Справа № 588/461/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2025 р. м. Охтирка

Колегія суддів Охтирського міськрайонного суду Сумської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

законного представника

потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 / в режимі відео конференції/,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Охтирка клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000331 від 27 грудня 2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно- технічною освітою, не одруженого, не працевлаштованого, в порядку ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 152 КК України,

УСТАНОВИЛА:

З 11квітня 2025 року в провадженні Охтирського міськрайонного суду Сумської області перебуває на розгляді обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 грудня 2024 року за № 0000331, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 152 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_7 ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Сумської області від 27 грудня 2024 року застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 25 лютого 2025 року, який було продовжено ухвалами Тростянецького районного суду Сумської області, в останнє до 24 травня 2025 року.

13 травня 2025 року від прокурора Тростянецького відділу Охтирської окружної прокуратури ОСОБА_9 надійшло клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке обґрунтував тим, що дії обвинуваченого кваліфіковано за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст152 КК України. Підозра є обґрунтованою та підтверджена матеріалами кримінального провадження. Інкриміноване ОСОБА_7 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 152 КК України, є тяжким злочином, санкція статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, яке він вчинив під час перебування під запобіжним заходом у вигляді домашнього арешту, так як є обвинуваченим в іншому кримінальному провадженні за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 361 КК України, яке розглядається Лебединським районним судом Сумської області. Вважає, що більш м`які запобіжні заходи, не зможуть запобігти ризикам, зазначеним в ст. 177 КПК України. Судовий розгляд тільки розпочато, ще не допитані свідки та неповнолітня потерпіла, що дає підстави вважати, що будучи на свободі, ОСОБА_7 може впливати на цих осіб та переховуватися від суду. На даний час ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_7 , не зменшились та існують на теперішній час. Просить суд продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Прокурор та законний представник неповнолітньої потерпілої в судовому засіданні підтримали клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обвинувачений, його захисник заперечували проти задоволення клопотання прокурора, останній зазначив, що обвинуваченому можливо застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки ризики, на які посилається прокурор, відсутні.

Неповнолітня потерпіла ОСОБА_10 та її представник, адвокат ОСОБА_11 , в судове засідання не прибули, будучи повідомленими належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

З урахуванням думки учасників судового розгляду колегія суддів вважає за можливо розглянути клопотання прокурора без їх участі.

Вивчивши матеріали справи /в межах заявленого клопотання/, заслухавши думку учасників кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Виключною метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до частин 4-5 ст. 199 КПК України суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Прокурор не має права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Як вказано в ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою, суд керується загальними приписами, якими врегульовано застосування запобіжних заходів, з урахуванням додаткових відомостей щодо продовження існування ризиків, які стали підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, наявність обвинувачення у вчиненні ОСОБА_7 злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені пунктами 1-5 частини першою статті 177 КПК України, є визначеною законом підставою продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, відповідно до ст. 178 КПК України, окрім наявності ризику, зазначеному у пунктах 1- 5 ч. 1 статті 177 цього Кодексу, суд приймає до уваги: відсутність нарікань на стан здоров`я обвинуваченого, його сімейний стан, те, що він не одружений, не має утриманців, офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність в нього міцних соціальних зв`язків.

При вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд оцінює тяжкість інкримінованого обвинуваченому злочину, його наслідки, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим. При цьому суд звертає увагу на те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, в порядку ст. 89 КК України є не судимою особою, крім цього кримінального провадження, відносно нього є ще інше кримінальне провадження в провадженні Лебединського районного суду Сумської області, що свідчить про його схильність до вчинення кримінальних правопорушень та можливість продовження вчинення кримінальних правопорушень.

Наразі судом досліджуються докази, свідки та потерпіла ще не допитані, потерпіла є неповнолітньою, перебуває з обвинуваченим у родинних відносинах, проживає з ним в одному населеному пункті, що дає підстави суду дійти висновку, що, будучи на свободі, обвинувачений може впливати на цих осіб, а також переховуватися від суду.

За таких обставин, наведені прокурором ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, суд вважає доведеними.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму ВСУ від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строку тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Виходячи з п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод позбавлення свободи захід настільки суровий, що виправдати його можна лише у разі, коли інші, менш суворі заходи були розглянуті й визнані недостатніми для того, щоб забезпечити особисті або державні інтереси, які вимагають такого тримання під вартою.

Відтак, ретельно оцінивши в сукупності всі обставини справи та дані, що характеризують спосіб життя ОСОБА_7 , колегія суддів дійшла висновку, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, тому йому необхідно продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Запобіжний захід у вигляді його тримання під вартою є співмірним і доцільним задля забезпечення дієвості цього кримінального провадження. Виключно застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою здатен забезпечити запобігання ризику переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на потерпілу, свідків, продовження вчинення інших кримінальних правопорушень.

Встановлені дані в сукупності вказують на підвищену небезпеку як самого діяння, так і особи обвинуваченого, а також на те, що обставини, які враховувалися судом при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, не змінилися та не перестали існувати.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною 4 цієї статті.

Оскільки злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_7 , пов`язаний із застосуванням насильства, підстави для визначення розміру застави відсутні.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 197, 199, 315, 331 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Задовольнити клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Продовжити в кримінальному провадженні № 0000331 від 27 грудня 2024 року обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15- ч. 3 ст. 152 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, починаючи з 14 травня 2025 року до 12 липня 2025 року включно, без визначення розміру застави з подальшим утриманням в державній установі «Сумський слідчий ізолятор».

Визначити строк дії цієї ухвали до 24 години 00 хвилин 12 липня 2025 року.

Копію ухвали направити начальнику ДУ «Сумський слідчий ізолятор» для виконання та вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Сумського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали проголошено 14 травня 2025 року о 16 годині 00 хвилин.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3