Справа № 202/6269/25
Провадження № 1-кс/202/4978/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпра клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000766 від 08.05.2024 року у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, громадянина України, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб, з визначенням застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Клопотання вмотивовано тим, що слідчим управлінням ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000766 від 08 травня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється Дніпропетровською обласною прокуратурою.

Встановлено, що ОСОБА_6 діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , з метою отримання незаконного прибутку, здійснювали пошук осіб, які перебувають у складному соціальному та матеріальному становищі, шляхом обману та використовуючи уразливе становище, здійснювали їх вербування. Для передачі іншим особам з метою подальшої трудової експлуатації.

02.07.2025 року ОСОБА_11 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

02.07.2025 року затриманому ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

02.07.2025 року слідчим відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_12 винесено постанову про уточнення анкетних даних, відповідно до якої у кримінальному провадженні №0000766 слід вважати вірними дані затриманої особи в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

03.07.2025 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

Підозра відносно ОСОБА_6 підтверджується та обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколом затримання ОСОБА_11 в порядку ст. 208 КПК України; протоколом обшуку від 02.07.2025 за адресою: АДРЕСА_1 ; протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 18.05.2025; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_13 від 20.06.2025 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з потерпілим від 20.06.2025; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Слідчий вказує, що наразі виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що існують ризики, що підозрюваний ОСОБА_6 може здійснити дії, передбачені п. 1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Ризик передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину та за вчинення якого кримінальним кодексом передбачено покарання у виді позбавлення волі до дванадцяти років з конфіскацією майна. У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, підозрюваний ОСОБА_6 усвідомлює невідворотність покарання за вчинене нею кримінальне правопорушення, а тому з метою уникнення відповідальності, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Окрім того, під час проведення негласних слідчих розшукових дій, задокументовано наявність у підозрюваного ОСОБА_6 матеріальних статків, а саме наявність певного розміру грошових коштів, отриманих в результаті довготривалої злочинної діяльності, які останній в подальшому може використовувати для тривалого переховування від органів досудового розслідування та суду, шляхом постійної зміни місця проживання, оренди автомобілів для пересування, тощо.

Одночасно з цим, маючи у розпорядженні значний розмір грошових коштів, підозрюваний може тривалий час переховуватись від органів досудового розслідування та суду у тому числі за кордоном. А, враховуючи те, що на території України оголошено воєнний стан, в разі виїзду ОСОБА_6 за межі території України, іноземні держави можуть в подальшому відмовити в екстрадиції останнього, посилаючись на небезпеку для його життя чи здоров`я, тощо.

Ризик передбачений п.2 ч.1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 , може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які використовувалися співучасниками кримінального правопорушення при підготовці до вчинення злочину, безпосередньої реалізації алгоритму злочинних дій щодо незаконного утримання осіб поза їх волі, примушування до праці, а також задля маскування злочинної діяльності.

Так, отримавши повідомлення про підозру, та розуміючи, які саме обставини інкримінуються, у які дати та час відбувались злочини, останній може знищити документи, чорнові записи щодо графіку проведення сільськогосподарських робіт особами яких примушували до робіт, які мають значення для досудового розслідування про які органу досудового розслідування можливо ще не відомо.

Таким чином, встановлено, що перебуваючи на свободі, підозрюваний може знищити, приховати або спотворити документи, які мають суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, місцезнаходження яких в теперішній час не встановлено, та/або надати відповідну вказівку підконтрольним йому особам.

Ризик передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_11 здійснював з використанням обману вербування потерплих, заради досягнення злочинної мети, і тому, знаходячись на свободі, може незаконно впливати на інших підозрюваних, свідків у провадженні, інших осіб, які в теперішній час невстановлені.

Підозрюваний знає спосіб зв`язку та місце проживання інших співучасників злочину, свідків та може здійснювати дії, направлені на їх подальше переховування від органів досудового розслідування. Одночасно з цим, в разі встановлення вказаних осіб, підозрюваний ОСОБА_11 шляхом погроз, шантажу або підкупу, може схилити вказаних осіб до надання певних показань, які будуть вигідні стороні захисту, або перешкоджати встановленню істини у даному кримінальному провадженні.

Ризик передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 , задокументовані численні факти вчинення злочинів відносно інших потерпілих, яких на теперішній час встановлюють, для відібрання заяви про вчинення кримінального правопорушення відносно них та в подальшому внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, протиправна діяльність підозрюваного є систематичною, умисною та пов`язаною із бажанням швидкого незаконного збагачення за рахунок вчинення злочинів. Вказані факти також дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , є схильним до вчинення кримінальних правопорушень, має низькі соціальні якості та перебуваючи на свободі може вчинити нові умисні злочини.

Слідчий вказує, що застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, а також що встановлені досудовим розслідуванням обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти настанню вказаних ризиків.

В ході розгляду прокурор клопотання підтримала, посилаючись на викладені у ньому обставини, наявність обґрунтованої підозри та обґрунтованих ризиків, зазначивши про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, посилаючись на тяжкість вчиненого злочину, у зв`язку з чим просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, встановивши розмір застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Слідчий в судовому засіданні підтримав позицію прокурора.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання посилаючись на необґрунтованість підозри та зазначив, що протоколи НСРД не містять фраз ОСОБА_6 про трудову експлуатацію осіб, також в переліку осіб на яких вказували потерпілі немає згадки про ОСОБА_6 . Окрім того, ризики на які посилається прокурор недоведені. У ОСОБА_6 на утриманні перебувають батьки інваліди, також є донька, але в свідоцтві про народження він не записаний батьком. Офіційно не працевлаштований, але підробляє на будівництві та ремонтує транспортні засоби. Просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання батьків.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника, також пояснив що він зареєстрований в свідоцтві про народження як ОСОБА_14 , але для оточуючих, всі знають його як ОСОБА_15 , що пов`язано із циганськими звичаями.

