Провадження № 1-кп/524/279/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження №0001899 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В :

26.08.2024 близько 22.30 години ОСОБА_4 знаходився біля будинку № 16/64 по вул. Полковника Гегечкорі в м. Кременчуці, де між ним та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин виник конфлікт. Під час цього конфлікту у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 умисно наніс один удар дерев`яною битою по голові ОСОБА_6 від чого останній впав на підлогу. Після чого, продовжуючи виконувати свій прямий злочинний умисел, ОСОБА_4 наніс не менше 5 ударів битою, руками зжатими в кулаки та ногами по голові ОСОБА_6 та ногам потерпілого.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1197 від 25.09.2024 у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: переломів кісток склепіння черепа, геморагічного забою головного мозку на рівні правої тім?яної кістки, що за ступенем тяжкості відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя. (п.п.2.11а), 2.12, 213 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу№ 6 МОЗ України від 17.01.1995р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби.

- переломів медіальної та латеральної кісточок, заднього краю великогомілкової кістки зі зміщенням; перелому н/3 діафіза малогомілкової кістки зі зміщенням уламків, перелому заднього краю; латерально-заднього вивиху стопи, що за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я (п.п.2.2.1.а) б) в) 2.2. 2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу N?6 МОЗ України від 17.01.1995р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України»).

- закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку: правобічної підшкірної гематоми голови; рубців (слідів від загоєних рваних ран) в тім?яній ділянці голови зліва, скроневій ділянці голови справа, потиличній ділянці голови справа, що за ступенем тяжкості відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що СПРИЧИНИЛИ короткочасний розлад здоров`я, (п. 2.3.1а), 233. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу N?6 МОЗ України від 17.01.1995р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України»).

- саден тім?яної та потиличної ділянки голови справа та зліва; синця на передній поверхні лівого плеча, що за ступенем тяжкості відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, (п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу N?6 МОЗ України від 17.01.7995р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України»).

Всі вище вказані тілесні ушкодження могли утворитися в короткий проміжок часу, від неодноразової ударної дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо і від ударів руками, ногами чи битою, можливо в указаний термін і при вказаних обставинах у постанові, під експертним та даних медичної документації.

Свою вину у скоєні інкримінованого йому кримінального правопорушення ОСОБА_4 визнав та пояснив, що 26.08.24 року перебував у себе вдома разом із цивільною дружиною. Почув ненормативну лексика, яка лунала від сусідів через паркан. Сусід запросив його до себе, щоб вирішити спір, який виник через це. Він разом із дружиною зайшов не подвір`я сусіда. На веранді сидів потерпілий, який почав ображати дружину. Застосував до потерпілого газовий балончик. Розпочалася бійка. Він зробив підсічку потерпілому, а потім забрав у дружини биту та вдарив нею потерпілого битою по голові. Далі бив потерпілого ногами та руками. Після цього з дружиною пішли додому.

Вина ОСОБА_4 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення в повній мірі доведена наступними зібраними та дослідженими судом доказами, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який пояснив суду, що 26.08.24 року зайшов у гості до свого товариша ОСОБА_7 , який проживає в приватному будинку по вулиці Гегечкорі. Сиділи на вулиці випивали. Потім господар почав розмовляти з сусідами через паркан. Через деякий час у двір зайшов обвинувачений, підійшов до нього, бризнув балончиком у обличчя, після чого почав наносити удари битою. Спочатку вдарив по нозі, а потім бив по різним частинам тіла ( ногам , голові, тулубу). Бив приблизно 10 хвилин, потім розвернувся та пішов. Після подій 26 серпня 2024 року обвинувачений жодного разу не намагався відшкодувати спричинену шкоду;

- показаннями свідка ОСОБА_8 , яка пояснила суду, що обвинувачений її цивільний чоловік. Між нею та потерпілим неодноразово виникали конфлікти. 26.08.24 між ними знову виник конфлікт. Чоловіка в цей момент не було вдома. Коли ОСОБА_4 прийшов додому почув погрози потерпілого. Разом із чоловіком пішли до сусіда, щоб поспілкуватись з потерпілим. Піднялись на веранду. Там був потерпілий, який пішов на неї. У неї в руках була бита, яку вихватив чоловік і між потерпілим та обвинуваченим почалась бійка. Бачила як вони впали. Куди та чим бив потерпілого обвинувачений вона не бачила. Після бійки пішли додому. Вже дома побачила на чоловікові кров, зрозуміла, що це кров потерпілого та попросила сусіда викликати швидку. З потерпілим після цього не бачилась;

