Номер провадження 1-кс/754/2464/25
У Х В А Л А

Іменем України

11 липня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

перекладача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду клопотання начальника відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0002024 від 08.07.2025 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Грузія, громадянина Республіки Азербайджан, з вищою освітою (зі слів), офіційно не працює, розлучений (зі слів), без зареєстрованого місця проживання на території України, тимчасово проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий (зі слів),

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_6 ,

начальник ВР злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особ ОСОБА_4 ,

сторона захисту: підозрюваний ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в :

до слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва 11.07.2025 надійшло клопотання начальника відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 , погоджене прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні №0002024 від 08.07.2025 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_9 .

Клопотання слідчим подане в рамках кримінального провадження №0002024 від 08.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 2. п. 11 КК України, де досудовим розслідуванням встановлено, що в невстановлений час та місці ОСОБА_10 отримав від невстановленої в ході досудового розслідування особи пропозицію на вчинення умисного вбивства ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на що дав свою згоду.

Реалізуючи свій злочинний умисел, здійснюючи дії, спрямовані на підготовку до вчинення злочину, ОСОБА_12 , діючи на замовлення невстановленої слідством особи, маючи при собі заздалегідь заготовлене знаряддя вчинення злочину - вогнепальну зброю, невстановлений досудовим розслідуванням пістолет, діючи умисно, з метою вчинення умисного вбивства на замовлення ОСОБА_11 , прибув 08.07.2025, близько 06:00 год., на прибудинкову територію будинку АДРЕСА_2 , будучи обізнаним про місце розташування парко-місця, на якому розміщується автомобіль марки «Renault» моделі «Master» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_11 , ОСОБА_12 перебував на прибудинковій території будинку АДРЕСА_2 , на якій, став чекати появи потерпілого ОСОБА_11 , який в той час перебував за місцем проживання.

Далі, того ж дня, приблизно о 06:55 год., ОСОБА_12 , побачивши потерпілого ОСОБА_11 , який вийшов з будинку АДРЕСА_2 та направився до свого марки «Renault» моделі «Master» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , що знаходився на паркувальному майданчику на прибудинковій території, та діючи умисно, на замовлення невстановленої слідством особи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді настання смерті потерпілого, і бажаючи їх настання, тримаючи в руках невстановлену досудовим розслідуванням вогнепальну зброю - пістолет, підійшов до ОСОБА_11 , який в цей час перебував на водійському сидінні автомобіля марки «Renault» моделі «Master» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 та здійснив два прицільні постріли в область голови останнього, спричинивши проникаючі вогнепальні сліпі кульові поранення голови, від яких настала смерть ОСОБА_11 на місці.

Після цього, ОСОБА_12 , переконавшись, що ним виконано усі дії спрямовані на заподіяння смерті ОСОБА_11 , з місця вчинення злочину зник.

10.07.2025 о 19:05 год. ОСОБА_5 , був фактично затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

11.07.2025, ОСОБА_5 повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 2 п. 11 КК України.

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:

- даними протоколу огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Радунська, 26, від 08.07.2025;

- даними акту про застосування службового собаки від 08.07.2025;

- даними лікарського свідоцтва про смерть № 021-1653 від 08.07.2025;

- даними протоколу огляду трупа від 08.07.2025;

- даними протоколу огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 від 08.07.2025;

- даними протоколу допиту свідка ОСОБА_13 від 08.07.2025;

- даними протоколу допиту свідка ОСОБА_14 від 10.07.2025;

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_14 від 10.07.2025;

- даними протоколу допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_15 від 10.07.2025;

- даними протоколу допиту свідка ОСОБА_16 від 08.07.2025;

- даними протоколу допиту свідка ОСОБА_17 від 08.07.2025;

- даними протоколу допиту свідка ОСОБА_18 від 09.07.2025;

- даними протоколу огляду предмету від 10.07.2025, об`єктом огляду якого є відеозаписи з камер загальноміської системи відеоспостереження «Безпечне місто»;

- даними протоколу огляду від 09.07.2025, об`єктом огляду якого є відеозаписи з камер відеоспостереження з Торгівельного центру «Епіцентр К»;

- даними протоколу огляду місця події від 08.07.2025, об`єктом огляду якого є ділянка місцевості, за адресою: м. Київ, вул. Будищанська, 7;

- даними протоколу допиту свідка ОСОБА_19 від 08.07.2025;

- даними протоколу огляду предмету від 10.07.2025, об`єктом огляду якого є відеозаписи з камер відеоспостереження, встановлені в кабіні автобуса ТОВ «Київпастранс», д.н.з. НОМЕР_2 ;

- даними протоколу огляду місця події від 08.07.2025, об`єктом огляду якого є ділянка місцевості по вул. Героїв Енергетиків, 18;

- даними протоколу допиту свідка ОСОБА_20 від 08.07.2025;

- даними протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками від 08.07.2025 за участі свідка ОСОБА_20 ;

- даними протоколу огляду предмету від 10.07.2025, об`єктом огляду якого є відеозаписи з камер відеоспостереження, встановлені на ринку «Фермер»;

- даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 10.07.2025, а саме ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- даними протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_21 від 10.07.2025;

- речовими доказами у кримінальному провадженні;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

При цьому ОСОБА_5 , відповідно до ст. 12 КК України, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі.

