Житомирський апеляційний суд
Справа №274/999/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/522/25
Категорія ч.1 ст.309 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 11 лютого 2025 року, яким засуджено

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гальчин Бердичівського району Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- ч. 1 ст. 309 КК України та призначено йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

На підставі пунктів 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України зобов`язано ОСОБА_8 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду ухвалено обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_8 не застосовувався.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави витрати на проведення Житомирським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром судової експертизи матеріалів, речовин та виробів, які становлять 3183 (три тисячі сто вісімдесят три) гривні 60 коп.

Речові докази після набрання вироком законної сили: психотропну речовину МДМА (3, 4 - метилендіоксиметамфетамін), загальною масою 0,4082г., яка зберігається в спец - пакеті експертної служби № 6082105 в спеціальному приміщенні ГУНП в Житомирській області ухвалено знищити.

ВСТАНОВИЛА:

Як встановив суд, 14.01.2025 близько 17 години 30 хвилин ОСОБА_8 , проходячи по вул. Березневій в с. Осикове Бердичівського району Житомирської області, на землі виявив згорток обмотаний прозорою ізоляційною стрічкою, в середині якого знаходилось п`ять таблеток блакитного кольору, зовні схожих на психотропні.

В цей же час, день, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, реалізуючи який ОСОБА_8 взяв вказаний згорток та помістив його до лівої кишені куртки, тим самим незаконно придбавши психотропну речовину та в подальшому незаконно зберігав її без мети збуту.

В подальшому, 14.01.2025 в період часу з 18 год. 34 хв. по 18 год. 51 хв. під час огляду місця події за адресою с. Осикове вул. Березнева, 25 Бердичівського району Житомирської області працівниками поліції Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області у ОСОБА_8 було вилучено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - МДМА, загальною масою 0,4082 г., яку ОСОБА_8 незаконно придбав, зберігав без мети збуту та добровільно видав працівникам поліції.

Кримінальна відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, передбачена ч. 1 ст. 309 КК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання, та призначити ОСОБА_8 за ч.1 ст. 309 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 1(одна) тисяча неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

На думку при призначенні покарання обвинуваченому, судом не в повній мірі дотримано вимог Закону України про кримінальну відповідальність.

Вказує, що судом не враховано дані про особу обвинуваченого, який є учасником бойових дій, вину визнав повністю, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, офіційно працює, інвалід 3 групи, обставини, що пом`якшують покарання.

Крім того, ОСОБА_8 негативно ставиться до вчиненого, щиро кається та вважає, що мав місце тяжкий збіг обставин.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник до суду не з`явилися, були належним чином повідомлені про розгляд, в апеляційній скарзі не порушується питання про погіршення становища обвинуваченого, доказів, які свідчать про поважну причину неявки в суд, дата якого була визначена завчасно, ще 27.03.2025 р. не надали, а тому колегія суддів вважає за можливе слухати справу у їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про фактичні обставини кримінального провадження та доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується сукупністю досліджених під час судового розгляду і наведених у вироку доказів, є обґрунтованими і законними і в апеляційному порядку не оспорюються.

Не оспорюється в апеляційній скарзі також правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 309 КК України.

Відповідно до положень ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до загальних засад призначення кримінального покарання, передбачених ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

З кримінального провадження вбачається, що суд призначаючи ОСОБА_8 покарання в повній мірі не дотримався вказаних вимог закону.

Відповідно до ч.1 ст.309 КК України незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або пробаційним наглядом на строк до п`яти років, або обмеженням волі на той самий строк.

Суд призначаючи ОСОБА_8 покарання зазначив, що враховує, обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке є проступком, обставину, що пом`якшує покарання щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не одружений, не працевлаштований, має інвалідність ІІІ групи, захворювання пов?язане з захистом Батьківщини, на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Крім того, судом враховано, що на момент призначення покарання обвинувачений не працює, а тому призначив йому покарання у пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

Однак, суд першої інстанції не навів висновків, чому вважає за неможливе призначити ОСОБА_8 , з врахуванням цих обставин та даних про особу обвинуваченого, який захищав Україну від ворога та став інвалідом, більш м`яке покарання у виді штрафу і чому таке покарання буде недостатнім для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

На переконання колегії суддів, доводи апеляційної скарги сторони захисту про пом`якшення покарання ОСОБА_8 заслуговують на увагу, оскільки враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення лише один епізод придбання та зберігання психотропну речовину без мети збуту, тяжкість вчиненого, дані про особі обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується, має інвалідність ІІІ групи, захворювання пов?язане з захистом Батьківщини, вчинив кримінальне правопорушення внаслідок збігу тяжких обставин.

Крім того, захисник надав апеляційному суду докази, що на даний час обвинувачений ОСОБА_8 офіційно працевлаштований на ПП «Асторія» різноробочим, що підтверджує наявність доходу обвинуваченого та можливість виконання покарання у виді штрафу.

Також, з жовтня 2024 року ОСОБА_8 отримує пенсію по інвалідності, що підтверджується довідкою про доходи.

З огляду на викладене, на думку колегії суддів, можливо призначити ОСОБА_8 мінімальне покарання в межах санкції ч.1 ст.309 КК України, яке буде достатнім та необхідним для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що вирок суду першої інстанції, в частині призначеного покарання підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок його суворості та неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 11 лютого 2025 року щодо ОСОБА_8 - в частині призначеного покарання змінити.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

В решті вирок залишити без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до Касаційного Кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: