Справа №290/654/21
У Х В А Л А

22.04.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження № 0000075 від 09.05.2021 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Богунського районного суду м. Житомира перебуває вказана кримінальна справа.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 заявив відвід прокурору ОСОБА_5 , обґрунтовуючи відсутністю у прокурора законних повноважень на представництво інтересів прокуратури, оскільки орган прокуратури не зареєстрований в реєстрі юридичних осіб, відсутній відповідний витяг з ЄДРПОУ, а офіс Генерального прокурора не передбачений діючим законодавством. Також висловив недовіру щодо повноважності складу даної колегії суддів Богунського районного суду м. Житомира у зв`язку із ліквідацією такого суду за Указом Президента України.

Захисник ОСОБА_7 залишив розгляд клопотання на розсуд суду.

Прокурор ОСОБА_5 заперечував проти заявленого відводу, вказавши, що він має достатні повноваження, надав своє посвідчення, та копію постанови про зміну групи прокурорів. Також заперечував щодо відводу колегії суддів.

Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, доходить висновку, що заява обвинуваченого про відвід прокурора та колегії суддів не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Щодо заявленого відводу прокурору, суд відзначає наступне.

Статтею 77 КПК України передбачені вичерпні підстави для відводу прокурора.

Так, згідно зі ст. 77 КПК України прокурор, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Згідно з ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Заява про відвід прокурора має бути обґрунтованою та підтверджуватися певними доказами, представленими в судовому засіданні, або матеріалами кримінального провадження. Проте вказаних доказів надано не було.

Доводи обвинуваченого щодо порушення порядку визначення прокурора та неправомірності винесеної постанови про зміну групи прокурорів, суд вважає безпідставними виходячи з такого.

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 3 КПК України прокурор це особа, яка обіймає посаду, передбачену ст. 15 Закону України «Про прокуратуру», та діє у межах своїх повноважень.

Порядок, підстави призначення та заміни прокурора у конкретному кримінальному провадженні регулюються положеннями ст. 37 КПК.

Відповідно до частин 1, 3 цієї статті прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів. Якщо прокурор, який у відповідному кримінальному провадженні здійснює повноваження прокурора, не може їх здійснювати через задоволення заяви про його відвід, тяжку хворобу, звільнення з органу прокуратури або з іншої поважної причини, що унеможливлює його участь у кримінальному провадженні, повноваження прокурора покладаються на іншого прокурора керівником відповідного органу прокуратури. У виняткових випадках повноваження прокурора можуть бути покладені керівником органу прокуратури на іншого прокурора цього органу прокуратури через неефективне здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування.

Частиною 3 ст. 110 КПК України передбачено, що рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Із зазначеної правової норми вбачається, що вимоги про незмінність прокурора, який здійснює повноваження у кримінальному провадженні, та можливість його зміни у виключних випадках, визначених КПК України, стосується випадків, коли керівником органу прокуратури визначено лише одного процесуального керівника у кримінальному провадженні. При цьому жодних обмежень щодо зміни у групі прокурорів діючим кримінальним процесуальним законодавством не встановлено.

Чинне кримінальне процесуальне законодавство України не наділяє суд повноваженнями щодо надання вказівок керівнику прокуратури, його першому заступнику і заступникам, які діють у межах своїх повноважень, на вчинення процесуальних дій щодо участі того чи іншого прокурора у конкретному кримінальному провадженні.

Таким чином, прокурор, у тому числі керівник чи заступник Житомирської обласної прокуратури, може виносити постанови не тільки у випадках, які прямо передбачені КПК України, але і в інших випадках, коли він визнає це за потрібне.

В матеріалах справи наявна постанова першого заступника керівника Житомирської обласної прокуратури від 05.07.2024 про зміну групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000075 від 09.05.2021 за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, згідно з якою до складу групи прокурорів входить прокурор Чуднівської окружної прокуратури ОСОБА_5 .

Постанова винесена на підставі ст. 37 КПК України та мотивована тим, що вказане кримінальне провадження вчинене на території Романівської селищної територіальної громади, як відповідно до наказу Генерального прокурора від 17.02.2021 №39 знаходиться під юрисдикцією Чуднівської окружної прокуратури, однак ухвалою Житомирського апеляційного суду від 10.01.2022 підсудність визначена за Житомирським районним судом Житомирської області, а отже враховуючи віддаленість суду, яким здійснюється розгляд провадження, з метою забезпечення дотримання заходів правового режиму воєнного стану, ефективного підтримання публічного обвинувачення, дотримання розумних строків, виключення випадків неявки в судові засідання прокурора, виникла необхідність у зміні групи прокурорів.

