ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2628/25 Справа № 205/4489/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

в режимі відеоконференції

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Новокодацького районного суду м.Дніпра від 09 травня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою Новокодацького районного суду м.Дніпра від 09 травня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Відмовляючи у задоволенні заяви суд першої інстанції вказав, що хоч за вироком суду ОСОБА_7 і відбув більше ніж 2/3 частини строку призначеного покарання, водночас, вивчивши відомості про особу засудженого, його поведінку протягом всього строку відбування покарання, його попередні судимості, врахувавши, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально з урахуванням усіх даних в сукупності і є правом, а не обов`язком суду, суд першої інстанції зробив висновок, що у задоволенні заяви засудженого необхідно відмовити.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить застосувати до нього ст. 82 КК України.

Обгрунтовуючи свої вимоги зазначає, що відбув більше 2/3 строку призначеного покарання, працевлаштований. Вважає, що відмова у задоволенні його заяви через його судимості є не справедливою.

Позиції учасників судового провадження.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити її в повному обсязі.

Прокурор заперечував щодо задоволення апеляційної скарги засудженого, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без зміни.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню на таких підставах.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. У разі заміни невідбутої частини основного покарання більш м`яким засудженого може бути звільнено також і від додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше третини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі; 3) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

З вищенаведених положень закону про кримінальну відповідальність вбачається, що головною передумовою для застосування до особи більш мякого покарання є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт того, що засуджений став на шлях виправлення.

Застосування більш мякого покарання застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.

Згідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

З матеріалів провадження слідує, що ОСОБА_7 засуджений вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 грудня 2022 року за ч.1 ст.125 КК України до 160 годин громадських робіт, на підставі ч.1 ст.71, п.2 «г» ч.1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком повністю приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 червня 2022 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 - ч.2 ст.185, ч.3 ст.15 - ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, та остаточно визначено покарання у вигляді 6 років 20 днів позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання засудженим 18 січня 2023 року.

Кінець строку відбування покарання засудженим 04 липня 2026 року.

Згідно наявної в матеріалах провадження характеристики на ОСОБА_7 останнійв в місцях позбавлення волі знаходиться з 03 лютого 2023 року. За час перебування в державній установі «Криворізька установа виконання покарань (№3)» заохочень або стягнень не мав. За час перебування в державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 45)» отримав 2 заохочення, стягнення не застосовувались. 14 жовтня 2024 року прибув до державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)», режим відбування покарання не порушує, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, стягнень не має. Працевлаштований в цеху з виробництва МПП. За сумлінне ставлення до праці отримав 1 заохочення, а також має 2 заохочення за підсумками роботи в третьому кварталі 2023 року та в першому кварталі 2024 року.

Окрім того, засуджений провину у скоєному злочину визнав, до виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, виконує передбачені законом вимоги персоналу.

Враховуючи вище наведене, вимоги закону та роз`яснення, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, апеляційний суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_7 своїм ставленням до вчиненого кримінального правопорушення, щирим розкаянням, доброю поведінкою під час відбування покарання, виявленим бажанням до праці, відсутністю стягнень, доводить, що він став на шлях виправлення. Таким чином, сукупність наведених обставин та відбуття більшої половини строку покарання свідчить про можливість застосування до засудженого ОСОБА_7 положень ст. 82 КК України та заміни невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на обмеження волі.

З огляду на викладене, доводи засудженого ОСОБА_7 про наявність підстав для заміни йому невідбутої частини покарання більш м`яким апеляційний суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з постановленням нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 537, 539 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Новокодацького районного суду м.Дніпра від 09 травня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою заяву засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш мяким задовольнити.

Замінити засудженому ОСОБА_7 невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на обмеження волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4