Справа № 357/3946/24
У Х В А Л А

про заставу

05 серпня 2025 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді застави стосовно:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Гребінки Київської області, громадянин України, депутат Гребінківської селищної ради Київської області VIII скликання, одружений, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000436, яке внесене до ЄРДР 02 листопада 2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367, ч. 2 ст. 367 КК України,

У С Т А Н О В И В:

на розгляд слідчого судді надійшло клопотання прокурора ОСОБА_3 , про обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді застави в розмірі 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень та зобов`язання підозрюваного ОСОБА_4 , протягом двох місяців, виконувати такі обов`язки:

- не відлучатися за межі Білоцерківського району без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання, засобів зв`язку;

- утримуватися від спілкування з особами, які брали участь, як поняті під час проведення слідчих дій, свідками у кримінальному провадженні: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 щодо обставин викладених у письмовому повідомленні про підозру ОСОБА_4 ;

- здати на зберігання до територіального підрозділу Державної міграційної служби України свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Вказане клопотання вмотивоване тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 367 КК України.

Обґрунтованість підозри підтверджується письмовими доказами (актами виконаних будівельних робіт, договорами про надання послуг із зимового утримання тощо), висновками експертів, показами свідків та іншими доказами, які не підлягають розголошенню.

Зараз виникла необхідність в обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави.

Це викликано тим, що в ході досудового розслідування установлені ризики, передбачені п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити спроби переховуватися від органів досудового розслідування чи суду; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Прокурор вмотивував ризик переховування від органів досудового розслідування та суду тяжкістю покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_4 .

Ризик незаконного впливу на свідків, прокурор мотивував тим, що підозрюваний ОСОБА_4 знайомий зі свідками, які є його колегами та проживають в Білоцерківському районі.

Прокурор вважав, що в разі обрання підозрюваному ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів, таких як особиста порука чи особисте зобов`язання , орган досудового розслідування буде позбавлений можливості в повній мірі забезпечити виконання завдання кримінального провадження та попередити спілкування підозрюваного ОСОБА_4 з іншими учасникам кримінального провадження, здійснення впливу на свідків, а також його неявку для проведення слідчих (розшукових) дій.

Прокурор вважав, що заставу підозрюваному ОСОБА_4 слід визначити в розмірі 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

Такий розмір, він обґрунтовував, посилаючись на тяжкість підозри, майновий стан підозрюваного, суму майнової шкоди.

У ході розгляду, прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання за обставин та підстав зазначених у клопотанні.

Крім цього, він зазначав, що ризик переховування від органів досудового розслідування або суду, окрім тяжкості покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_4 обґрунтовується тим, що останній обізнаний про невідворотність та вагомість передбаченого законом покарання за вчинений злочин. Крім того, майновий стан підозрюваного ОСОБА_4 та майновий стан членів його сім`ї свідчить, що останній має фінансову можливість забезпечити належні умови проживання для себе та членів сім`ї, під час переховування від органу досудового розслідування.

До того ж, підозрюваний ОСОБА_4 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон, що розширює його можливості залишити територію України та можливість нелегального перетину кордону.

Своєю чергою, на обґрунтування ризику незаконного впливу на свідків, прокурор зазначав, що свідки обвинувачення ще не допитані судом, а тому вони під тиском можуть змінити свої показання або відмовитись від їх дачі.

До того ж, він вважав, що для здійснення тиску не обов`язково знати свідків особисто, їх контактні дані є в матеріалах справи, ознайомившись з ними, підозрюваний ОСОБА_4 може знайти свідків, щоб здійснити незаконний вплив на них.

Щодо впливу підозрюваного ОСОБА_4 на кримінальне провадження іншим чином, прокурор зазначав, що встановлюючи такий ризик, він керувався тим, що докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та усі учасники задіяні під час вчинення злочину ще не встановлені, однак, вони можуть бути доступні підозрюваному, що вказує на ризик впливу на них.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти поданого клопотання.

Захисник ОСОБА_5 просила відмовити в задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_3 .

Подане заперечення обґрунтовувала тим, що ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду відсутній, оскільки обґрунтований виключно тяжкістю покарання. Крім того, він нівелюється поведінкою підозрюваного, який прибуває до слідчого для участі у слідчих (розшукових) діях, прибув на розгляд запобіжного заходу. Зараз немає умов для втечі, оскільки діє комендантська година, блокпости та патрулі, що ускладнює пересування.

До того ж, підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні неумисного нетяжкого злочину, що суттєво знижує рівень суспільної небезпечності у порівнянні з іншими насильницькими чи тяжкими злочинами, має міцні соціальні зв`язки, а саме постійне місце роботи, дружину, двох дітей, раніше не судимий.

Захисник звертала увагу, що ОСОБА_4 не може впливати на свідків, оскільки вони допитані із застосуванням відеофіксації, що саме по собі є застережним чинником для свідків від зміни показів. Крім того, частина свідків дала покази на користь підозрюваного ОСОБА_4 , а самі покази свідків у кримінальному провадженні мають другорядну роль.

Вказувала, що реальної загрози безпеки свідків немає. Такого висновку, вона дійшла, з огляду на те, що немає зареєстрованих кримінальних проваджень за фактами незаконного впливу на свідків, або застосування до них заходів безпеки. На даний час, жодний свідок покази не змінив. Крім того, сторона обвинувачення до клопотання долучила копії протоколів допиту свідків, які не містять видалених даних, для унеможливлення ідентифікації таких осіб, що свідчить про те, що сама вона фактично не бачить ризику впливу на свідків.

Захисник звертала увагу, що сторона обвинувачення не вказала, яким іншим чином, підозрюваний ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню. Досудове розслідування у кримінальному провадженні триває 638 днів, що зважаючи на кількість осіб, які задіяні в ньому, є достатнім часом, щоб зібрати усі докази. До того ж, слідчим суддею арештована значна кількість доказів, а до іншої частини підозрюваний ОСОБА_4 не має доступу, оскільки це матеріали отримані за результатами тимчасового доступу.

Також, захисник звертала увагу, що розмір застави, який просить прокурор, належним чином не обґрунтований та є непомірним для підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки він має зарплату в розмірі 33 235 (тридцять три тисячі двісті тридцять п`ять) гривень, за які він має утримувати двох дітей та витрачати додаткові кошти на дорогу на роботу та з роботи.

Захисник вважала, що слідчий суддя, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 , має врахувати, що останній характеризується позитивно, нагороджувався почесними грамотами; раніше не судимий; не має кримінальних зв`язків; не вчиняв будь-яких дій, які перешкоджають правосуддю; до адміністративної відповідальності не притягався; речі та документи не знищував та не ховав; алкоголем не зловживає.

Крім цього, захисник вважала, що вручена ОСОБА_4 підозра необґрунтована, не підтверджується наданими доказами, а докази надані на її підтвердження є недопустимими.

У цьому контексті захисник зазначав, що до клопотання прокурора не додане повідомлення про підозру, посадова інструкція, а установлена сума збитків є некоректною. До того ж, акти приймання будівельних робіт та договори про надання послуг із зимового утримання м. Біла Церква, не підписувалися підозрюваним ОСОБА_4 , що свідчить про його непричетність до події кримінального правопорушення.

Слідчий суддя заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши надані матеріали з кримінального провадження, дійшла до висновку, що клопотання підлягає задоволенню частково.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою (ч. 3 ст. 176 КПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Як з`ясовано прокурором поставлене питання про обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: (1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; (2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; (3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: (1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; (2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; (3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; (4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; (5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; (6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; (7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; (8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; (9) носити електронний засіб контролю.

Отже, слідчий суддя, під час розгляду питання про обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний перевірити наявність в особи процесуального статусу підозрюваного; обґрунтованість пред`явленої підозри; а також, наявність підстав вважати, що підозрюваний може вчинити одну з дій, передбачених ст. 177 КПК України і на яку посилається прокурор; недостатність більш м`яких запобіжних заходів, для попередження однієї з дій, передбачених ст. 177 КПК України та врахувати, обставини, перелік яких міститься в ст. 178 КПК України.

Отож, для початку слідчий суддя визначається, чи набув ОСОБА_4 процесуальний статус підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Слідчим суддею установлено, що повідомлення про підозру вручене ОСОБА_4 під розписку 29 липня 2025 року.

Отже, з цієї дати, ОСОБА_4 набув процесуального статусу підозрюваного.

Щодо обґрунтованості пред`явленої підозри, слідчий суддя зазначає, що у КПК України не міститься визначення обґрунтованої підозри.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Отож, для вирішення питання про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 слідчий суддя звертається до практики Європейського суду з прав людини.

У своїх рішеннях, Європейський суд з прав людини визначив фактичний і юридичний критерії обґрунтованості підозри.

За першим з них, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (див. рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п.32).

За другим, окрім фактичної сторони, існування «обґрунтованої підозри» у значенні статті 5 § 1 (c) вимагає, щоб факти, на які посилається, можна було розумно вважати такими, що підпадають під один із розділів, що описують злочинну поведінку в Кримінальному кодексі (див. рішення у справі «Влох проти Польщі» (Wloch v. Poland) від 19 жовтня 2000 року, п.109).

Згідно з повідомленням про підозру від 29 липня 2025 року, ОСОБА_4 підозрюється у службовій недбалості, тобто невиконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди державним інтересам, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, а також у службовій недбалості, тобто невиконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

На підтвердження обґрунтованості підозри, слідчому судді надані такі матеріали, які досліджені в судовому засіданні: витяг з ЄРДР (а.с. 6-14); копія акту № 87 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2023 року (а.с. 17-21); копія акту № 92 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2023 року (а.с. 22-25); копія акту № 93 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2023 року (а.с. 26-29); копія акту № 88 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2023 року (а.с. 30-32); копія акту № 5 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2024 року (а.с. 33-36); копія акту № 1 приймання виконаних будівельних робіт за січень 2024 року (а.с. 37-40); копія договору № 721/2022 від 27 грудня 2022 року (а.с. 41-50); копія договору № 24/2023 від 13 січня 2023 року (а.с. 51-60); копія договору № 2294/2023 від 27 листопада 2023 року (а.с. 61-73); висновок експерта від 22 жовтня 2024 року № 1902/10-2024 (а.с. 74-140); копія висновку експерта від 18 березня 2025 року № 246/03/46-25 (а.с. 141-206); копія висновку експерта від 23 жовтня 2024 року № СЕ-19/111-24/59844-ДД (а.с. 209-227); копія протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 03 червня 2024 року (а.с. 228-233); копія протоколу допиту свідка ОСОБА_14 від 30 травня 2024 року (а.с. 234-239); копія протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 25 листопада 2024 року (а.с. 240-244); копія протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 25 листопада 2024 року (а.с. 245-249); копія протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 25 листопада 2024 року (а.с. 250-254); копія протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 26 листопада 2024 року (а.с. 255-259); копія протоколу допиту свідка ОСОБА_13 від 27 листопада 2024 року (а.с. 260-269); копія повідомлення про підозру від 29 липня 2025 року (а.с. 270-278); копія посадової інструкції начальника відділу санітарного утримання та озеленення об`єктів благоустрою управління благоустрою та екології департаменту житлово-комунального господарства Білоцерківської міської ради.

Слідчий суддя вважає, що описані в підозрі обставини та досліджені матеріали з кримінального провадження, підтверджують версію досудового розслідування про те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень

Слідчий суддя вважає, що кваліфікація діянь, описаних в підозрі, ґрунтується на вимогах КК України, оскільки обставини зазначені в підозрі об`єктивно вказують на усі ознаки вказаних в них кримінальних правопорушень.

Отож, слідчому судді доведена обґрунтованість врученої ОСОБА_4 підозри, за фактичним та юридичним критеріями.

Варто зауважити, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень (стаття 198 КПК України).

Слідчий суддя відхиляє доводи захисника про недопустимість наданих прокурором доказів, оскільки, згідно з частиною першою статті 89 КПК України слідчий суддя не є суб`єктом оцінки доказів на предмет їх допустимості, таку оцінку може здійснити лише суд під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення кінцевого судового рішення у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя зазначає, що слідчий обґрунтовуючи своє клопотання посилався на наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя зазначає, що згідно із п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (п. 21 рішення ЄСПЛ у справі «Подвезько проти України», заява № 74297/11, від 12 лютого 2015 року). У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти (п. 33 рішення ЄСПЛ у справі «W. v. Switzerland» від 26 січня 1993 року). Сама по собі відсутність постійного місця проживання не свідчить про ризик втечі (п. 128 рішення ЄСПЛ у справі «Oleksandr Makarov v. russia», заява № 15217/07 від 12 березня 2009 року).

Отже, ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду оцінюється, з огляду на ступінь тяжкості можливого покарання, яке загрожує особі, її моральні переконання, майновий стан, зв`язки з місцем проживання тощо.

Слідчий суддя зазначає, що згідно зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 367 КК України є кримінальним проступком, а ч. 2 ст. 367 КК України нетяжким злочином.

Максимальне покарання, яке передбачає санкція вказаних норм позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Слідчий суддя вважає, що таке покарання є вагомим мотивом для майбутньої втечі та переховування підозрюваного ОСОБА_4 .

Слідчим суддею установлено, що підозрюваний ОСОБА_4 одружений, має постійне місце роботи, двох неповнолітніх дітей, що свідчить про наявність в останнього міцних соціальних зв`язків за місцем його проживання.

Слідчий суддя, що з огляду на незначний час, що пройшов з моменту вручення підозри, вагомість зібраних доказів, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_4 дійшла висновку, що останній може вчинити спроби переховування органу досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення покарання.

У цьому контексті, слідчий суддя також врахував майновий стан підозрюваного ОСОБА_4 та його членів сім`ї, який дозволяє забезпечити належні умови проживання для себе та членів сім`ї, під час переховування від органу досудового розслідування.

До того ж, слідчий суддя врахував наявність, що ОСОБА_4 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон, що розширює його можливості залишити територію України та можливість нелегального перетину кордону.

