Провадження № 1-кп/366/132/25
Справа № 366/3542/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року Іванківський районний суд Київської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел-ща. Іванків кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000122 від 11.09.2024, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Горностайпіль, Вишгородського (Іванківського) району, Київської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не інваліда, не депутата, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 126-*1 КК України, -

встановив:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що о 16 годині 00 хвилин, за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 насильство в сім`ї, а саме: ображав нецензурною лайкою, кидався в бійку, чим міг завдати шкоди психологічному здоров`ю ОСОБА_5 внаслідок чого було викликано працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_4 .

За вищевказані протиправні дії постановою Іванківського районного суду Київської області від 19.02.2024 (справа № 366/3646/23, провадження № 3/366/372/24) ОСОБА_4 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_4 , 03.01.2024 року, о 07 годині 30 хвилин, за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 насильство в сім`ї, а саме: ображав нецензурною лайкою, чим міг завдати шкоди психологічному здоров`ю ОСОБА_5 внаслідок чого було викликано працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_4 .

За вищевказані протиправні дії постановою Іванківського районного суду Київської області від 02.02.2024 (справа № 366/230/24, провадження № 3/366/359/24) ОСОБА_4 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_4 , 20.01.2024 року, о 12 годині 08 хвилин, за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 насильство в сім`ї, а саме: ображав нецензурною лайкою, чим міг завдати шкоди психологічному здоров`ю ОСОБА_5 внаслідок чого було викликано працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_4 .

За вищевказані протиправні дії постановою Іванківського районного суду Київської області від 12.02.2024 (справа № 366/318/24, провадження № 3/366/432/24) ОСОБА_4 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_4 , 09.03.2024 року, о 17 годині 00 хвилин, за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 насильство в сім`ї, а саме: ображав нецензурною лайкою та кидався в бійку, чим міг завдати шкоди психологічному здоров`ю ОСОБА_5 внаслідок чого було викликано працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_4 .

За вищевказані протиправні дії постановою Іванківського районного суду Київської області від 02.04.2024 (справа № 366/785/24, провадження № 3/366/764/24) ОСОБА_4 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_4 , 10.03.2024 року, о 11 годині 00 хвилин, за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 насильство в сім`ї, а саме: ображав нецензурною лайкою та кидався в бійку, чим міг завдати шкоди психологічному здоров`ю ОСОБА_5 внаслідок чого було викликано працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_4 .

За вищевказані протиправні дії постановою Іванківського районного суду Київської області від 02.04.2024 (справа № 366/783/24, провадження № 3/366/763/24) ОСОБА_4 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_4 , 29.04.2024 року, о 00 годині 15 хвилин, за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 насильство в сім`ї, а саме: погрожував фізичною розправою, ображав нецензурною лайкою та кидався в бійку, чим міг завдати шкоди психологічному здоров`ю ОСОБА_5 внаслідок чого було викликано працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_4 .

За вищевказані протиправні дії постановою Іванківського районного суду Київської області від 06.06.2024 (справа № 366/1347/24, провадження № 3/366/1114/24) ОСОБА_4 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , о 10 годині 00 хвилин, за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї матері ОСОБА_5 насильство в сім`ї, а саме: ображав нецензурною лайкою, чим міг завдати шкоди психологічному здоров`ю ОСОБА_5 внаслідок чого було викликано працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_4 .

Внаслідок систематичних протиправних дій ОСОБА_4 відповідно до висновку експерта, ОСОБА_5 зазнала психологічних (моральних) страждань, зафіксовано комплекс негативних психоемоційних змін у вигляді сталої психоемоційної напруги з підвищеною тривожністю, розгубленістю почуттів, погіршеним настроєм, страхом за здоров`я та безпеку свого життя, переживанням почуттів образливості та приниженої гідності, що призводить до погіршення її соціального функціонування та зниженням якості поточного життя.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні домашнього насильства, тобто умисному систематичному вчиненню психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 126-1 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю і пояснив, що до них неодноразово додому приїздила поліції, оскільки він своїми протиправними діями ображав мати. Зазначив, що неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства. В скоєному розкаюється.

