Провадження № 1-кс/577/1249/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" серпня 2025 р. м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі Сумської області клопотання слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, розлученого, раніше в силу ст. 89 КК України не судимого,

який підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И В :

19 серпня 2025 року слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором, про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначенням розміру застави.

Своє клопотання обгрунтовує тим, що 16.08.2025 року близько 16:00 год. ОСОБА_4 , рухаючись на велосипеді по автодорозі Р61 сполученням Батурин-Конотоп-Суми в напрямку м. Конотоп на відстані близько 1 км від м. Конотоп побачив раніше незнайомого ОСОБА_7 , який їхав на велосипеді у зустрічному напрямку до місця свого проживання в с. Калинівка Конотопського району. Зупинившись на узбіччі дороги, ОСОБА_4 попрохав у ОСОБА_7 закурити, а потім запропонував вжити спиртні напої. На таку пропозицію потерпілий погодився та надав ОСОБА_4 цигарку, а ОСОБА_4 дістав з кишені штанів та передав ОСОБА_7 пластикову пляшку із горілкою об`ємом 0,5 л, яку він одразу почав розпивати, присівши навшпиньки. У цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння майном ОСОБА_7 шляхом здійснення розбійного нападу на нього. Усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та суспільно-небезпечні наслідки від них, а також розуміючи, що потерпілий перебуває у стані алкогольного сп`яніння та у положенні сидячи, не може чинити активний опір його діям, ОСОБА_4 , діючи умисно, протиправно в умовах воєнного стану, введеного на всій території України згідно Указу президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 року та продовженого до 05.11.2025 року, підняв із землі цеглину, за допомогою якого завдав ОСОБА_7 один удар по голові в тім`яну ділянку, спричинивши ЗЧМТ, СГМ, забійну рану тім`яної ділянки голови, тим самим застосував до потерпілого фізичне насильство, небезпечне для його життя та здоров`я. Унаслідок удару по голові, ОСОБА_7 на деякий час втратив свідомість, чим скористався ОСОБА_4 , який зняв з плеча ОСОБА_7 сумку, у якій знаходилися мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 12С 3/64», вартістю 3999 грн., гаманець з грошовими коштами в сумі 300 грн., дві банківські картки «Ощадбанк», та з місця вчинення злочину зник, чим спричинив потерпілому майнову шкоду в загальному розмірі 4299 грн.

За вказаним фактом СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000796, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.08.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

17.08.2025 року о 17.20 год. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та 18.08.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлені ризики, передбачені у п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають обґрунтовані підстави для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Про існування вказаних ризиків свідчать такі обставини: ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину насильницького характеру, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, за вчинення якого йому загрожує суворе покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років. Характер інкримінованого злочину, що має підвищену суспільну небезпечність, характеризує ОСОБА_4 з негативного боку та свідчить про те, що він, перебуваючи на волі бажатиме ухилення від відповідальності і переховуватиметься від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєне. До того ж підозрюваний не має стійких соціальних зв`язків (сім`ї, рідних та близьких родичів), проживає сам, за місцем мешкання характеризується негативно, як особа, що зловживає спиртними напоями. ОСОБА_4 ніде не працює, не має законного джерела доходів, не зайнятий будь-якої суспільно-корисною працею. У минулому підозрюваний вже притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливого злочину та згідно вироку Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 09.04.2020 року був засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до 850 грн. штрафу, і хоча на даний час судимість за вказаним вироком погашена, підозрюваний, відбувши покарання на шлях виправлення не став та продовжив злочинну діяльність. Крім того, ОСОБА_4 у 2025 році притягувався до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 178 ч.1 КУпАП.

За таких обставин, з урахуванням наведених ризиків, застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є виправданим, а інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання вищезазначеним ризикам.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав і прохав його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 , кожен окремо, не заперечували в обґрунтованості пред`явленої підозри у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, але заперечували проти задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили застосувати домашній арешт.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, приходить висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 18 серпня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України (а.с. 26-27).

Відповідно до припису ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя переконався, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, який є особливо тяжким злочином та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна.

Досліджені додані до клопотання матеріали вказують на наявність вагомих фактів, які стали причиною виникнення підозри, найпереконливіші з яких: протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, протокол огляду місця події, протокол допиту потерпілого, протокол обшуку, протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, протоколи допиту підозрюваного, протокол проведення слідчого експерименту (а.с.4, 6-9, 11-13, 15-16, 17-19, 21-22, 28, 29-34).

Не вдаючись в оцінку даних доказів, та інших, зібраних на досудовому слідстві, слідчий суддя в той же час враховує об`єктивний характер встановлених фактів і приходить до висновку, що підозра підтверджується доказами, які є достатніми на даному етапі досудового розслідування.

При розгляді клопотання про взяття під варту слідчий суддя не вправі досліджувати докази, давати їм оцінку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини підозрюваного, розглядати і вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінальної справи по суті.

Тому всі докази перевірялися лише з точки зору обґрунтованості підозри та наявності ризиків.

Слідчий суддя вважає доведеним прокурором, що існують ризики підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення. Так, про існування вказаних ризиків свідчать такі обставини: ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину насильницького характеру, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, за вчинення якого йому загрожує суворе покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років. Характер інкримінованого злочину, що має підвищену суспільну небезпечність, характеризує ОСОБА_4 з негативного боку та свідчить про те, що він, перебуваючи на волі бажатиме ухилення від відповідальності і переховуватиметься від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєне. До того ж підозрюваний не має стійких соціальних зв`язків (сім`ї, рідних та близьких родичів), проживає сам, за місцем мешкання характеризується негативно, як особа, що зловживає спиртними напоями. ОСОБА_4 ніде не працює, не має законного джерела доходів не зайнятий будь-якої суспільно-корисною працею. У минулому підозрюваний вже притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливого злочину та згідно вироку Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 09.04.2020 року був засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до 850 грн. штрафу, і хоча на даний час судимість за вказаним вироком погашена, підозрюваний, відбувши покарання на шлях виправлення не став та продовжив злочинну діяльність. Крім того, ОСОБА_4 у 2025 році притягувався до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 178 ч.1 КУпАП.

Крім того, вирішуючи питання про наявність зазначених вище ризиків та про те, який саме запобіжний захід забезпечить належну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя згідно з вимогами ст. 178 КПК України враховує, що оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, зокрема Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991).

У справі «Іліков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів»

У рішенні по справі «W. проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

Згідно практики Європейського суду з прав людини рішення суду про застосування до підозрюваного запобіжного заходу повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відтак, на даний час у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

За таких обставин саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігання спробі, зазначеній у п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Оскільки, в судовому засіданні не здобуто відомостей, які безумовно свідчили про неможливість тримання підозрюваного під вартою, зокрема за станом здоров`я, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України, суд доходить переконанню, що застосування інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних прав та обов`язків.

У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає, що ОСОБА_4 в якості запобіжного заходу слід обрати саме тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Згідно ст. 183 КПК України слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та ст. 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, який вчиненого із застосуванням насильства, що було вчинено ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 197, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави - задовольнити

Застосувати до ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у скоєнні кримінального правопорушень, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 14 жовтня 2025 року до 24 год. 00 хв.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Згідно п.1 ч.4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177-178 КПК України, суд вважає за потрібне розмір застави не визначати.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним протягом 5 днів з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддяОСОБА_1