Справа №463/6000/25
Провадження №1-кс/463/6004/25
У Х В А Л А

03 липня 2025 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , з участю скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_4 від 16.06.2025 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим в кримінальному провадженні №0004950 від 15.11.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1,4 ст.358 КК України, -

в с т а н о в и в :

Скаржник звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову прокурора Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_4 від 16.06.2025 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим в кримінальному провадженні №0004950 від 15.11.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1,4 ст.358 КК України. Просить таку скасувати та визнати його потерпілим.

Скаргу мотивує тим, що в провадженні Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області перебувають матеріали кримінального провадження провадженні №0004950 від 15.11.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1,4 ст.358 КК України. Вказане кримінальне провадження розпочато за зверненням ОСОБА_3 .

В межах вказаного кримінального провадження ОСОБА_3 подав прокурору клопотання від 13.06.2025 року про визнання потерпілим у зв`язку із заподіянням йому кримінальним правопорушенням шкоди. За результатами розгляду вказаного клопотання прокурором винесено оскаржувану постанову від 16.06.2025 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим в кримінальному провадженні №0004950 від 15.11.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1,4 ст.358 КК України.

Скаржник вважає оскаржувану постанову незаконною, невмотивованою, необґрунтованою та постановленою без проведення належного досудового розслідування. А тому просить таку скасувати.

А тому звернувся до слідчого судді з відповідною скаргою, яку просить задовольнити.

Скаржник в судовому засіданні подану скаргу підтримав в повному обсязі з підстав, передбачених в ній, та просив оскаржувану постанову скасувати.

Представник суб`єкта оскарження - Галицької окружної прокуратури м.Львова в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином. До судового засідання прокурор ОСОБА_5 подав письмові заперечення, згідно яких просив розгляд скарги проводити у його відсутності та відмовити в задоволенні скарги з підстав її необґрунтованості та безпідставності.

У зв`язку із наведеним, враховуючи скорочені процесуальні строки для розгляду скарги, вважаю за можливе розглянути скаргу у відсутності суб`єкта оскарження на підставі наявних доказів. Крім того, в силу ч.3 ст. 306 КПК України його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги вважаю, що в задоволенні такої слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що в провадженні Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області перебувають матеріали кримінального провадження провадженні №0004950 від 15.11.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1,4 ст.358 КК України. Вказане кримінальне провадження розпочато за зверненням ОСОБА_3 .

Проведеним дізнанням встановлено, що невідома особа Львівської державної лісовпорядної експедиції ВО "Укрдержліспроект" вносила завідомо неправдиві відомості до первинних документів табелів обліку робочого часу, трудових книжок стосовно неправильного застосування норм виробітку і неправильного видання наряд завдання, яке привело до зниження якості лісовпорядних робіт і недоотримання заробітної плати інженерами-таксаторами. Також, 07.12.2017 до Галицького ВП ГУНП у Львівській області надійшов рапорт по факту вчинння посадовими особами Львівської державної лісовпорядної експедиції підробки витягів інформації безперервного лісовпорядкування ДП "Золочівське ЛГ" Львіського ОУ ЛМГ посадовими особами Львівської державної лісовпорядної експедиції.

В межах вказаного кримінального провадження ОСОБА_3 подав прокурору клопотання від 13.06.2025 року про визнання потерпілим у зв`язку із заподіянням йому кримінальним правопорушенням шкоди.

За результатами розгляду вказаного клопотання прокурором винесено оскаржувану постанову від 16.06.2025 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим в кримінальному провадженні №0004950 від 15.11.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1,4 ст.358 КК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених КПК України, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне (ч. 3 ст. 110 КПК).

Необхідно визначити, у яких випадках особа може набувати статусу потерпілого відповідно до норм кримінального процесуального закону. Так, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди (ч. 1 ст. 55 КПК України). Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого (ч. 2 ст. 55 КПК України). Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого (ч. 3 ст. 55 КПК України).

З урахуванням цих положень, потерпілим може бути 1) особа, якій завдано шкоди (моральної, фізичної або майнової), яка 2) подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або 3) яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода, і тому вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Слід враховувати, що слідчий має право відмовити особі у визнанні її потерпілим. Зокрема, така відмова (у формі постанови) є обґрунтованою за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди (ч. 5 ст. 55 КПК України). Це єдиний випадок, коли можна відмовити особі у визнанні її потерпілим.

Так, процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК України є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані.

Проаналізувавши оскаржувану постанову прокурора, судом встановлено, що мотивами для постановлення такої були наступні обставини.

Під час проведення дізнання встановлено, що сума матеріальної шкоди ОСОБА_3 у вигляді невиплати заробітної плати була предметом розгляду в цивільному судочинстві у Шевченківському районному судді міста Львова, Апеляційному суді Львівської області та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ (справа №466/5623/14-ц).

Зокрема, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20.07.2016, касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилено та рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 24 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 05 жовтня 2015 року залишено без змін.