При цьому Суд зважає на висновок Верховного Суду щодо застосування ст. 349 КПК, який полягає в тому, що повне визнання обвинуваченим вини, не заперечення фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації своїх дій, правильне розуміння та усвідомлення змісту обставин злочину, в якому він обвинувачується, правових наслідків розгляду доказів за спрощеною процедурою, а також відсутність сумнівів у добровільності позиції щодо усвідомлення обвинуваченим цих обставин є обов`язковими передумовами можливості здійснення розгляду провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КК. (постанова ВС 02.02.2021року у справі №640/4713/19, провадження № 51-2155 км 20).

Суд, дотримуючись вищезазначених висновків Верховного Суду, у судовому засідання роз`яснив у доступній, чіткій та конкретизованій формі учасникам кримінального провадження суть даної норми з метою однакового, правильного і точного розуміння усіма учасниками її змісту та переконався у добровільності їх позицій.

Отже, під час допиту обвинуваченого, останній свою вину визнав. Пояснив, що проживає в одному будинку разом з матір`ю, у спільному побуті з матір`ю бувають непорозуміння. Обвинувачений підтвердив, що неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства.

На переконання суду, позиція обвинуваченого щодо визнання вини є добровільною.

Кримінальна відповідальність за ст.126-1 КК України настає за домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Отже основною ознакою домашнього насильства, як діяння, за яке передбачене покарання, є відносини, що склалися між особою, яка вчинила насильство, та особою, постраждалою від такого насильства, в результаті спільного побуту або спільного проживання і залежності постраждалої особи від особи, яка чинить що неї насильство.

В Законі також визначено, що запобігання домашньому насильству це система заходів, що здійснюються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, та спрямовані на підвищення рівня обізнаності суспільства щодо форм, причин і наслідків домашнього насильства, формування нетерпимого ставлення до насильницької моделі поведінки у приватних стосунках, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед до постраждалих дітей, викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків, а також будь-яких звичаїв і традицій, що на них ґрунтуються.

За системного аналізу наведених приписів закону Суд дійшов висновку, що поняття «домашнє насильство», як протиправне діяння, за яке передбачена кримінальна відповідальність, має увібрати в себе ознаки так званих «аб`юзивних» стосунків, тобто взаємин, в яких одна людина (насильник, кривдник) шляхом насильства (фізичного, сексуального, психологічного чи економічного) порушує особисті кордони іншої (постраждалої або жертви) з метою придушення волі та підкорення.

Крім того, за змістом норми ст. 126-1 КК України вчинення передбачених в ній дій мають утворювати не тільки певну систему, а і охоплюватися єдиним наміром (метою) підкорення потерпілого.

Отже, Верховний Суд звернув увагу, що домашнє насильство є системою взаємопов`язаних дій, які полягають у вчиненні систематичних дій (не менше трьох) і полягають у вчиненні фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи. Доведення факту систематичності актів домашнього насильства може здійснюватися різними засобами. В тому числі до комплексу таких систематичних дій можуть входити й один чи кілька епізодів такого насильства, за які особа була притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП. (постанова від 04.04.2024 у справі№755/4894/22,провадження №51-6608км23)

Верховний Суд зазначив, що систематичність характеризується як кількісним критерієм (багаторазовість періодично здійснюваних дій), так і якісним, яким є взаємозв`язок, внутрішня єдність, що утворює наполегливу протиправну поведінку винуватої особи стосовно певного потерпілого чи потерпілих. Той факт, що особу раніше притягували до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, не виключає наявності в її діях складу кримінального правопорушення, якщо вона продовжує вчиняти домашнє насильство, кількість епізодів яких загалом не менше трьох і ці систематичні дії потягли наслідки, визначені ст. 126-1 КК.

