Провадження № 1-кп/991/126/19
У Х В А Л А

26 червня 2025 року місто Київ

Вищий антикорупційний суд колегією у складі:

головуючий - ОСОБА_1 ,

судді - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі:

секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

сторін кримінального провадження:

зі сторони обвинувачення прокурора - ОСОБА_5 ,

сторони захисту:

обвинуваченого - ОСОБА_6 , захисника - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_9 , захисника - ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 про продовження строку дії обов`язків обвинуваченому ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0000218 від 31.03.2017 за обвинуваченням:

- ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Чернігів, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364, Кримінального кодексу України (далі - КК),

- ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Києві, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 364 КК,

у с т а н о в и в:

1.У Вищому антикорупційному суді (далі - суд, ВАКС) перебуває зазначене кримінальне провадження.

Суть питання, що вирішується, і за чиєю ініціативою воно розглядається

Обґрунтування клопотання прокурора

2.Обґрунтовуючи клопотання про продовження строку дії обов`язків обвинуваченому ОСОБА_6 прокурор покликалася на те, що наразі щодо обвинуваченого ОСОБА_6 діє запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 40 000 000 грн разом із покладеними обов`язками, а саме: (1) не відлучатися із міста Києва та Київської області без дозволу суду; (2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; (3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, службовий паспорт, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, окрім паспорта громадянина України; (4) носити електронний засіб контролю. Строк дії обов`язків закінчується 09.07.2025.

3.Обґрунтовуючи необхідність продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 , прокурор покликалася на наявність обґрунтованого обвинувачення щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК, за обставин, викладених в обвинувальному акті, а також на наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені п. 1 та 3 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме: переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків, у цьому кримінальному провадженні.

4.Обґрунтовуючи існування ризику переховування обвинуваченого від суду, прокурор стверджувала про те, що (1) ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, покарання за вчинення якого передбачене у виді позбавлення волі на строк до 6 років, судовий розгляд перебуває на завершальній стадії - судові дебати; (2) ОСОБА_6 , як батько трьох малолітніх дітей, які проживають за кордоном, не має обмежень у перетині кордону у період воєнного стану; (3) вживав заходи, шляхом його призову на військову службу для створення поважних причин для неприбуття у судові засідання; (4) ОСОБА_6 та його близькі родичи володіють значними матеріальними активами.

5.Стосовно ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, прокурор зазначала про те, що він продовжує існувати з огляду на посаду, яку раніше обіймав ОСОБА_6 , його майновий стан та його родини, а також з огляду на те, що наразі триває стадія судового розгляду і сторони можуть просити суд провести повторний допит свідків, допит свідків, які раніше не допитувалися, а також допит в суді апеляційної інстанції.

6.З огляду на викладене, прокурор просила продовжити ОСОБА_6 строк дії покладених на нього обов`язків на два місяці, а саме: (1) не відлучатися із міста Києва, в якому він проживає, без дозволу суду; (2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; (3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, службовий паспорт, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, окрім паспорта громадянина України; (4) носити електронний засіб контролю.

Позиція сторін у суді

7.У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, покликаючись здебільшого на викладені у ньому обставини. Окрім цього, зазначала про те, що наразі продовжують існувати ризики вчинення ОСОБА_6 дій, спрямованих на переховування від суду та здійснення незаконного впливу на свідків, з огляду на що просила задовольнити клопотання та продовжити обвинуваченому покладені на нього процесуальні обов`язки строком на два місяці.

8.Захисник ОСОБА_8 у судовому засіданні стверджувала про те, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки прокурор не довела суду необхідності продовження процесуальних обов`язків, а саме клопотання є аналогічним до клопотання про зміну запобіжного заходу, яке було попередньо розглянуто. Окрім цього, захисник зазначала про те, що за останні два місці ОСОБА_6 належно виконував покладені на нього обов`язки, що свідчить про недоцільність їх продовження. Також захисник просила врахувати, що ОСОБА_6 обмежений у пересуванні, що позбавляє його можливості виїздити за межі міста Києва.

9.Обвинувачений ОСОБА_6 просив суд відмовити у задоволенні клопотання, оскільки заявлені прокурором ризики відсутні, а викладені у клопотанні доводи на обґрунтування таких ризиків є абсурдними. Окрім цього, обвинувачений зазначив, що строк дії покладених на нього обов`язків закінчився 24.06.2025, оскільки ухвала про зміну запобіжного заходу була ухвалена судом 24.04.2025.

10.Захисник ОСОБА_7 також просив суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора, здебільшого зазначаючи доводи, викладені захисником ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

Установлені судом обставини

11.Вирішуючи заявлене клопотання, суд керувався таким.

12.Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 07.03.2017 до підозрюваного на той час ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Слідчий суддя також визначив заставу у розмірі 62 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що на той час становило 100 000 000 грн. У разі внесення застави, на ОСОБА_6 покладались обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК.

13.На виконання зазначеної ухвали слідчого судді, застава за ОСОБА_6 була внесена.

14.Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 04.03.2019, на підставі клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 , розмір застави був зменшений до 36 001 461 грн, що на той час дорівнювало 18 741 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

15.Ухвалою ВАКС від 17.03.2022, визначений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 07.03.2017 та ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 04.03.2019 обвинуваченому ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 36 001 461 грн змінено на запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 12 496 прожиткових мінімумів доходів громадян, що на той час становило 31 002 576 грн.

16.Ухвалою ВАКС від 17.09.2024, визначений ухвалою слідчого судді ВАКС від 17.03.2022 обвинуваченому ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 31 002 576 грн змінено на запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 27 000 000 грн.

17.Ухвалою ВАКС від 24.04.2025 ОСОБА_6 змінено застосований до нього запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 27 000 000 грн на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначеним розміром застави - 40 000 000 грн та у разі внесення якої покладено обов`язки. 09.05.2025 за ОСОБА_6 внесено розмір застави та його звільнено з-під варти.

18.Отже наразі щодо ОСОБА_6 діє запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 40 000 000 грн із покладеними на нього обов`язками: (1) не відлучатися із міста Києва, в якому він проживає, без дозволу суду; (2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; (3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, службовий паспорт, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, окрім паспорта громадянина України; (4) носити електронний засіб контролю, строком дії до 09 липня 2025 року.

19.Відповідно до ст. 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

20.Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

21.Згідно із ч. 5 ст. 194 КПК суд застосовуючи запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, може зобов`язати обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених судом; 5) не відвідувати місця, визначені судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.

22.Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК ці обов`язки можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності строк дії обов`язків може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. З огляду на приписи ч. 4 ст. 199 КПК суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії обов`язків згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Тобто при вирішенні цього питання суд керується загальними приписами, які регулюють застосування запобіжного заходу.

23.Системний аналіз положень статей 194, 199 КПК, які регулюють загальні підстави і порядок застосування та продовження запобіжного заходу, дають суду підстави вважати, що на стадії судового провадження, під час розгляду клопотання про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого, суд має перевірити існування ризиків, які були заявлені прокурором відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК та чи є обставини, що обґрунтовують необхідність покладення таких обов`язків.

24.Відповідні ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. Водночас КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

25.Окрім цього, під час судового розгляду кримінального провадження, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. (ч. 2 ст. 331 КПК).

26.Так, суд зобов`язаний розглянути клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого на підставі ч. 5 ст. 194 КПК до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (ч. 7 ст. 194 та ч. 4 ст. 199 КПК).

27.Розглядаючи це клопотання, суд керувався таким, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь вірогідності, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

28.Заслухавши доводи сторін та дослідивши надані документи, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 підлягає задоволенню, з огляду на таке.

29.Прокурор у клопотанні покликалася на те, що не зменшилися та продовжують існувати ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, а саме: переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків.

30.Колегія суддів погоджується із доводами прокурора, наведеними у клопотанні про продовження існування зазначених ризиків.

31.Так, ризик переховування обумовлюється можливістю притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для обвинуваченого наслідками і суворістю передбаченого покарання, оскільки злочин, що інкримінований ОСОБА_6 злочин, передбачений ч. 2 ст. 364 КК є тяжким, відповідальність за який передбачена у вигляді позбавлення волі, що поряд з віднесенням його до корупційних злочинів, позбавляє суд можливості звільнення винуватої особи від кримінальної відповідальності чи звільнення її від відбування покарання з випробуванням. Наведена обставина у вигляді безальтернативності та тяжкості покарання, на переконання суду, сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченого вчинити дії, з метою переховування від суду та незаконного впливу на свідків за для уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.

32.Важливим аспектом є також те, що звільнення від відбування покарання з випробуванням чи призначення покарання більш м`якого, ніж передбачено законом, за вчинення корупційного злочину КК не передбачено (статей 69, 75 КК).