Так, у вказаному рішенні суд зазначив, що ухвалюючи оскаржувані судові рішення, суди належним чином перевірили доводи позивача, на які він посилався як на підставу подання даного позову до суду та відповідно до ст. ст. 60, 212, 303 ЦПК України надавши належну оцінку наявним у справі доказам, дійшли обґрунтованого висновку про безпідставність і недоведеність заявлених ОСОБА_3 позовних вимог. При цьому суди правильно виходили із того, що за періоди, за які, на думку позивача, мав місце вимушений простій, лише у квітні та червні 2014 року не були виконані норми виробітку, однак при цьому виплачена йому заробітна плата за вказані місяці була вищою від двох третин тарифної ставки встановленого йому посадового окладу, а у всіх інших місяцях, про які зазначав позивач, мало місце або повне виконання, або перевиконання норми виробітку. Доказів на спростування цих обставин позивачем надано не було, а тому слід дійти висновку, що рішення суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду відповідають вимогам матеріального та процесуального права, а наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими й правильність вищезазначених висновків судів не спростовують.

Крім цього слід зазначити, що згідно правової позиції Великої палати Верховного Суду від 16.01.2019 (справа № 439/397/17), поняття «потерпілий» у матеріальному кримінальному праві та у кримінальному процесі за змістом не ж тотожними. У кримінально-правовому розумінні потерпілий це особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо заподіюється фізична, моральна та/або матеріальна шкода.

Поняття «потерпілий» в кримінально-правовому значенні є первинним щодо його розуміння в кримінальному процесі, оскільки в кримінальному праві потерпілий з`являється об`єктивно, в результаті вчинення саме проти нього кримінального правопорушення.

Таким чином, потерпілий у кримінально правовому розумінні як жертва посягання з`являється вже з моменту вчинення такого посягання, незалежно від того, чи закріплений такий статус процесуально.

При цьому, об`єктом посягання, в розумінні ст. 358 КК України, за ознаками яких здійснюється кримінальне провадження, є встановлений законодавством порядок ведення, обігу і використання офіційних та деяких приватних документів, який забезпечує нормальну діяльність підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, а також прав і законних інтересів громадян, порядок документального посвідчення фактів, які мають юридичне значення.

Законодавцем віднесено кримінальні правопорушення, передбачені ст. 358 КК України до Розділу «Злочини проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян та злочини проти журналістів», а такі кримінальні правопорушення відносяться до кримінальних правопорушень з формальним складом для наявності об`єктивної сторони якого не є обов`язковим настання суспільно-небезпечних наслідків, зокрема спричинення шкоди.

Також, посилання скаржника на спричинення йому моральної шкоди не є об`єктом посягання кримінального правопорушення ст. 358 КК України.

Виходячи із наведеного, на даний час, не отримано будь-яких доказів у даному провадженні щодо спричинення ОСОБА_3 шкоди, а тому відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України відсутні достатні підстави для визнання останнього потерпілим у кримінальному провадженні № 0004950 від 15.11.2016.

Таким чином, в ході досудового розслідування кримінального провадження не встановлено достатніх відомостей, які б свідчили про спричинення, або ж замаху на спричинення заявнику моральної або майнової шкоди, які б були підставою для визнання його потерпілим у кримінальному провадженні.

Вказаних покликань скаржником не спростовано.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до правил оцінки доказів (частина 3 статті 370 КПК України). Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, суд повинен виносити вмотивовані рішення (наприклад, Рішення Великої Палати у справі Moreira Ferreira проти Португалії (no. 2) від 11 липня 2007 року, Заява № 19867/12, параграф 84). Вмотивованість вимагає від суду чітко вказати на підстави тієї чи іншої аргументації. При вирішенні питання про встановлення процесуального статусу осіб, таким чином, необхідно чітко вказати, на підставі яких доказів в осіб виникає такий процесуальний статус

Окрім цього, звертаю увагу на те, що процесуальний статус потерпілого виникає саме з моменту, коли встановлено, що цій особі було завдано шкоди. У цьому випадку скаржник не надає будь якого підтвердження завдання йому будь-якої шкоди кримінальним правопорушенням.

Слідчий суддя критично ставиться до доводів скаржника з приводу того, що постанова є незаконною та необґрунтованою. У постанові прокурора є мотивувальна частина з посиланням на положення КПК, яка містить мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування (у задоволенні клопотання відмовлено, оскільки спричинена шкода підлягає доказуванню, а на даний момент відсутні відомості, які б свідчили про шкоду, завдану скаржнику кримінальним правопорушенням).

Слід зазначити, що сам факт внесення відомостей в ЄРДР не свідчить про вчинення кримінального правопорушення, а є підставою для проведення певних слідчих (розшукових) дій з метою перевірки обставин викладених заявником та виконання завдання кримінального провадження.

А тому у вимозі про скасування постанови прокурора Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_4 від 16.06.2025 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим в кримінальному провадженні №0004950 від 15.11.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1,4 ст.358 КК України, слід відмовити, оскільки скаржником не доведено будь-якими доказами як факту спричинення шкоди, так і розміру шкоди, що була завдана, або могла бути завдана кримінальним правопорушенням. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що таким чином права скаржника не обмежуються, оскільки визнання потерпілим може відбутися на будь-якій стадії кримінального провадження, щойно буде встановлено (або належним чином доведено) вид і розмір шкоди, що була завдана кримінальним правопорушенням.

Керуючись ст.ст. 55, 110, 220,303, 306, 307, 309, 372 КПК України -

постановив:

В скарзі ОСОБА_3 на постанову прокурора Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_4 від 16.06.2025 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим в кримінальному провадженні №0004950 від 15.11.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1,4 ст.358 КК України відмовити.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1