чітко суду підтвердив, що обвинувачений був винен йому 2800 доларів США, і саме на його пропозицію щодо списання частини боргу за його послуги, ОСОБА_4 погодився посприяти йому у незаконному його переправленні через кордон.
Обвинувачений ОСОБА_4 також в судовому засіданні підтвердив, що погодився допомогти ОСОБА_7 з метою списання боргу, який був і залишився між ними.
Як було вище заначено, не списання даного боргу, тобто не отримання ОСОБА_4 тієї матеріальної вигоди на яку він розраховував, в будь якому випадку не виключає його кваліфікацію дій як вчинений з корисливих мотивів, оскільки достеменно встановлено, що саме корисливість був мотивом злочину.
Частиною 3 статті 370 КПК України встановлено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження.
Відповідно до ст.94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
На підставі викладеного, суд вважає, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, а саме в незаконному переправленні осіб через державний кордон України, сприянні їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, усуненням перешкод вчинене щодо кількох осіб за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена поза розумним сумнівом, і саме така кваліфікація дій обвинувачених є правильною.
Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації це покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.
Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.
Вирішуючи питання про вид і розмір покарання, яке слід призначити обвинуваченому ОСОБА_4 і встановлюючи ступінь його вини у вчиненому злочині, суд дає оцінку не тільки вчинку обвинуваченого, а також і його особистості, наскільки вона проявилася у його злочинних діях, наскільки він має нахил до скоєння правопорушень, його мотиви скоєння злочину.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 , одружений, має на утриманні одну малолітню дитину, обіймає посаду спеціаліста першої категорії з оперативно-технічних питань 2 сектору 2 відділу 2 служби 5 Управління Департаменту оперативно-технічних заходів СБ України, має звання старшого лейтенанта, вперше притягується до кримінальної відповідальності, відсутні відомості про його перебування на обліку у лікарів нарколога чи психіатра, позитивно характеризується за місцем проживання, а тому суд не вважає обвинуваченого суспільно небезпечним.
Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає його сприяння у розкритті даного злочину, його участь на досудовому слідстві у слідчому експерименті, в ході якого він повідомив і показав обставини скоєння злочину, наявність на утриманні малолітньої дитини, ту обставину, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченим судом не встановлено.
При цьому суд не погоджується з твердженням сторони обвинувачення, що в діях ОСОБА_4 є обтяжуюча обставина, як вчинення злочину з використанням умов воєнного стану, оскільки при цій обставині, обвинувачений має використовувати несприятливі умови, що склалися через воєнний стан, для полегшення вчинення злочину. Разом з тим, в даному випадку військовий стан навпаки ускдладює вчинення такого злочину. При цьому в цій категорії злочинів, саме військовий стан та відповідні обмеження на перетин кордону для військовозобов`язаних стає вирішальним фактором який спонукає їх шукати способи незаконного перетину кордону.
Згідно ч.1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має право призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.
Виходячи з буквального змісту даної норми, підставою для призначення більш м`якого покарання в ч.1 ст.69 КК України вказується на дві групи чинників, які певним чином характеризують вчинений злочин і особу винного: а) наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину; б) дані, що характеризують особу винного.
При цьому обставини, що пом`якшують покарання, як одна з підстав застосування статті 69 КК України, повинні мати певні кількісні та якісні характеристики, а відомості про особу винного, як самостійна підстава призначення більш м`якого покарання повинні оцінюватися судом, а в даному випадку і прокурором, в першу чергу з точки зору можливості досягнення таким (більш м`яким) покаранням тих цілей, які сформульовані в частині 2 статті 50 КК України.
Призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, можливе лише за наявністю двох розглянутих підстав застосування статті 69 КК України в їх єдності і сукупності.
За наслідками проведеного аналізу вищезазначених правових норм, суд, приймає до уваги, що у обвинуваченого наявні ряд обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, а саме те, що обвинувачений сприяв у розкритті злочину фактично на досудовому слідстві під час проведення слідчого експерименту, не заперечував цих обставин в судовому засіданні, хоча і не визнав свої дії як злочин, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні одну малолітню дитину.
Таким чином, з врахуванням викладеного, а також враховуючі безпосередню роль ОСОБА_4 у вчиненні даного злочину та його дії, суд вважає за можливим в даному випадку, при призначенні покарання застосувати ст.69 КК України, та призначити йому основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті яка йому інкримінується.