Натомість систематичність як ознака кримінально-караного діяння означає повторюваність тотожних чи схожих дій чи бездіяльності, кожне з яких само по собі може створювати враження незначного, але їх вчинення у своїй сукупності досягають того рівня якості, коли у цілому діяння набувають ознак кримінального правопорушення, призводячи до наслідків, визначених диспозицією ст. 126-1 КК (фізичні або психологічні страждання, розлади здоров`я, втрата працездатності, емоційна залежність або погіршення якості життя). (постанова від 14.06.2022у справі№ 585/3184/20провадження №51-5266км21).

Верховний Суд вказав, що домашнє насильство майже ніколи не становить собою окремий епізод, а зазвичай охоплює кумулятивне та взаємопов`язане фізичне, психологічне, сексуальне, емоційне, вербальне та фінансове насильство щодо близького члена сім`ї чи партнера, наслідки якого виходять за межі обставин окремого епізоду. Повторення послідовних епізодів насильства в особистих стосунках становить собою особливий контекст і динаміку домашнього насильства. Воно становить собою триваюче правопорушення, що характеризується продовжуваним зразком поведінки, в якому кожен окремий інцидент є цеглиною більш загального зразку поведінки.(постанова від 28.02.2023 у справі №725/4683/20 провадження №51-6067км21).

Проаналізувавши показання обвинуваченого, дослідивши обставини, що викладені в обвинувальному акті, за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом, Суд дійшов до висновку, що в діях обвинуваченого наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, оскільки, на думку Суду, має місце система діянь (адміністративних правопорушень), які були спрямовані на спричинення психологічних страждань потерпілої.

Суд вважає, що винуватість обвинуваченого у скоєному кримінальному правопорушенні доведена у повному обсязі і стороною обвинувачення дотримано стандарт доказування «поза розумним сумнівом».

Санкцією ст.126-1КК передбачено покарання у виді:

громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або

пробаційний нагляд на строк до п`яти років, або

обмеження волі на той самий строк, або позбавлення волі на строк до двох років.

Під час судового розгляду обвинувачений вину визнав і щиро покаявся, а тому Суд вважає, відповідно до пункту 1 частин першої ст. 66 КК України, цю обставину такою, що пом`якшує покарання обвинуваченого.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до статті 67 КК не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також бере до уваги, що санкція частини першої статті 126-1 КК передбачає альтернативні види покарань та враховує, що обвинувачений на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, скоїв нетяжкий злочин, раніше не судимий.

Також Суд бере до уваги загальну мету покарання, як заходу примусу, що застосовується від імені держави, яка полягає в тому, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами (ст. 50 КК).

У зв`язку із викладеним, Суд доходить висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді пробаційного нагляду строком на 3 (три) роки.

Підстав для обрання більш м`яких або тяжких покарань Суд не знаходить.

Також суд вважає, що до обвинуваченого слід застосувати обмежувальні заходи передбачені ст. 91-1 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Речових доказів у справі не має.

Експертизи не проводилися, експерти та спеціалісти не залучалися, процесуальних витрат, які підлягають відшкодування відповідно до 124 КПК не понесено.

Запобіжний захід обвинуваченому на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його застосування Суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376,392, 393, 395 Кримінального процесуального кодексу України, Суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 126-1 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 3 (три) роки.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини другої статті 59-1 Кримінального кодексу України зобов`язати ОСОБА_4 :

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано посаду (роботу);

Відповідно до частини першої ст. 49-2 Кримінально-виконавчого кодексу України строк покарання у виді пробаційного нагляду обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з дня постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до частини другої ст. 49-1 Кримінально-виконавчого кодексу України строк виконання вироку встановити не пізніше десяти днів з дня набрання ним законної сили.

Покласти на ОСОБА_4 на підставі ч. 1 ст. 91-1 КК України обов`язок проходження програми для кривдників строком на 3 (три) місяці.

Контроль за поведінкою обвинуваченого покласти на органи пробації за місцем його проживання.

Роз`яснити обвинуваченому, що умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених статтею 91-1 КК України, або умисне невиконання обмежувальних приписів, або умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 390-1 КК України.

Запобіжний захід не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_1