провадження №: 1-кс/752/6122/25
У Х В А Л А

про арешт майна

17.07.2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора відділу прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000015, відомості щодо якого внесені 14.04.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді звернувся прокурор із вказаним клопотанням, в якому просив накласти арешт на майно, яке вилучене 15.07.2025 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон марки Samsung Galaxy S24+ з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім-карткою оператора ПрАТ «Водафон Україна» з номером НОМЕР_3 ; грошові кошти в сумі 300 доларів США, купюрами номіналом по 100 доларів США, серії купюр: FB16017097А B2, HL67483253G L12, HK07512323D K11.

Прокурор обґрунтовує клопотання тим, що слідчим управлінням ГУНП в АР Крим та м. Севастополі проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000015, відомості щодо якого внесені 14.04.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , маючи умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення громадян України через державний кордон України поза визначеними пунктами пропуску, з порушенням визначеного порядку перетину державного кордону, встановленого Законами України «Про державний кордон України» та «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 , достовірно знаючи, що Указом Президента України від 15.04.2025 р №235/2025, який затверджено Законом від 16.04.2025 р. №356-IX, строк дії воєнного стану в Україні подовжено на 90 діб, тобто до 07.08.2025, у зв`язку з чим, діють обмеження на виїзд за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, маючи зареєстрований акаунт у додатку для мобільних пристроїв «Telegram» під ніком « ОСОБА_6 » з нікнеймом « ОСОБА_7 » у телеграм каналі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » розміщений за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 14.04.2025 о 10.45 год. опублікував оголошення, адресоване до всіх учасників телеграм-каналу, з пропозицією організувати переправлення через державний кордон України всіх бажаючих осіб, які є учасниками даного Телеграм-каналу.

ОСОБА_8 , дізнавшись про подібні повідомлення ОСОБА_5 звернувся до нього із проханням, про допомогу у виїзді за кордон. Під час спілкування ОСОБА_5 пояснив, йому що загальна вартість послуг із переправлення через кордон буде коштувати 9000 доларів США. При цьому, йому як організатору ОСОБА_8 має заплатити 1500 доларів США. Надалі, упродовж двох тижнів із ним має зв`язатись знайомий ОСОБА_5 , який має вивезти ОСОБА_8 із м. Києва до м. Ужгорода. За такі послуги ОСОБА_8 має передати цій особі 4500 доларів США. Після прибуття у м. Ужгород, інші, невстановлені досудовим розслідуванням особи, на автомобілі мають вивезти ОСОБА_8 через державний кордон до найближчого населеного пункту в Угорщині. За ці послуги він має віддати вказаним невстановленим особам ще 3000 доларів США.

23.05.2025 о 16 год. 12 хв. у м. Києві по вул. Микільсько-Слобідська, 63 діючи під контролем правоохоронних органів ОСОБА_8 , під час зустрічі із ОСОБА_5 передав йому 1500 доларів США, як оплату за перший етап надання послуг із переправлення через державний кордон України поза визначеними пунктами пропуску, після чого останній пообіцяв йому, що із ним зв`яжеться його знайомий та проінструктує про подальші дії. Встановлено, що ОСОБА_5 до вчинення своїх дій залучив ОСОБА_9 , який, з його слів, мав відвезти ОСОБА_8 до м. Ужгород.

15.07.2025 на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_10 . Разом з цим, в ході обшуку виявлено та вилучено вищевказані речі, про що зазначено протоколі обшуку.

Враховуючи вищевикладене, вказані речі мають значення речового доказу у вказаному кримінальному провадженні, з метою забезпечення їх збереження та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, знищення, а також проведення оглядів, призначення та проведення ряду криміналістичних експертиз, вилучення інформації яка зберігається на вказаному мобільному телефоні, у зв`язку з цим, прокурор просить задовольнити вказане клопотання.

В судове засідання прокурор не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином. До початку розгляду вказаного клопотання подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності. При цьому, з метою недопущення приховування, пошкодження, зникнення, втрати, знищення вищевказаного майна, а також його незаконного відчуження, просив розглянути вказане клопотання без виклику власника майна або його представника.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Положеннями ч. 1 ст. 107 КПК України визначено, що рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію.

Враховуючи вищевказані положення КПК України, слідчий суддя вважає за можливо розглянути клопотання за відсутності прокурора, власника майна та його представника та без фіксування судового засідання за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів.

Слідчий суддя, вивчивши вказане клопотання та додані до нього документи, вважає необхідним задовольнити клопотання, виходячи з наступного.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 19.06.2025 року надано дозвіл на проведення обшуку приміщення за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_10 (ІПН НОМЕР_4 ), з метою виявлення та фіксація відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте в результаті його вчинення.

Одночасно з цим, слід зазначити, що під час внесення клопотання про проведення обшуку та надання дозволу на проведення обшуку, як слідчим, так і слідчим суддею заздалегідь не може бути встановлено які саме речі та документи необхідно вилучити з метою встановлення обставин вчиненого кримінального правопорушення.

Під час проведення обшуку 15.07.2025 за вищевказаною адресою, у відповідності до ст.ст. 223, 235 КПК України, виявлено та вилучено вищевказане майно, про що зазначено у протоколі обшуку.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, а також одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду, що передбачено ч. 2 ст. 168 КПК України.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст.235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Як вбачається із матеріалів клопотання, прокурор подав вказане клопотання про арешт майна 15.07.2025, що підтверджується відміткою на поданому клопотанні, а розподілене на слідчого суддю 16.07.2025, що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду.

Частиною 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема: збереження речових доказів.

Постановою слідчого СУ ГУНП в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі ОСОБА_11 від 15.07.2025 виявлене та вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000015.

Разом з тим, прокурор у вказаному клопотанні зазначив, що грошові кошти відповідають тим купюрам, що були вручені ОСОБА_8 для подальшої передачі 23.05.2025 під контролем правоохоронних органів ОСОБА_5 , який обіцяв організувати незаконний перетин державного кордону, тобто є такими, що отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення

Положеннями ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку, що вилучене майно за вищевказаною адресою, відповідає вимогам ч. 1 ст. 98 КПК України і у встановленому закону порядку, визнано речовим доказом.

У відповідності до ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, при вирішенні питання про арешт майна враховує правові підстави для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданнями кримінального провадження, а також наслідки арешту майна.

Слідчий суддя, у відповідності до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна враховує правові підстави для арешту майна, а саме те, що вилучені речі та документи визнані речовими доказами, оскільки не вжиття вказаних заходів може призвести до непередбачених наслідків, у тому числі до приховування, пошкодження, зникнення, втрати, знищення вищевказаних речей і документів, у зв`язку з цим, слідчий суддя вважає необхідним накласти арешт на вищевказане майно.

З огляду на викладене та враховуючи наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, слідчий суддя приходить до висновку, що у ході досудового розслідування виникла обґрунтована необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно з метою збереження речових доказів, у зв`язку із цим, клопотання прокурора про арешт майна підлягає задоволенню, до скасування арешту у встановленому законом порядку.

Керуючись ст.ст. 372, 376 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні №0000015, відомості щодо якого внесені 14.04.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, на майно, яке вилучене 15.07.2025 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон марки Samsung Galaxy S24+ з ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 з сім-карткою оператора ПрАТ «Водафон Україна» з номером НОМЕР_3 ; грошові кошти в сумі 300 доларів США, купюрами номіналом по 100 доларів США, серії купюр: FB16017097А B2, HL67483253G L12, HK07512323D K11.

Ухвала виконується негайно слідчим та прокурором.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1