При цьому, враховуючи характер скоєного злочину, ту обставину, що обвинувачений сприяв у незаконному переправленні трьох осіб за кордон, при цьому під час скоєння злочину використовував своє службове становище, суспільну небезпечність скоєного, його наслідки, які в даний момент підривають обороноздатність держави її мобілізаційний потенціал під час повномасштабного військово вторгнення росії на територію України, відношення самого обвинуваченого до скоєного, а саме категоричне невизнання ним своєї вини, відсутність каяття у вчиненому, а тому суд вважає, що в даному випадку відсутні підстав для звільнення обвинуваченого від відбування покарання згідно вимог ст.75 КК України і обвинуваченому слід призначити реальну міру покарання у виді позбавлення волі.
Враховуючи, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин з корисливих мотивів, суд вважає, що йому слід призначити додаткове покарання у виді конфіскації всього належного майна, за винятком житла, що відповідає вимогам статей 50, 65 КК.
Крім цього, санкція ч.3 ст.332 КК України передбачає обов`язкові додаткові покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.
ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст.332 КК України перебуваючи на посаді спеціаліста першої категорії з оперативно-технічних питань 2 сектору 2 відділу 2 служби 5 Управління Департаменту оперативно-технічних заходів СБ України маючи звання лейтенанта.
Відповідно до п.17 роз`яснень які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» відповідно до ст. 55 КК України позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю застосовується як додаткове покарання лише в тих випадках, коли вчинення злочину було пов`язане з посадою підсудного або із заняттям ним певною діяльністю.
В судовому засіданні встановлено, що з метою об`їхати блок пост обвинувачений показував посвідчення працівника СБУ, при цьому під час його зупинки працівниками прикордонної служби, ОСОБА_4 пред`явив своє службове посвідчення, та з метою уникнення перевірки осіб, які знаходились в транспортному засобі та маючи намір продовжити свою злочинну діяльність, щоб довести, ОСОБА_11 , ОСОБА_27 та ОСОБА_7 до обумовленого місця, з метою списання йому боргу, повідомив, що везе свідків по 332, хоча це не відповідало дійсності, і в той день як вказав сам обвинувачений, він перебував на лікарняному. Ці обставини, обвинувачений чітко підтвердив в судовому засіданні. Тобто фактично обвинувачений скоїв злочин використовуючи своє службове становище, а тому суд вважає, що в даному випадку ОСОБА_4 слід призначити покарання з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах України, з позбавленням спеціального звання старшого лейтенанта в порядку ст.54 КК України.
Призначення вказаного покарання, буде відповідати загальним засадам кримінального провадження, тяжкості скоєного, обставинам правопорушення, особі обвинуваченого, а також не тільки меті покарання, а й меті правосуддя, невід`ємною частиною якого є справедливість та верховенство права.
Враховуючи належну процесуальну поведінку обвинуваченого, суд не вбачає підстав для обрання йому біль суворого запобіжного заходу ніж раніше обраний у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК, процесуальні витрати слід вирішити відповідно до ст.124 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 54, 100, 124, 370, 374, 377 КПК України суд,-
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з конфіскацією всього майна належного йому на праві приватної власності, за виключенням житла, та з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах України строком на 3 (три) роки, а також позбавленням спеціального звання старшого лейтенанта.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання з метою відправлення для відбуття покарання.
До набрання вироком законної сили, обрати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 на покласти на нього наступні обов`язки:
- цілодобово не залишати місце постійного проживання - за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Речові докази по справі:
-автомобіль марки «Форд Фокус», д.н.з. НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_32 , скасувавши арешт накладений на нього ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 листопада 2024 року;
-мобільний телефон «iPhone 11» серійний номер № НОМЕР_4 який належить ОСОБА_4 конфіскувати в дохід держави скасувавши арешт накладений на нього ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 листопада 2024 року;
-мобільний телфон марки «Motorola moto g(8) plus» серійний номер №ZY2272XWFN повернути власнику ОСОБА_10 , скасувавши арешт накладений на нього ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07 листопада 2024 року;
-мобільний телфон марки «iPhone 12» серійний номер № № НОМЕР_5 повернути власнику ОСОБА_7 , скасувавши арешт накладений на нього ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07 листопада 2024 року.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
На вирок може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.
СУДДЯ: