У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_3 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000167 від 01.07.2025, за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 368 КК України, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

23 липня 2025 року до суду надійшло клопотання слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_3 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000167 від 01.07.2025, за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 368 КК України, про арешт майна.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 21 липня 2025 року затримано в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 368 КК України.

21 липня 2025 року в порядку ст. 233 КПК України у зв`язку із невідкладними випадками, а саме безпосереднім переслідуванням особи у вчиненні тяжкого злочину та у зв`язку з метою збереження майна, проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході чого виявлено та вилучено предмет неправомірної вигоди - грошові кошти в загальній сумі 2000 (дві тисячі) доларів США, номіналом по 100 доларів США, а саме імітаційні купюри: серія МВ 07247983С (20 банкнот), а також 2 особисті мобільні телефони ОСОБА_5 : мобільний телефон марки «Redmi 8» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 із сім-картою з номером НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки «Motorola» ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 із сім-картою з номером НОМЕР_6 .

Вказані вилучені речі (грошові кошти та мобільні телефони) постановою слідчого визнано речовими доказами у даному кримінальному проваджені.

За вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, згідно санкції вказаної частини статті, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років із конфіскацією майна.

На даний час виникла необхідність у накладенні арешту на вилучені речі, з метою збереження речових доказів, так як вони містять відомості про факт вчинення правопорушення, а також є предметом злочину.

А тому з метою забезпечення збереження речових доказів, орган досудового розслідування просить слідчого суддю накласти арешт на наступне майно, яке 21.07.2025 вилучено за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

-предмет неправомірної вигоди - грошові кошти в загальній сумі 2000 (дві тисячі) доларів США, номіналом по 100 доларів США, а саме імітаційні купюри: серія МВ 07247983С (20 банкнот);

-мобільний телефон марки «Redmi 8» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 із сім-картою з номером НОМЕР_3 ;

-мобільний телефон марки «Motorola» ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 із сім-картою з номером НОМЕР_6 .

Прокурор у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, клопотання підтримує та просить задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник у судове засідання не прибули, подали до суду клопотання про розгляд клопотання про арешт майна у їх відсутності, проти задоволення клопотання не заперечують.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Як встановлено слідчим суддею, що Шостим слідчим відділом (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000167 від 01.07.2025, за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 368 КК України.

З матеріалів клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що підставою для внесення до ЄРДР слугували матеріали правоохоронних, судових та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень.

З витягу з ЄРДР, а саме з короткого викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення вбачається, що службові особи правоохоронного органу розташованого на території Закарпатської області спільно з громадянами України з корисливих мотивів організували незаконне переправлення осіб чоловічої статі через державний кордон України

З протоколу обшуку від 21.07.2025 вбачається, що в порядку ст. 233 КПК України було проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено предмет неправомірної вигоди - грошові кошти в загальній сумі 2000 (дві тисячі) доларів США, номіналом по 100 доларів США, а саме імітаційні купюри: серія МВ 07247983С (20 банкнот), а також 2 особисті мобільні телефони ОСОБА_5 : мобільний телефон марки «Redmi 8» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 із сім-картою з номером НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки «Motorola» ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 із сім-картою з номером НОМЕР_6

Згідно постанови слідчого від 21.07.2025 року вищезазначене виявлене та вилучене майно визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Згідно ухвали слідчого судді від 22.07.2025 року надано стороні обвинувачення у кримінальному провадженні № 0000167 дозвіл на проведення обшуку у приміщенні будинку та приналежних нежитлових приміщеннях, за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_6 , та у якому фактично проживає ОСОБА_5 , який був проведений 21.07.2025 року та в ході якого виявлено та вилучено імітаційні грошові кошти в загальній сумі 2000 (дві тисячі) доларів США, номіналом по 100 доларів США, а саме імітаційні купюри: серія МВ 07247983С (20 банкнот), а також 2 особисті мобільні телефони ОСОБА_5 : мобільний телефон марки «Redmi 8» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 із сім-картою з номером НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки «Motorola» ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 із сім-картою з номером НОМЕР_6 .

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Як зазначено у ч. 3, 4 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Враховуючи, що є достатні підстави вважати, що виявлене та вилучене 21.07.2025 в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: предмет неправомірної вигоди - грошові кошти в загальній сумі 2000 (дві тисячі) доларів США, номіналом по 100 доларів США, а саме імітаційні купюри: серія МВ 07247983С (20 банкнот); мобільний телефон марки «Redmi 8» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 із сім-картою з номером НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки «Motorola» ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 із сім-картою з номером НОМЕР_6 , мають доказове значення у цьому кримінальному провадженні, суд вважає за необхідне клопотання задовольнити і накласти арешт на ці речі і документи.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучене в ході проведення обшуку 21.07.2025 року, майно, за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

-предмет неправомірної вигоди - грошові кошти в загальній сумі 2000 (дві тисячі) доларів США, номіналом по 100 доларів США, а саме імітаційні купюри: серія МВ 07247983С (20 банкнот);

-мобільний телефон марки «Redmi 8» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 із сім-картою з номером НОМЕР_3 ;

-мобільний телефон марки «Motorola» ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 із сім-картою з номером НОМЕР_6 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1