Справа № 347/956/25
Провадження № 11-сс/4808/223/25
Категорія ст.183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано Франківського апеляційного суду в складі :

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку матеріали за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Косівського районного суду від 27 травня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і зареєстрованого в АДРЕСА_1 та жителя АДРЕСА_2 який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України,-

в с т а н о в и л а :

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_9 , вважає оскаржувану ухвалу слідчого судді незаконною.

Зазначає, що судом не враховано те, що він має міцні соціальні зв`язки, матір, яка потребує допомоги, на утриманні перебувають двоє малолітніх дітей, має постійне місце реєстрації та проживання.

Вказує, що слідчий суддя, з порушенням вимог ст. 183 КПК України не визначив щодо нього розмір застави, оскільки в даному кримінальному провадженні йому не обирався запобіжний захід у вигляді застави.

Просить ухвалу слідчого судді Косівського районного суду від 27.05.2025 року скасувати та застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту по місцю його реєстрації, або визначити розмір застави.

Ухвалою слідчого судді Косівського районного суду від 27 травня 2025 року клопотання слідчого задовольнено. Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів, до 25 липня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Під час апеляційного розгляду:

- підозрюваний ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_8 , підтримали подану апеляційну скаргу просили її задовольнити, а ухвалу слідчого судді скасувати;

- прокурор заперечив з приводу поданої апеляційної скарги захисника, просив залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді від 27.05.2025 року без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що ухвалу слідчого судді, слід залишити без змін, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчим відділенням Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

27 травня 2025 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Доводи апеляційної скарги підозрюваного ОСОБА_9 на те, що слідчий суддя безпідставно обрав щодо нього запобіжний захід у вигляді взяття під варту без визначення розміру застави, є необґрунтованими.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як встановлено ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього ж Кодексу.

Відповідно до положень п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вказаних вимог закону слідчий суддя при обранні запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 дотримався в повній мірі.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Колегія суддів зазначає, що, викладені у клопотанні обставини підозри, мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджені в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність ОСОБА_9 до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Колегія суддів визнає, що слідчий суддя у своїй ухвалі правильно вказав, що обгрунтована підозра ОСОБА_9 , у вчиненні зазначеного злочину підтверджується зібраними доказами, копії яких слідчий долучив до свого клопотання, і які наявні в матеріалах кримінального провадження.

Слідчий суддя, обираючи ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обґрунтовано взяв до уваги обставини вчинення неправомірних дій, вагомість зібраних доказів та обґрунтованість підозри про скоєння підозрюваним кримінального правопорушення, відповідно до положень ст. 12 КК України, яке відносяться до тяжких злочинів.

Таким чином, під час розгляду клопотання слідчого, прокурором було доведено наявність достатніх підстав про існування ризиків, передбачених у ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи суспільну небезпечність злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , а також вищевказані обставини та дані про його особу, колегія суддів приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Інший обраний запобіжний захід може призвести до його ухилення від явки до органу досудового розслідування чи суду, а також до вчинення іншого кримінального правопорушення.

Апеляційні доводи підозрюваного ОСОБА_9 про те, що йому слід було обрати інший запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, а саме домашній арешт, є безпідставними, оскільки, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не гарантуватиме виконання покладених на підозрюваного обов`язків.

Щодо доводів апеляційної скарги про не визначення щодо підозрюваного розміру застави, слід зазначити наступне.

Слідчим суддею при розгляді вказаного клопотання обґрунтовано встановлено, що ухвалою Косівського районного суду від 22.08.2024 року ОСОБА_9 змінено запобіжний захід із тримання під вартою на заставу, що в свою чергу, виключає можливість застосування до підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави. Разом з тим, застосування альтернативного запобіжного заходу у виді застави не запобігло наявним ризикам, оскільки ОСОБА_9 знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення пов`язаного із обігом наркотичних речовин.

Разом з тим, вирішуючи дане клопотання слідчий суддя правильно враховував вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_9 , вказаного вище злочину, дані, що характеризують його особу.

Враховуючи вищезазначені обставини, колегія суддів не вбачає в діях слідчого судді будь-яких порушень вимог КПК України, а тому оскаржувана ухвала щодо ОСОБА_9 є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні.

Таким чином, висновок слідчого судді про необхідність застосування щодо ОСОБА_9 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, є правильним, обґрунтованим та вмотивованим.

За таких обставин, апеляційна скарга підозрюваного ОСОБА_9 не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Косівського районного суду від 27 травня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5