Дата документу 01.08.2025
Справа № 334/3174/25
Провадження № 1-кс/334/1848/25
УХВАЛА

про арешт майна

01 серпня 2025 року слідчий суддя Дніпровського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002560, внесеному 20.12.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за частинами другою та третьою статті 307 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 та його представника адвоката ОСОБА_6 ,

встановив:

слідчому судді надійшло клопотання слідчого ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_4 , в якому слідчий просить накласти арешт на речі які вилучено 15.07.2025 під час обшуку квартири, яка перебуває у користуванні у ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: кнопковий мобільний телефон марки «Sigma», ІМЕІ НОМЕР_1 ; банківські картки АТ «Райффайзен Банк» № НОМЕР_2 , AT «Універсал Банк» № НОМЕР_3 , АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_4 ; грошові кошти у розмірі 1600 доларів США номіналом 100 доларів; хроматограф газовий; персональний комп`ютер чорного кольору; п`ять флешносіїв.

Прокурор ОСОБА_4 клопотання та обставини, якими воно обґрунтоване підтримала. Зазначила, що ОСОБА_5 у теперішній час перевіряється на причетність до вчинення вказаних злочинів. Повідомлення про підозру йому не вручене. Він є співзасновником ТОВ «Пара Дейс», під час обшуку приміщення якого виявлені психотропні речовини. На комп`ютері, вилученому під час обшуку у ОСОБА_5 виявлені формули психотропних речовин та фотознімки х психотропними речовинами. Комп`ютер є речовим доказом та необхідний для проведення його експертизи. Також для проведення експертиз необхідні газовий хроматограф, який міг використовуватись при виготовленні психотропних речовин та флешносії, з метою виявлення у них файлів з формулами та фотознімками психотропних речовин. Арешт банківських карток необхідний з метою встановлення наявності на рахунках ОСОБА_5 грошових коштів з метою їх подальшої конфіскації як виду покарання. Для цієї ж мети необхідний арешт мобільного телефону.

Захисник адвокат ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечив та просив відмовити у його задоволенні. Пояснив, що у клопотанні слідчий взагалі не посилається на таку підставу для арешту майна, як збереження речових доказів. ОСОБА_5 до теперішнього часу не повідомлено про підозру, а тому арешт майна з метою забезпечення покарання у виді конфіскації майна, не може бути застосований, як і спеціальна конфіскація Крім цього дозвіл на обшук будинку надавався для відшукання наркотичних та психотропних речовин, а також грошових коштів здобутих злочинним шляхом. При цьому слідчий суддя відмовив у дозволі на обшук з метою відшукання інших речей, які мають значення для досудового розслідування, що свідчить про те, що при вилученні зазначеного у клопотанні майна порушені вимоги КПК України. Також тимчасове вилучення комп`ютера та мобільного телефону відповідно до статті 168 КПК України заборонене. Слідчий мав вилучити інформацію з даних інформаційних систем. ОСОБА_5 є співзасновником ТОВ «Пара Дейс», яке займається виготовленням тютюнових виробів. Комп`ютер містить конфіденційну інформацію з питань діяльності підприємства. Хроматограф використовувався під час виробництва на підприємстві і не може бути використаний для виготовлення психотропних речовин. Грошові кошти належать дружині ОСОБА_5 як соціальна допомога на дитину з інвалідністю з битинства, яка була конвертована в валюту.

Власник майна ОСОБА_5 підтримав думку свого представника. Пояснив, що хроматограф не укомплектований додатковим обладнанням, необхідним для використання під час виготовленні психотропних речовин. Він використовувався для контроля виготовлення ароматичних добавок. На флешка зберігається світова бібліотека в електронній формі. Певні публікації можливо і пов`язані з психотропними засобами. Комп`ютер використовувався на підприємстві, після чого він забрав його додому. Гроші він з дружиною відкладали на народження дитини. Мобільний телефон належить його бабусі і не містить жодної інформації, що стосується його. Банківські картки на теперішній час закриті.

Слідчий суддя, заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього документи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до положення статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди..

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, що передбачено в частині першій статті 98 КПК України.