Тому, суд доходить висновку, що визначення прокурора ОСОБА_5 у цьому кримінальному провадженні не порушує положення ч. 3 ст. 37 КПК, оскільки таке рішення прийняте в межах компетенції першого заступника Житомирської обласної прокуратури з метою належного підтримання публічного обвинувачення, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розгляду кримінального провадження в розумні строки та виправдано зміною територіальної підсудності справи, більшою ефективністю підтримання публічного обвинувачення, додержання розумних строків, виключення випадків неявки в судові засідання прокурорів. У зв`язку з цим доводи обвинуваченого щодо відсутністю у прокурора законних повноважень на представництво інтересів прокуратури є безпідставними.

Стосовно тверджень обвинуваченого про неповноважність прокурора через відсутність відомостей в ЄДРПОУ та незаконності діяльності Офісу Генерального прокурора, суд також вважає їх безпідставними.

Статтею 131-1 Конституції України закріплено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює:

1) підтримання публічного обвинувачення в суді;

2) організацію і процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, вирішення відповідно до закону інших питань під час кримінального провадження, нагляд за негласними та іншими слідчими і розшуковими діями органів правопорядку;

Організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.

Систему прокуратури України, відповідно до статті 7 Закону України «Про прокуратуру» становлять:

1) Офіс Генерального прокурора;

2) обласні прокуратури та окружні прокуратури;

Обласну прокуратуру очолює керівник обласної прокуратури,

Відповідно до пункту 9 та 9.5. наказу Офісу Генерального прокурора від 30.09.2021 № 309 «Про організацію діяльності прокурорів у кримінальному провадженні» Керівникам прокуратур усіх рівнів, їх першим заступникам і заступникам відповідно до розподілу обов`язків та у межах повноважень, передбачених КПК України дозволено у кримінальному провадженні визначати групу прокурорів, зокрема із числа прокурорів прокуратур різних рівнів, а також прокурора для керівництва такою групою (старшого групи прокурорів), якому забезпечувати загальне планування, розподіл обов`язків і навантаження між членами групи, їх доступ до накопиченої інформації, обмін потрібною інформацією, контроль за своєчасністю та повнотою проведення процесуальних і слідчих дій, урахування мотивованих позицій прокурорів групи щодо додержання вимог законодавства, виконання завдань кримінального провадження, реагування на факти порушень вимог кримінального процесуального законодавства.

Отже нормами діючого законодавства не передбачена реєстрація кожного окремого прокурора або структурного підрозділу (обласного чи окружного) в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та надання прокурором в судовому засіданні витягів чи виписок про самопредставництво, оскільки вказані окружні та обласні прокуратури не є суб`єктами господарювання, а тому доводи обвинуваченого в цій частині також є необґрунтованими.

Враховуючи, що обвинуваченим не надано переконливих та обґрунтованих доказів у заінтересованості в результатах кримінального провадження або упередженості прокурора при розгляді кримінального провадження, тобто у наявності передбачених ст. 77 КПК підстав для відводу прокурора, який був призначений у даному кримінальному провадженні у встановлений законом спосіб, у задоволенні заяви про відвід прокурора слід відмовити.

Щодо заявленого відводу колегії суддів, необхідно відзначити наступне.

Згідно ст. 21 КПК України, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Статтею 81 КПК України передбачено порядок вирішення питання про відвід.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Відповідно до ст. 75 КПК України, встановлені обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.

Так, ч. 1 ст. 75 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Частиною 2 передбачено, що у складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 не містить в собі жодних відомостей щодо наявності підстав, передбачених ст. 75 КПК України, для відводу складу колегії суддів Богунського районного суду м. Житомира від розгляду даної справи.

Суд звертає увагу заявника, що відповідно до ст. 124 Конституції України, правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються.

Відповідно до Указу Президента України від 29 грудня 2017 року № 449/2017 було ліквідовано Богунський районний суд міста Житомира та утворено Окружний суд міста Житомира.

При цьому, відповідно до частини шостої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті «Голос України» повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду. Згідно з абзацом першим пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Тобто спеціальним Законом «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що моментом припинення роботи Богунського районного суду необхідно вважати день опублікування в газеті «Голос України» повідомлення про початок роботи нового суду.

Враховуючи відсутність такого повідомлення, на даний момент Богунський районний суд м. Житомира не є ліквідованим, а судді є повноважними.

Згідно з ч. 5 ст. 80 КПК України відвід має бути мотивований.

За наведених обставин у задоволенні заяви обвинуваченого про відвід колегії суддів Богунського районного суду м. Житомира від розгляду справи - необхідно відмовити.

Керуючись ст. 75, 77, 81, 376 КПК України

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_6 про відвід прокурора ОСОБА_5 та колегії суддів відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3