- рапортом інспектора-чергового Кременчуцького РУП ОСОБА_9 , відповідно до якого 26.08.2024 о 22-42 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що за адресою: АДРЕСА_2 сусіди нанесли тілесні ушкодження ОСОБА_6 ;

- рапортом інспектора-чергового Кременчуцького РУП ОСОБА_9 , відповідно до якого 26.08.2024 о 22-42 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що невідомі нанесли тілесні ушкодження ОСОБА_6 ;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 27.08.2025, відповідно до якого ОСОБА_10 повідомив, що 26.08.2024 близько 21-30 год. невідома особа нанесла йому тілесні ушкодження;

- протоколом огляду місця події від 17.08.2024 та фототаблицею до нього, відповідно до якого було оглянуто територію домоволодіння по АДРЕСА_2 ;

- протоколом огляду місця події від 27.08.2024 ділянка місцевості, розташована в приміщенні КНМП «ЛІЛ Кременчуцька» по вул. Л. Парнети, буд. 2 в м. Кременчуці;

- протоколом обшуку від 27.08.2024 та відеозаписом до нього, відповідно до якого було проведено обшук домоволодіння по АДРЕСА_3 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.08.2024, фототаблицею та довідкою до нього, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_6 упізнав ОСОБА_4 як особу, яка 26.08.2024 нанесла йому тілесні ушкодження;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.08.2024, фототаблицею та довідкою до нього, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_6 упізнав ОСОБА_8 як особу, яка 26.08.2024 була з чоловіком, який наніс йому тілесні ушкодження;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.08.2024, фототаблицею та довідкою до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_11 упізнав ОСОБА_4 як особу, яка 26.08.2024 нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_6 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.08.2024, фототаблицею та довідкою до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_11 упізнав ОСОБА_8 як особу, яка 26.08.2024 була з чоловіком, який наніс тілесні ушкодження ОСОБА_12 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 29.08.2024 та відеозаписом до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_11 показав як саме 26.08.2024 ОСОБА_4 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_6 ;

- висновком експерта №1229 від 26.09.2024, відповідно до якого покази свідка ОСОБА_11 , дані ним під час проведення слідчого експерименту від 29.08.2024 можуть відповідати за механізмом та часом утворення тілесних ушкоджень та частково відповідають за кількістю та локалізацією тілесних ушкоджень, виявлених при судово-медичній експертизі №1197 на ім`я ОСОБА_6 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 29.08.2024 та відеозаписом до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_8 показала як саме 26.08.2024 ОСОБА_4 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_6 ;

- висновком експерта №1228 від 26.09.2024, відповідно до якого покази свідка ОСОБА_8 , дані нею під час проведення слідчого експерименту від 29.08.2024 можуть відповідати за механізмом та часом утворення тілесних ушкоджень та частково відповідають за кількістю та локалізацією тілесних ушкоджень, виявлених при судово-медичній експертизі №1197 на ім`я ОСОБА_6 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 30.08.2024 та відеозаписом до нього, відповідно до якого ОСОБА_4 показав як саме 26.08.2024 він наніс тілесні ушкодження ОСОБА_6 ;

- висновком експерта №1227 від 26.09.2024, відповідно до якого покази свідка ОСОБА_11 , дані ним під час проведення слідчого експерименту від 30.08.2024 можуть відповідати за механізмом та часом утворення тілесних ушкоджень та частково відповідають за кількістю та локалізацією тілесних ушкоджень, виявлених при судово-медичній експертизі №1197 на ім.»я ОСОБА_6 ;

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 20.90.2024 та описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду від 20.09.2024, відповідно до яких в приміщенні КНМП ЛІЛ «Кременчуцька» було надано доступ до медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_6 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 24.09.2024 та відеозаписом до нього, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_6 показав як саме 26.08.2024 йому нанесли тілесні ушкодження;

- висновком експерта №1226 від 26.09.2024, відповідно до якого покази свідка ОСОБА_11 , дані ним під час проведення слідчого експерименту від 24.09.2024 можуть відповідати за механізмом та часом утворення тілесних ушкоджень та частково відповідають за кількістю та локалізацією тілесних ушкоджень, виявлених при судово-медичній експертизі №1197 на його ім.»я;

- висновком судово-медичної експертизи № 1197 від 25.09.2024, відповідно до якого у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: переломів кісток склепіння черепа, геморагічного забою головного мозку на рівні правої тім?яної кістки, що за ступенем тяжкості відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя. (п.п.2.11а), 2.12, 213 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби; переломів медіальної та латеральної кісточок, заднього краю великогомілкової кістки зі зміщенням; перелому н/3 діафіза малогомілкової кістки зі зміщенням уламків, перелому заднього краю; латерально-заднього вивиху стопи, що за ступенем тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я (п.п.2.2.1.а) б) в) 2.2. 2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу N?6 МОЗ України від 17.01.1995р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України»).; закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку: правобічної підшкірної гематоми голови; рубців (слідів від загоєних рваних ран) в тім?яній ділянці голови зліва, скроневій ділянці голови справа, потиличній ділянці голови справа, що за ступенем тяжкості відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що СПРИЧИНИЛИ короткочасний розлад здоров`я, (п. 2.3.1а), 233. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу N?6 МОЗ України від 17.01.1995р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України»); саден тім?яної та потиличної ділянки голови справа та зліва; синця на передній поверхні лівого плеча, що за ступенем тяжкості відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, (п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу N?6 МОЗ України від 17.01.7995р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України»). Всі вище вказані тілесні ушкодження могли утворитися в короткий проміжок часу, від неодноразової ударної дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо і від ударів руками, ногами чи битою, можливо в указаний термін і при вказаних обставинах у постанові, під експертним та даних медичної документації;

- висновком експерта №1550 від 27.09.2025, відповідно до якого кров потерпілого ОСОБА_6 відноситься до А(I) групи ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО. Кров ОСОБА_4 відноситься до А(ІІ) групи з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО. На спортивних штанах (об.№1-4) та парі кросівок (об.№ 5-7) ОСОБА_4 , вилучених під час проведення обшуку за адресою м. Кременчук вул. Полковника Гегечкорі буд. 16 а, наданих на дослідження, знайдена кров людини. При серологічному дослідженні у зазначених об?єктах виявлений антиген А ізосерологічною системою АВО. В зв?язку з ідентичністю групової належності крові осіб, що проходять по справі, за ізосерологічною системою АВО, ця кров може походити як від потерпілого ОСОБА_6 так і від підозрюваного ОСОБА_4 , крові яких властивий антиген А, у випадку;

- речовими доказами.

Зазначені докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, є такими, що доповнюють одне одного, є належними допустимими та достатніми, оскільки, у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.

За встановленими обставинами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, врахувавши, що жоден доказ не має наперед встановленої сили, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення згідно з критерієм «поза розумним сумнівом».

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились в умисному спричиненні тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент заподіяння потерпілому ОСОБА_6 , суд кваліфікує за ч.1 ст. 121 КК України.

Вирішуючи питання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, думку потерпілого та його представника, особу обвинуваченого, який в силу ст.. 89 КК України раніше не судимий, щкоду потерпілому не відшкодував, за місцем проживання характеризується посередньо, його стан здоров`я та вік.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає визнання вини, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

З урахуванням вище викладеного, враховуючи загальні засади призначення покарання, принцип індивідуалізації покарання, ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення та спосіб його вчинення, особу обвинуваченого, суд доходить висновку що для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 , попередження нових кримінальних правопорушень, йому має бути призначене необхідне й достатнє покарання у виді позбавлення волі в мінімальному розміріпередбаченому санкцією частини 1 статті 121 КК України.

Суд не знаходить підстав для застосування щодо ОСОБА_4 ст.ст. 69, 75, 76 КК України.