Вислухавши доводи сторін, дослідивши надані докази, слідчий суддя прийшов до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України, та вручення стороні захисту копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, здійснено з дотриманням строків, передбачених ч. 2 ст. 278 КПК України та ч. 2 ст. 184 КПК України відповідно.

Встановлено, що 08.05.2024 року до ЄРДР за №0000766 внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.149 КК України.

02.07.2025 року ОСОБА_11 , затримано в порядку ст. 208 КПК України.

02.07.2025 року затриманому ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

02.07.2025 року слідчим відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_12 винесено постанову про уточнення анкетних даних, відповідно до якої у кримінальному провадженні №0000766 слід вважати вірними дані затриманої особи в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

03.07.2025 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

Із доданих до клопотання доказів вбачається, що є всі підстави вважати що повідомлення про підозру є обґрунтованим, тому що достатньо підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: витягом з ЄРДР, протоколом затримання ОСОБА_11 в порядку ст. 208 КПК України; протоколом обшуку від 02.07.2025 за адресою: АДРЕСА_1 ; протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 18.05.2025; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_13 від 20.06.2025 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з потерпілим від 20.06.2025; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства", запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Вирішуючи питання про доведеність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

В ході судового розгляду встановлено, що є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , усвідомлюючи про невідворотність настання покарання за злочин, у вчиненні якого вона підозрюється, дійсно може переховуватись від органу досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Також слідчий суддя погоджується із існуванням ризиків, передбачених п.п. 2, 3, ч. 1 ст.177 КПК України та тим, що підозрюваний ОСОБА_6 може знищити, приховати або спотворити документи, які мають суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, місцезнаходження яких в теперішній час не встановлено, та/або надати відповідну вказівку підконтрольним йому особам. ОСОБА_6 знає спосіб зв`язку та місце проживання інших співучасників злочину, свідків та може здійснювати дії, направлені на їх подальше переховування від органів досудового розслідування. Одночасно з цим, в разі встановлення вказаних осіб, підозрювана шляхом погроз, шантажу або підкупу, може схилити вказаних осіб до надання певних показань, які будуть вигідні стороні захисту, або перешкоджати встановленню істини у даному кримінальному провадженні.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення органом досудового розслідування не доведений, та спростовується тим, що підозрюваний раніше не судимий.

Слідчим суддею прийнято до уваги відомості про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має на утриманні батьків похилого віку, батько є інвалідом 3 групи.

Слідчий суддя також враховує доводи сторони захисту, викладені на користь підозрюваного, але у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому досудовому розслідуванні кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення запобіганню процесуальних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Те, що на утриманні у підозрюваного перебуває неповнолітня дитина ОСОБА_16 не можуть бути прийняті до уваги, оскільки в свідоцтві про народження ОСОБА_17 зазначено батьком ОСОБА_18 . Сторона захисту стверджує, що відомості про батька внесені зі слів матері дитини, але будь-які докази на підтвердження цього відсутні.

Щодо доводів підозрюваного та його захисника про необґрунтованість підозри, суд зазначає, що на даній стадії кримінального провадження судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, зібраних органом досудового розслідування, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена у п. 175 рішення від 21.04.2011 р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 р., «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 р.).

На підставі ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Ні слідчим , ні прокурором не надано доказів про доход підозрюваного., який офіційно не працює. У разі обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою мінімальний розмір застави становить 80 прожиткових мінімумів , який для підозрюваного є непомірним.

На думку слідчого судді слідчим і прокурором не доведено неможливість застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, враховуючи відомості про особу підозрюваного у якої на утриманні перебуває батько інвалід

Враховуючи , що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України , особу підозрюваного, його роль в інкримінованому злочині, наявність ризиків, які слідчий суддя вважає доведеними, слідчий суддя вважає необхідним, з метою виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків,з урахуванням вимог ст. 181 КПК України, застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який полягає в забороні залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, окрім випадків евакуації або запобіганню загрозі життю, здоров`ю підозрюваного терміном на два місяці, з покладенням на нього обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На думку слідчого судді обрання більш м`якого запобіжного заходу , а саме, цілодобового домашнього арешту, буде достатнім та зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, які можуть бути усунуті шляхом покладення на підозрюваного певних обов`язків.

Так, згідно приписів ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.

Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Отже, слідчий суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обравши відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Керуючись ст.ст. 132,176-178, 183, 193, 194 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на 2 (два) місяці, тобто до 02 вересня 2025 року включно, з забороною залишати фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора або суду, окрім випадків необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та в разі виникнення надзвичайних ситуацій, які б унеможливлювали безпечне для життя та здоров`я перебування підозрюваного у житлі, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими у даному кримінальному провадженні

- здати паспорт для виїзду за кордон до районного відділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області.

Ухвала діє до 02.09.2025 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити на виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваної.

Контроль за виконанням покласти на слідчого в цьому кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1