Слідчий суддя вважає, що належна процесуальна поведінка, з огляду на незначний час, який пройшов з дня вручення підозри ОСОБА_4 , не свідчить про відсутність ризику переховування від органу досудового розслідування та/або суду.

Щодо ризику незаконного впливу на свідків, слідчий суддя погоджується зі стороною захисту, що реальної загрози зміни показів свідками немає, оскільки вони повідомлялися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів, а як свідчать протоколи їх допиту, їх показання зафіксовані на відеозапис, а тому зміна ними показів може мати наслідком кримінальну відповідальність вказаних осіб.

Слідчий суддя вважає, що вказане є достатнім запобіжником можливої зміни свідками свідчень.

Відкидаючи вказаний ризик, слідчий суддя також врахував, що зараз немає відомостей, що ОСОБА_4 намагався вплинути на свідків, зокрема, звернень таких свідків про застосування до них заходів безпеки, або вчинення кримінальних правопорушень стосовно них.

Своєю чергою, будь-яких обставин, які свідчать, що ОСОБА_4 може впливати на кримінальне провадження іншим чином, слідчому судді не наведено.

Отож, слідчий суддя вважає доведеним наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що попередити ризик переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та/або суду, зараз може виключно застава, оскільки, на відміну від особистого зобов`язання, вона передбачає можливість стягнення її в дохід держави у разі невиконанні підозрюваним обов`язків.

Своєю чергою, поручителі в ОСОБА_4 відсутні.

Отже, оскільки слідчому судді доведені усі обставини передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, відповідно до ч. 5 ст. 194 КК України, слідчий суддя обирає підозрюваному ОСОБА_4 запропонований прокурором запобіжний захід у вигляді застави.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» від 19 листопада 2024 року № 4059-IX, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 3028 гривень.

Слідчий суддя з огляду на установлені ризики, розмір шкоди, заявленої у кримінальному провадженні, дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , його майновий та сімейний стан, вважає за необхідне установити останньому заставу в розмірі десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 30 280 (тридцять тисяч двісті вісімдесят) гривень 00 копійок та покласти на нього такі обов`язки, строком на 2 (два) місяці:

- не відлучатися за межі Білоцерківського району без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання;

- здати на зберігання до територіального підрозділу Державної міграційної служби України свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Слідчий суддя не встановлює підозрюваному обов`язок повідомляти про зміну засобів зв`язку, оскільки ч. 5 ст. 194 КПК України, права встановлювати такий обов`язок у слідчого судді немає.

Також, слідчий суддя відкидає обов`язок не спілкуватися зі свідками, оскільки ризику впливу на свідків слідчим суддею не установлено.

Своєю чергою, слідчий суддя відхиляє запропонований прокурором обов`язок ОСОБА_4 носити електронний засіб контролю, оскільки вважає, що наявні в останнього соціальні зв`язки, свідчать, що ризик переховування є незначним.

Визначаючи вищевказаний запобіжний захід слідчий суддя врахував також обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України:

(1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення;

(2) тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

(3) вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 ;

(4) міцність соціальних зв`язків ОСОБА_4 , який одружений, має двох неповнолітніх дітей;

(5) наявність у ОСОБА_4 постійного місця роботи;

(6) репутацію підозрюваного ОСОБА_4 , який характеризується позитивно, отримував подяки;

(7) майновий стан підозрюваного ОСОБА_4 , який отримує заробітну плату в розмірі 33 235 грн., відповідно до декларації має збереження;

(8) відсутність судимостей у підозрюваного ОСОБА_4 ;

(9) відсутність у нього інших підозр, чи обвинувальних актів стосовно нього;

(10) розмір майнової шкоди, заявленої стороною обвинувачення 767 050 грн.;

(11) низький ризик продовження чи повторення протиправної поведінки підозрюваним ОСОБА_4 .

Отже, за викладених підстав, слідчий суддя задовольняє клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу частково.

Керуючись ст. 131, 175, 177, 178, 194, 202, 205, 309-310 КПК України, слідча суддя

П О С Т А Н О В И В :

клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді застави, - задовольнити частково.

Обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у виді застави в розмірі десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 30 280 (тридцять тисяч двісті вісімдесят) гривень 00 копійок.

Застава має бути внесена не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу, а документи, що це підтверджує має бути наданий слідчому, прокурору, суду.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26268119, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО): 820172, рахунок отримувача: UA0018661.

Згідно з ч. 5 ст. 194 КПК України, визначити ОСОБА_4 такі обов`язки:

- не відлучатися за межі Білоцерківського району без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання;

- здати на зберігання до територіального підрозділу Державної міграційної служби України свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Встановити строк дії покладених обов`язків, в межах строку досудового розслідування, тобто до 29 вересня 2025 року (включно).

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Повний текст ухвали проголошений о 08:30 год. 11 серпня 2025 року.

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1