Призначене покарання буде відповідати як ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, так і загальним засадам призначення покарань, вимогам законності та справедливості, особі обвинуваченого, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Потерпілий ОСОБА_6 звернувся до суду з цивільним позовом, в якому просив суд стягнути з обвинуваченого на його користь матеріальну шкоду в сумі 46085,84 грн., моральну шкоду в розмірі 100000 грн. і 15000грн. витрат на правову допомогу.

Згідно з ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової та моральної шкоди іншій особі.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами першою-третьою статті 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

При визначенні розміру заподіяної матеріальної шкоди суд з огляду на положення ст.ст. 22, 1166 ЦК України, беручи до уваги долучені до цивільного позову документи на підтвердження понесених потерпілим витрат (чеки, квитанції) , вважає за необхідне в цій частині позов задовольнити в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 46085,84 грн.

Суд вважає, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого потерпілому ОСОБА_6 була спричинена моральна шкода, яка полягає в глибоких моральних та душевних стражданнях, пов`язаних із отриманими травмами.

Такі обставини свідчать про завдання потерпілому моральної шкоди в розумінні положень ст.23 ЦК України та згідно до вказаної норми матеріального права та ст.1168 ЦК України заслуговує відшкодування грішми за рахунок обвинуваченого.

При цьому слід зазначити, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як не має і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

При визначенні розміру заподіяної потерпілому моральної шкоди суд відповідно до вимог ст. 23, 1167 ЦК України поряд з глибиною душевних страждань, яку зазнав потерпілий, з урахуванням інших обставин, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає за необхідне позов в частині відшкодування моральної шкоди задовольнити частково і стягнути з ОСОБА_4 80000 грн. на користь потерпілого.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду при розгляді справи № 328/1109/19 зробила правовий висновок, відповідно до якого витрати на правову допомогу, понесені у кримінальному провадженні, не є збитками, що можуть бути стягнуті шляхом подання цивільного позову до обвинуваченого, оскільки вони мають різну правову природу.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу розглянути відповідно до вимог глави 8 розділу І КПК України.

Положеннями ч.1 ст.124 КПК України встановлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

До таких витрат відповідно до п.1 ч.1 ст.118 КПК України належать витрати на правову допомогу.

Згідно з п.3 ч.1 ст.91 КПК України розмір процесуальних витрат, належить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Чинне кримінальне процесуальне законодавство України не встановлює чіткого переліку доказів, які необхідно надати суду на підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу, однак зобов`язує надати докази на підтвердження розміру процесуальних витрат, у тому числі на правову допомогу, що входить до предмета доказування у кримінальному провадженні (ст. 91 КПК).

Обов`язковим переліком документів, на підтвердження відповідних витрат, незалежно від юрисдикції спору, є: договір про надання правової допомоги; розрахунок наданих послуг з їх детальним описом; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо) (висновки, викладені у постановах ВС у справах No 821/227/17, No 726/549/19, No 810/3806/18, No 199/3939/18-ц, No 466/9758/16-ц, ВП у справі No 826/1216/16).

За висновком, викладеним у п. 21 додаткової постанови ВП від 19.02.2020 у справі No 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.

Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, суд має враховувати складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціну позову та (або) значення справи для сторони (постанова КЦС від 23.06.2022 у справі No 607/4341/20).

З досліджених судом письмових доказів, наданих в обґрунтування понесених потерпілим витрат, судом встановлено, що понесені процесуальні витрати у кримінальному провадженні у вигляді витрат на професійну правову допомогу, документально підтверджені, відповідають критеріям реальності адвокатських витрат, розумності їхнього розміру, а тому вони підлягають стягненню з обвинуваченого.

Інші процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_4 в порядку виконання даного вироку.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 46085,84 грн. (сорок шість тисяч вісімдесят п`ять грн.. вісімдесят чотири коп..) у рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 80000 (вісімдесят тисяч) грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

У решті позовних вимог ОСОБА_6 відмовити.

Процесуальні витрати пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого на суму 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн. стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 .

Речові докази: 5 оптичних дисків з відеозаписами проведення слідчих експериментів зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_13