В обґрунтування клопотання про необхідність застосування запобіжного заходу слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених ст. 177 ч. 1 п.п. 1, 3, 4 КПК України, зокрема:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Ризик визначений ст. 177 ч. 1 п. 1 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину, розуміючи невідворотність покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

2) незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Ризик визначений ст. 177 ч. 1 п. 3 КПК України обґрунтовується тим, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_5 для того, щоб уникнути кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення, з метою зміни показань або безпідставної відмови від них, може незаконно впливати на потерпілого та свідків, знаючи їх анкетні дані та адреси роботи і проживання, шляхом тиску, підбурювання, вмовляння, залякування чи підкупу, що буде перешкоджанням здійсненню об`єктивного досудового розслідування, як цього вимагають норми кримінально процесуального законодавства України;

3) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Ризик визначений ст. 177 ч. 1 п. 4 КПК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 повідомлено про вчинення вбивства на замовлення, з метою встановлення кола осіб, які здійснили замовлення вбивства потерпілого, надали відповідні знаряддя для реалізації його, таким чином надасть можливість йому та іншим особам приховати чи навіть знищити інші речові докази у кримінальному провадженні. Крім того, про наявність зазначеного ризику вказують дії самого підозрюваного, який одразу після вчинення вбивства втік з місця, намагався знищити знаряддя вчинення злочину (пістолет), покинув територію міста Києва.

Зазначає, що при обранні запобіжного заходу необхідно врахувати те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та не забезпечить дотриманню розумних строків досудового розслідування, а в подальшому і судового розгляду.

Так, запобіжні заходи у виді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави та домашнього арешту не зможуть попередити можливість переховування підозрюваного ОСОБА_5 від досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, а також не забезпечать належне, повне, всебічне та об`єктивне проведення досудового розслідування у розумні строки.

При застосуванні підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу також необхідно врахувати та звернути увагу на особу останнього, який не має дітей та інших осіб на утриманні, котрі б спільно мешкали з останнім, не працює, не має міцних соціальних зв`язків, його вік, майновий стан, обставини кримінальних правопорушень у вчиненні яких він підозрюється, характер вчинення яких свідчить про зневажливе ставлення до норм моралі, до норм закону, а також до цінності людського життя, її недоторканості. Наявність у кримінальному провадженні реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, а також те, що кримінальне правопорушення вчинене проти життя особи, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїми рішеннями повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Утримання підозрюваного ОСОБА_5 у спеціальній установі забезпечить його безперешкодну доставку відповідними конвойними підрозділами до органу досудового розслідування та суду, що забезпечить належну процесуальну поведінку останнього, а також дотримання розумних строків досудового розслідування, а в подальшому і судового розгляду, а також забезпечить запобігання вчинення підозрюваним ОСОБА_5 інших кримінальних правопорушень.

Прокурор та начальник відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 , кожен окремо, підтримали клопотання за викладених в ньому підстав. Просили клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави.

Захисник в судовому засіданні, заперечив щодо задоволення клопотання та застосування запобіжного заходу виді тримання під вартою. Просив застосувати підозрюваному більш м`який запобіжний захід.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника.

Вислухавши сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Так, розгляд клопотання розпочатий за минуванням трьох годин з часу вручення підозрюваному копії клопотання та матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходами забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи, загальні положення про які, передбачені ст. 176 КПК України.

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 177 ч. 2 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто, явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент вчинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» (№9627/81 від 14.03.1984) суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому й має тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (№14310/88 від 23.10.1994) «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 слідчий суддя вважає, що відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 2 п. 11 КК України, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою.

Щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 ч. 1 КПК України, слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» (№ 33977/96 від 26.07.2001) ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Надаючи оцінку можливості підозрюваним переховуватися від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що ОСОБА_5 з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення - ст. 115 ч. 2 п. 11 КК України, де санкція частини статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі.

Вищенаведене дає підстави обґрунтовано припускати можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного на свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності шляхом спонукання їх до відмови від раніше наданих показань.

Також, слідчий суддя вважає, що існує ризик того, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_5 не має дітей та інших осіб на утриманні, котрі б спільно мешкали з останнім, а відтак не має міцних соціальних зв`язків, не працює, відповідно може вчинити дії щодо приховання чи знищення інших речових доказів у кримінальному провадженні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 2 п. 11 КК України, яка відповідно до ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином, а також данні щодо особи підозрюваного, у якого відсутні міцні соціальні зв`язки, не працює, не має джерела доходу, зі слів раніше не судимий.

Достовірних даних про те, що стан здоров`я підозрюваного перешкоджає його утриманню в місцях попереднього ув`язнення, слідчому судді не надано.

Згідно ст. 183 ч. 1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства (рішення у справі «Летельє проти Франції»).

Таким чином, слідчий суддя, за результатами розгляду клопотання прийшов до висновку про те, що стороною обвинувачення доведено, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

За таких обставин, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , дані про його особу, наявність ризиків, передбачених ст. 177 ч.1 п.п. 1, 3, 4 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування стосовно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам вчинити дії, передбачені ст. 177 ч. 1 КПК України, на строк шістдесят днів.

Відповідно до положень ст. 183 ч. 4 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст. 115 КК України, наслідками вчинення якого спричинило загибель людини.

Враховуючи викладену норму КПК України та суть пред`явленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 2 п. 11 КК України, слідчий суддя не визначає розмір застави.

Керуючись ст.ст.177-179,183,184,193,194,196,309,376 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в :

клопотання начальника відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві - задовольнити.

Застосувати стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 2 п. 11 КК України, у кримінальному провадженні №0002024 від 08.07.2025 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів.

Строк дії ухвали шістдесят днів, тобто до 07 вересня 2025 року, включно.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 19:05 години 10 липня 2025 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена, безпосередньо, до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде оголошено 14.07.2025 о 17:35 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1