Згідно з частиною сьомою статті 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право, серед іншого, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до статті 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: (1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; (2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; (3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; (4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Таким чином відповідно до вимог статей 167, 234, 236 КПК України майно, яке вилучається слідчим, прокурором під час проведення обшуку, повинно мати певний зв`язок з розслідуваним кримінальним правопорушенням. Слідчий, прокурор під час проведення обшуку не мають права вилучати майно, яке безпосередньо не зазначено в ухвалі про дозвіл на обшук та не має жодних ознак зв`язку з розслідуваним кримінальним правопорушенням.

Положеннями частини другої статті 168 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Слідчими СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0002560, внесене 20.12.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за частинами другою та третьою статті 307 КК України. Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюють прокурори Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.12.2024 до Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області надійшов рапорт працівника оперативного підрозділу про те, що в ході проведення оперативно-розшукової діяльності по ОРС № 3/32-2024 від 13.08.2024 було отримано фактичні дані про вчинення групою осіб кримінального правопорушення, пов`язаного із незаконним виготовленням та збутом психотропних речовин на території держави, через логістичну компанію «Нова пошта».

До вчинення вказаного правопорушення причетна група осіб, серед яких громадянин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 . У своїй злочинній діяльності користується абонентськими номерами НОМЕР_5 , який займається виготовленням психотропних речовин та збутом через логістичну компанію ТОВ «Нова пошта». Має у користуванні автомобіль марки «CITROEN» моделі «С5» в кузові коричневого кольору, VIN: НОМЕР_6 , реєстраційний номер НОМЕР_7 , який використовує для перевезення психотропної речовини, будинок АДРЕСА_3 (кадастровий номер ділянки :04:041:0216) та гараж № НОМЕР_8 в гаражному кооперативі «Стріла» за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с. Сонячне, вул. Незалежності, 3.

15.07.2025 в період часу з 13.25 години до 19.21 години слідчим проведений обшук квартири за місцем мешкання у ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого виявлено та вилучено: кнопковий мобільний телефон марки «Sigma», ІМЕІ НОМЕР_1 ; банківські картки АТ «Райффайзен Банк» № НОМЕР_2 , AT «Універсал Банк» № НОМЕР_3 , АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_4 ; грошові кошти у розмірі 1600 доларів США номіналом 100 доларів; хроматограф газовий; персональний комп`ютер чорного кольору; п`ять флешносіїв.

14.07.2025 ОСОБА_7 було затримано в порядку, передбаченому статтею 208 КПК України за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 307 КК Україна.

Постановою про визнання речовим доказом від 15.07.2025 кнопковий мобільний телефон марки «Sigma», ІМЕІ НОМЕР_1 ; банківські картки АТ «Райффайзен Банк» № НОМЕР_2 , AT «Універсал Банк» № НОМЕР_3 , АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_4 ; грошові кошти у розмірі 1600 доларів США номіналом 100 доларів; хроматограф газовий; персональний комп`ютер чорного кольору; п`ять флешносіїв визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0002560.

15.07.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених частинами другою та третьою статті 307 КК України, які кваліфікуються як незаконне придбання, зберігання та пересилання психотропної речовини з метою збуту, незаконний збут психотропної речовини, обіг якої обмежено, вчиненому повторно, а також як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини з метою збуту, вчинене повторно, в особливо великих розмірах.

Обґрунтовуючи клопотання прокурор зазначила, що вилучене майно є предметами інкримінованих злочинів, зберегли у собі докази злочинної діяльності, необхідні досудовому слідству для проведення експертиз. Є достатні підстави вважати, що вилучене майно має важливе значення для досудового розслідування і буде в подальшому використане як докази, з метою всебічного, повного і об`єктивного розслідування обставин цього кримінального провадження, доведення вини підозрюваного, обставин вчинення злочинів, проведення судових експертиз. Також метою арешту майна є забезпечення конфіскації майна як виду покарання, оскільки санкції частин другої та третьої статті 307 КК України передбачають покарання у виді конфіскації майна. Крім того є підстави для спеціальної конфіскації майна. При цьому існує реальна загроза приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вказаних речей.

