Справа № 362/4017/25
Провадження № 1-кп/362/578/25
ВИРОК

Іменем України

19.06.2025 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Василькові Київської області угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0001458, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.05.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в російській федерації, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, непрацевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 200 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

ВСТАНОВИВ:

02.06.2025 з Офісу Генерального прокурора до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001458, відомості про яке 19.05.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, разом з угодою про визнання винуватості, укладеною 29.05.2025 між прокурором у вказаному кримінальному провадженні та підозрюваним у цьому ж кримінальному провадженні ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 .

Так, з обвинувального акта та угоди про визнання винуватості вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 , усвідомлюючи незаконність своїх дій, не пізніше 16.11.2022 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , за попередньою змовою з іншою ОСОБОЮ, досудове розслідування відносно якої здійснюється в окремому провадженні, та іншими невстановленими особами, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення і отримання незаконних (неконтрольованих державою) доходів, не маючи ліцензії Національного банку України, забезпечив надання послуг з обміну (вводу, виводу) заборонених електронних грошей шляхом використання забороненої платіжної системи АТ "МІЖНАРОДНИЙ РЕЗЕРВНИЙ БАНК" (колишня назва АТ "СБЕРБАНК") , при цьому порушив положення наступних актів законодавства України: статей 1, 10, 57, 59 Закону України "Про платіжні послуги" та Положення про випуск електронних грошей та здійснення платіжних операцій з ними, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 29.09.2022 № 210, якими визначено правові вимоги щодо випуску та використання електронних грошей в Україні.

Зокрема, статтею 10 Закону України "Про платіжні послуги" визначено вичерпний перелік надавачів платіжних послуг, до числа яких входять: банки, філії іноземних банків; платіжні установи (у тому числі малі платіжні установи); філії іноземних платіжних установ; установи електронних грошей; фінансові установи, що мають право на надання платіжних послуг; оператори поштового зв`язку; надавачі нефінансових платіжних послуг; Національний банк України; органи державної влади, органи місцевого самоврядування.

Вказані надавачі платіжних послуг мають право на провадження діяльності з надання фінансових платіжних послуг лише після отримання ними ліцензії відповідно до вимог названого Закону та за умови включення до Реєстру платіжної інфраструктури, якщо інше не передбачено Законом. Особи, які здійснюють діяльність без ліцензії та/або включення до Реєстру платіжної інфраструктури, якщо така авторизація діяльності вимагається відповідно до Закону України "Про платіжні послуги", несуть відповідальність згідно із законом (частини третя, тринадцята статті 10 названого Закону).

Пунктом 15-1 Постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 № 18 "Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану" заборонено:

1) зарахування коштів на рахунки клієнтів фізичних осіб за переказами, ініційованими з використанням електронних платіжних засобів, емітованих учасниками (учасниками, що здійснюють свою діяльність на території Російської Федерації та Республіки Білорусь) міжнародних карткових платіжних систем (платіжних систем, які зареєстровані Національним банком України та відомості щодо яких унесені до Реєстру платіжних систем, систем розрахунків, учасників цих систем та операторів послуг платіжної інфраструктури);

2) приймати в Україні електронні платіжні засоби (уключаючи перекази, здійснення розрахунків та видачу готівки), емітовані учасниками (учасниками, що здійснюють свою діяльність на території Російської Федерації та Республіки Білорусь) міжнародних карткових платіжних систем (платіжних систем, які зареєстровані Національним банком України та відомості щодо яких унесені до Реєстру платіжних систем, систем розрахунків, учасників цих систем та операторів послуг платіжної інфраструктури).

Рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 11.03.2021 "Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)", введеним в дію Указом Президента України від 19.03.2021 № 107/2021 (з урахуванням внесених змін), застосовано низку обмежувальних заходів стосовно АТ "МІЖНАРОДНИЙ РЕЗЕРВНИЙ БАНК" (колишня назва АТ "СБЕРБАНК") , юридична адреса: місто Київ, вул. Володимирська, 46, що виразилися у повному припиненні та забороні діяльності на території України строком на 3 роки - до 19.03.2024.

Відповідно до введених в дію санкцій стосовно АТ "МІЖНАРОДНИЙ РЕЗЕРВНИЙ БАНК" (колишня назва АТ "СБЕРБАНК"), , Національним банком України скасовано реєстрацію внутрішньодержавної системи розрахунків, відкликано (анульовано) ліцензії на переказ коштів у національній валюті без відкриття рахунків, скасовано реєстрацію учасника платіжних систем, скасовано реєстрацію оператора послуг платіжної інфраструктури.