33.Окрім того, ризик переховування пов`язаний з майновим станом обвинуваченого та близьких йому осіб (т. 20 а.п. 146-191, т. 195 а.п. 47-108, т. 196 а.п. 101-114, 123-154), за рахунок якого обвинувачений може переховуватися від суду; проживання за кордоном членів родини обвинуваченого та те, що 05.05.2021 ОСОБА_6 звернувся до Держави Ізраїль з проханням про отримання візи репатріанта, в якій зазначив усіх членів своєї родини - дружину та трьох малолітніх дітей, що може свідчити про реальний характер намірів обвинуваченого залишити територію України попри те, що на той час він перебував у статусі обвинуваченого у цьому кримінальному провадженні (т. 195 а.п. 34-38, 41-46).

34.Також судом установлено, що у квітні 2025 року ОСОБА_6 , замість виконання процесуального обов`язку прибути за викликом до суду, вирішив добровільно мобілізуватися до лав ЗСУ, що призвело до відкладення декількох судових засідань, та могло стати підставою для зупинення кримінального провадження, такі дії ОСОБА_6 суд кваліфікував як переховування від суду.

35.Обґрунтовуючи такий висновок, суд установив, що ОСОБА_6 використав надане йому право на добровільну мобілізацію з метою переховування від суду, оскільки штучно створив обставини, які формально перешкоджали б виконанню завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК. Такі дії ОСОБА_6 суд сприйняв, як переховування від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

36.Окрім цього, суд погоджується із доводами прокурора про те, що той факт, що наразі свідки обвинувачення допитані, не свідчить про припинення існування ризику незаконного впливу на свідків, позаяк судовий розгляд кримінального провадження не завершений, відповідно, сторони можуть просити суд про повторний допит свідків, а також про допит свідків, які раніше не допитувалися. Окрім того, про допит свідків, зокрема повторний, сторони можуть заявляти клопотання під час апеляційного перегляду.

37.Оцінивши в сукупності всі наведені вище обставини, суд дійшов висновку про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку дії процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК, водночас врахувавши доводи сторони захисту стосовно необхідності виїзду ОСОБА_6 за межі міста Києва, а саме: (1) не відлучатися із міста Києва та Київської області без дозволу суду; (2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; (3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, службовий паспорт, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, окрім паспорта громадянина України; (4) носити електронний засіб контролю.

38.На переконання суду, за вказаних вище обставин, обраний щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді застави із покладенням відповідних обов`язків, буде співмірним з існуючими ризиками, відповідатиме особі обвинуваченого та буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії його належної процесуальної поведінки.

39.Щодо доводів захисту про: (1) не доведення прокурором необхідності продовження процесуальних обов`язків; (2) належне виконання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків, що свідчить про недоцільність їх продовження; (3) відсутність заявлених прокурором ризиків; та (4) сплив строку дії покладених на ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, суд зазначає таке.

40.Щодо доводів сторони захисту про відсутність необхідності продовження покладених на ОСОБА_6 обов`язків, то колегією суддів установлено продовження існування заявлених прокурором ризиків, у зв`язку із чим продовження покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язків є тим стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

41.Окрім цього, суд вважає, що саме покладені на обвинуваченого обов`язки у сукупності із застосованим запобіжним заходом сприяють належній поведінці обвинуваченого та нівелюють ризики, тому продовження покладених раніше на ОСОБА_6 процесуальних обов`язків є доцільним.

42.Стосовно закінчення строку дії, покладених на обвинуваченого ухвалою суду 24.04.2025 процесуальних обов`язків, суд зазначає, що ухвалою від 24.04.2025 ОСОБА_6 було змінено запобіжний захід у вигляді застави на тримання під вартою із визначеним розміром застави, у разі внесення якої на обвинуваченого покладаються процесуальні обов`язки. Оскільки за обвинуваченого було внесено заставу 09.05.2025, то відповідно і покладені на нього обов`язки обраховуються із цієї дати, тобто дати внесення застави, а не дати ухвалення судового рішення про зміну запобіжного заходу.

43.Слід зауважити, що під час розгляду клопотання, сторона захисту наводила й інші доводи, які жодним чином не свідчать про помилковість висновків, до яких дійшов суд у цій ухвалі. Розглядаючи це клопотання, суд надав відповіді на всі вагомі аргументи сторін кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177, 184, 186, 194, 199, 201, 331, 372 КПК, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000218 від 31.03.2017 задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , на два місяці, а саме до 09.09.2025 строк дії обов`язків, покладених ухвалою суду від 24.04.2025, а саме:

(1) не відлучатися із міста Києва та Київської області без дозволу суду;

(2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

(3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, службовий паспорт, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, окрім паспорта громадянина України;

(4) носити електронний засіб контролю.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3