Слідчий суддя встановив, що хроматограф газовий; персональний комп`ютер чорного кольору; п`ять флешносіїв, відповідають критеріям, визначеним частиною першою статті 98 КПК України, оскільки зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

Зокрема у комп`ютері та на флешносіях може міститись інформація про контакти ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , переписки у месенджерах, формули з приводу незаконного обігу психотропних засобів, тощо. Хроматограф міг використовуватись для розділення і аналізу психотропних засобів та міг зберегти їх сліди.

Слідчий суддя зауважує, що повідомлення про підозру у даному кримінальному провадженні вручене лише ОСОБА_7 . При цьому згідно з клопотанням ОСОБА_5 не наділений жодним процесуальним статусом у кримінальному провадженні. Клопотання також не містить відомостей про те, що вилучені у ОСОБА_5 кнопковий мобільний телефон марки «Sigma», банківські картки АТ «Райффайзен Банк» № НОМЕР_2 , AT «Універсал Банк» № НОМЕР_3 , АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_4 ; грошові кошти в сумі 1600 доларів США відповідають критеріям речових доказів, визначеним частиною першою статті 98 КПК України.

Частини друга та третя статті 307 КК України передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна, яке є обов`язковим.

Згідно з частиною першої статті 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого.

Вказані обставини дають слідчому судді підстави для висновку про те, що мобільний телефон марки «Sigma», банківські картки АТ «Райффайзен Банк» № НОМЕР_2 , AT «Універсал Банк» № НОМЕР_3 , АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_4 ; грошові кошти в сумі 1600 доларів США на теперішній час не можуть підлягати конфіскації як виду покарання, у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих йому злочинів, а також спеціальній конфіскації.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує, що правовою підставою арешту майна є збереження речових доказів хроматографа газового; персонального комп`ютера; п`яти флешносіїв, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для його власника та володільця.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A № 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

На даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки невжиття даних заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна може призвести до його втрати, перетворення або іншої передачі майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Слідчий суддя дійшов висновку, що хроматограф газовий; персональний комп`ютер чорного кольору; п`ять флешносіїв є речовими доказами у кримінальному провадженні та необхідні органу досудового розслідування для проведення експертиз та інших слідчих дій. У разі їх повернення володілець та/або власник майна може знищіти, зіпсувати, приховати або відчужити майно, як має важливе значення для встановлення об`єктивних обставин під час проведення досудового розслідування кримінального провадження, оскільки є речовими доказами.

За таких обставин клопотання в частині арешту вищевказаних речей необхідно задовольнити.

Згідно з частиною першою статті 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

У задоволенні клопотання в частині арешту мобільного телефону марки «Sigma», банківських карток АТ «Райффайзен Банк» № НОМЕР_2 , AT «Універсал Банк» № НОМЕР_3 , АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_4 ; грошових коштів у сумі 1600 доларів США, необхідно відмовити, оскільки слідчим не доведена необхідність їх арешту.

Відповідно до частини третьої статті 169, частини третьої статті 173 КПК України слідчий після отримання ухвали про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинен негайно вжити заходів щодо повернення ОСОБА_5 мобільного телефону марки «Sigma», банківських карток АТ «Райффайзен Банк» № НОМЕР_2 , AT «Універсал Банк» № НОМЕР_3 , АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_4 ; грошових коштів у сумі 1600 доларів США, та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Керуючись статтями 132, 170-173, 175, 309, 372, 376 КПК, слідчий суддя

постановив:

клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 15.07.2025 під час обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка перебуває у користуванні у ОСОБА_5 , а саме: хроматограф газовий; персональний комп`ютер чорного кольору; п`ять флешносіїв.

У задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.

Тимчасово вилучене майно - кнопковий мобільний телефон марки «Sigma», ІМЕІ НОМЕР_1 ; банківські картки АТ «Райффайзен Банк» № НОМЕР_2 , AT «Універсал Банк» № НОМЕР_3 , АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_4 ; грошові кошти в сумі 1 600 доларів США номіналами по 100 доларів США, підлягає поверненню ОСОБА_5 .

Ухвала в частині арешту майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Копію ухвали вручити прокурору та власнику майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повна ухвала складена 4 серпня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1