З метою отримання незаконного доходу за сприяння у наданні послуг обміну (вводу, виводу) заборонених електронних грошей ОСОБА, досудове розслідування відносно якої здійснюється в окремому провадженні, за попередньою змовою зі ОСОБА_4 , в обов`язки якого входило технічне обслуговування та забезпечення безперебійної роботи Інтернет - ресурсу для безпосереднього надання послуг з обміну, вводу, виводу електронних коштів, та іншими невстановленими особами, діючи без ліцензії (дозволу) Національного банку України на обмін та переказ коштів у національній валюті, без відкриття рахунків та не будучи комерційним агентом з розрахунків у сфері використання електронних грошей, забезпечуючи роботу та використовуючи спеціально створений Інтернет - ресурс з доменним ім`ям "ІНФОРМАЦІЯ_4" (на якому технологічно надається можливість створення клієнтами заявок на обмін електронних коштів з рахунків АТ "МІЖНАРОДНИЙ РЕЗЕРВНИЙ БАНК" (колишня назва АТ "СБЕРБАНК"), , безпосередньо надали послуги з обміну, вводу, виводу електронних коштів через заборонену платіжну систему на території України.

ОСОБА_4 з метою отримання незаконного доходу за сприяння у наданні послуг обміну (вводу, виводу) заборонених електронних грошей, за попередньою змовою з ОСОБОЮ, досудове розслідування відносно якої здійснюється в окремому провадженні, та іншими невстановленими особами, діючи без ліцензії (дозволу) Національного банку України на обмін та переказ коштів у національній валюті, без відкриття рахунків та не будучи комерційним агентом з розрахунків у сфері використання електронних грошей, забезпечуючи роботу та використовуючи спеціально створений Інтернет - ресурс з доменним ім`ям "ІНФОРМАЦІЯ_4" (на якому технологічно надається можливість створення клієнтами заявок на обмін електронних коштів з рахунків АТ "МІЖНАРОДНИЙ РЕЗЕРВНИЙ БАНК" (колишня назва АТ "СБЕРБАНК"), , безпосередньо надали послуги з обміну, вводу, виводу електронних коштів через заборонену платіжну систему на території України.

Так, в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 16.11.2022, перебуваючи за адресою: Київська область, село Гатне, вул. Чумацька, буд. 10-Б, ОСОБА, досудове розслідування відносно якої здійснюється в окремому провадженні, будучи розробником та адміністратором Інтернет - ресурсу з доменним ім`ям "ІНФОРМАЦІЯ_4", користуючись поштовою скринькою " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", за попередньою змовою групою осіб за участі ОСОБА_4 , який перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , користуючись поштовою скринькою " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", будучи одним з адміністраторів Інтернет - ресурсу з доменним ім`ям " ІНФОРМАЦІЯ_4 ", забезпечував його безперебійну роботу, технічно обслуговуючи, за участі інших невстановлених осіб, які використовуючи наступні поштові скриньки: " ІНФОРМАЦІЯ_5 ", " ІНФОРМАЦІЯ_6 ", " ІНФОРМАЦІЯ_7 ", також мали повноваження адміністраторів та виконували дії для забезпечення функціонування Інтернет - ресурсу з доменним ім`ям " ІНФОРМАЦІЯ_4 ", з використанням банківських платіжних карток (до яких мали доступ та здійснювали контроль обігу коштів і електронних грошей) емітованих АТ "МІЖНАРОДНИЙ РЕЗЕРВНИЙ БАНК" (колишня назва АТ "СБЕРБАНК") № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 ; № НОМЕР_3 ; № НОМЕР_4 ; № НОМЕР_5 ; емітованих в АТ КБ "Приватбанк" № НОМЕР_6 ; № НОМЕР_7 ; № НОМЕР_7 ; емітованих в АТ "Універсал Банк" № НОМЕР_8 , налаштували Інтернет - ресурс з доменним ім`ям " ІНФОРМАЦІЯ_4 " та приступили до обміну (вводу, виводу) заборонених електронних грошей.

Так, з метою реалізації злочинного плану, за період часу з 16.11.2022 по 19.03.2024, діючи за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_4 , забезпечуючи безперебійну роботу Інтернет - ресурсу з доменним ім`ям "ІНФОРМАЦІЯ_4", за попередньою змовою групою осіб разом з ОСОБОЮ, досудове розслідування відносно якої здійснюється в окремому провадженні, та іншими невстановленими особами, з метою особистого збагачення і отримання незаконного (неконтрольованого державою) доходу за сприяння у наданні послуг обміну (вводу, виводу) заборонених електронних грошей, здійснили 503 обміни (ввід, вивід) електронних грошей через заборонену платіжну систему на території України, чим неправомірно використали електроні гроші.

Такі дії ОСОБА_4 сторона обвинувачення кваліфікувала за частиною другою статті 200 КК України як неправомірне використання електронних грошей, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 314 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Судом встановлено, що угода про визнання винуватості укладена 29 травня 2025 року в приміщенні Офісу Генерального прокурора за адресою: місто Київ, вул. Різницька, 13/15, у порядку, передбаченому статтями 468, 469, 472 КПК України, в рамках кримінального провадження №0001458, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.05.2025.

Сторонами цієї угоди є:

прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління протидії кримінальним правопорушенням у сфері кібербезпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , якому на підставі статті 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0001458, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.05.2025;

обвинувачений (підозрюваний) у вказаному кримінальному провадженні - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Угода про визнання винуватості укладена між сторонами за участю захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 .

Згідно з вказаною угодою сторони дійшли згоди щодо всіх істотних для кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за частиною другою статті 200 КК України, обвинувачений повністю визнав свою винуватість. Також вказаною угодою сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 200 КК України, у виді штрафу в розмірі 7000 (семи тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Угода про визнання винуватості також містить інформацію щодо роз`яснення належним чином обвинуваченому про наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України; про наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

Угода про визнання винуватості скріплена підписами сторін (прокурора та обвинуваченого), а також підписана захисником.

У підготовчому судовому засіданні прокурор зазначив, що при укладанні угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене в угоді покарання. Повідомив, що йому зрозумілі наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені частиною другою статті 473 КПК України. Також заявив клопотання про скасування застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у разі затвердження судом угоди про визнання винуватості. Вважає, що у зв`язку з укладанням угоди про визнання винуватості і затвердження її судом подальше застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді застави є недоцільним.

Обвинувачений у судовому засіданні беззастережно визнав себе винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 200 КК України, за викладених в угоді про визнання винуватості обставин, та просив затвердити угоду, укладену між ним та прокурором, вказав, що угода підписана без насильства, примусу чи погроз, в присутності захисника, не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в самій угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, передбачені частиною четвертою статті 474 КПК України. Також обвинувачений в повній мірі розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, а саме: обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України та відмову від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Захисник щодо затвердження угоди не заперечував, додатково підтвердив факт розуміння обвинуваченим наслідків і умов укладання угоди, добровільність укладення сторонами угоди. Клопотав перед судом про повернення застави обвинуваченому, яка була ним сплачена.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, перевіривши вказану угоду, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що укладення угоди є добровільним, угода повністю відповідає вимогам статей 469, 472 КПК України та може бути затверджена судом.

Так, сформульоване в угоді обвинувачення відображає істотні фактичні обставини, які є тотожними викладу обставин в обвинувальному акті, та містить усі істотні обставини вчинення обвинуваченим певного діяння; таке діяння відповідає зазначеній правовій кваліфікації за частиною другою статті 200 КК України - неправомірне використання електронних грошей, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

За частиною четвертою статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена, зокрема, у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення, передбачене частиною другою статті 200 КК України, відповідно до статті 12 КК України є нетяжким злочином. Відповідно до змісту обвинувального акта потерпілі у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Суд переконався, що угода укладена сторонами добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Дослідивши угоду, суд встановив, що умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, зокрема, і з огляду на те, що: обставини викладеного обвинувачення відповідно до статті 17 КПК України не можуть бути використані на підтвердження винуватості будь-яких інших осіб, окрім обвинуваченого у цьому провадженні; угодою не вирішується питання щодо майна третіх осіб; судом не здійснювалось дослідження та оцінка правомірності дій інших осіб та не встановлювалась наявність чи відсутність їх винуватості. З метою недопущення порушення презумпції невинуватості інших осіб суд у вироку виключив дані, які б давали можливість ідентифікувати осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, окрім даних про обвинуваченого.

Суд також установив, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та/або закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна, умови угоди не порушують інтересів суспільства, відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; наявні фактичні підстави для визнання обвинуваченим винуватості. Отже, жодних підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених частиною сьомою статті 474 КПК України, судом не встановлено.

Зі змісту угоди вбачається, що покарання сторонами угоди визначено відповідно до положень статей 12, 50, 65 - 67 КК України, а саме: у межах санкції частини другої статті 200 КК України, з урахуванням характеру та ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, від якого потерпілих немає, будь-якої майнової, моральної, фізичної шкоди не завдано, даних про особу ОСОБА_4 , обставин, що пом`якшують покарання, відсутності обставин, що його обтяжують.

Таким чином, суд вважає, що узгоджене сторонами угоди покарання відповідає загальним засадам його призначення, які встановлені законом України про кримінальну відповідальність.

З огляду на наведене, ураховуючи відповідно до статей 65-67 КК України тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, відсутність потерпілих у кримінальному провадженні та завданої майнової чи фізичної шкоди, особу винного, його ставлення до скоєного, те, що він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненому злочині, на обліку в лікаря нарколога чи лікаря психіатра не перебуває, раніше не судимий, наявність обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого (щире каяття), та відсутність обставин, що його обтяжують, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому узгоджене сторонами за угодою про визнання винуватості покарання в межах санкції частини другої статті 200 КК України у виді штрафу в розмірі 7000 (семи тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 119 000 (сто дев`ятнадцять тисяч) гривень.

Підсумовуючи викладене, суд робить висновок про доцільність затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлявся.

До ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 01.04.2025 у справі № 757/14173/25-к застосовано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, яка була внесена 01.04.2025 ОСОБА_4 на відповідний рахунок Державної казначейської служби України у м. Києві згідно з квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки від 01.04.2025, копія якої міститься в матеріалах справи. За клопотанням прокурора, підтриманим стороною захисту, застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід підлягає скасуванню, а застава - поверненню обвинуваченому як заставодавцю.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує в порядку статті 100 КПК України. При цьому суд враховує, що речові докази у кримінальному провадженні за повідомленням прокурора не були засобом чи знаряддям вчинення злочину, не зберегли на собі його сліди, на сьогодні перебувають на зберіганні в Департаменті контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері інформаційної безпеки Служби безпеки України.

Керуючись статтями 100, 177, 182, 314, 368-370, 373, 374, 468, 469, 472-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29 травня 2025 року між прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління протидії кримінальним правопорушенням у сфері кібербезпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 та обвинуваченим (підозрюваним) ОСОБА_4 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні №0001458, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.05.2025.

2. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 200 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу в розмірі 7000 (семи тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 119 000 (сто дев`ятнадцять тисяч) гривень.

3. Скасувати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави, застосований ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 01.04.2025 у справі № 757/14173/25-к.

4. Грошові кошти в розмірі 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, внесені на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України у місті Києві № UA1012089 в якості застави за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , згідно з ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 01.04.2025 у справі № 757/14173/25-к, - повернути ОСОБА_4 як заставодавцю після набрання вироком законної сили.

5. Речові докази у кримінальному провадженні: 12 жорстких дисків; 2 SD флешносія; відеокамеру 70MAY; 11 лазерних носіїв інформації; маршрутизацію s/n: ТОХ201217670; Ipad imei: НОМЕР_9 ; ноутбук Lenovo s/n: LV-003DN; ноутбук MacBook Pro s/n: CO2SKAK1BR53; маршрутизатор Xiaomi 0923; мобільний телефон марки "МІ"; мобільний телефон "Nokia" imei: НОМЕР_10 ; мобільний телефон Poco imei: НОМЕР_11 , imei: НОМЕР_12 ; жорсткий диск s/n:6RA3DW36; маршрутизатор TP-Link; маршрутизатор intr Vision; чорнові записи; системний блок Game max; системний блок Garant; системний блок "LG", які належать ОСОБА_4 та перебувають на зберіганні в Департаменті контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері інформаційної безпеки Служби безпеки України, - після набрання вироком законної сили повернути за належністю ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області з урахуванням особливостей апеляційного оскарження, передбачених частиною четвертою статті 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1