ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/825/23
Провадження №1-кс/477/484/25
УХВАЛА

про арешт майна

02 травня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Вітовського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві клопотання прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000013 від 15 березня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 191 КК України про арешт майна

ВСТАНОВИВ:

30 квітня 2025 року прокурор відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000013 від 15 березня 2023 року із клопотанням про накладення арешту на майно, що було вилучено 29 квітня 2025 року під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування поданого клопотання вказує, що СУ ГУНП в Миколаївській області за фактом заволодіння бюджетними коштами шляхом залучення до виконання будівельних робіт підконтрольних підприємств що призвело до виконання робіт не в повному обсязі за завищеними цінами 15 березня 2023 року внесено відомості до ЄРДР за №0000013 та розпочато досудове розслідування за частиною четвертою статті 191 КК України.

Оскільки органом досудового розслідування було зібрано достатньо доказів, що до протиправної діяльності за фактом розтрати та привласнення бюджетних коштів може бути причетним ОСОБА_4 , 29 квітня 2025 року в межах вказаного кримінального провадження, на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від проведено обшук житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено речі та документи згідно переліку.

Оскільки майно, вилучене в ході проведення обшуку, що здійснено на підставі ухвали слідчого судді, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже відповідає критеріям речових доказів, визначених частиною першою статті 98 КПК України, тому з метою забезпечення збереження речових доказів прокурор ОСОБА_3 звернувся з даним клопотанням.

У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився, подавши заяву про розгляд клопотання за його відсутності, просив його задовольнити.

ОСОБА_4 , як власник вилученого майна, у судове засідання не з`явилася.

Згідно з положенням частини четвертої статті 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження №0000013 від 15 березня 2023 року за правовою кваліфікацією, передбаченою частиною четвертою статті 191 КК України за фактом заволодіння бюджетними коштами шляхом залучення до виконання будівельних робіт підконтрольних їм підприємств та виконання робіт не в повному обсязі за завищеними цінами.

Встановлено, що в провадженні СВ СУ ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження №0000013 від 15 березня 2023 року за правовою кваліфікацією, передбаченою частиною четвертою статті 191 КК України за фактом заволодіння службовими особами органу місцевого самоврядування на території Миколаївської області коштами місцевого бюджету, шляхом зловживання своїм службовим становищем.

В ході досудового розслідування встановлено, що посадові та службові особи відділу освіти, культури, молоді та спорту Березанської селищної ради Миколаївської області протягом 2022-2023 років здійснили розтрату бюджетних коштів під час закупівлі у фізичної особи підприємця « ОСОБА_4 » генераторів, в тому числі й шляхом укладення договорів та перерахування коштів за постачання генераторів за завищеними цінами.

Органом досудового розслідування здобуто докази у підтвердження обставин вчинення цього кримінального правопорушення, зокрема отримано копію договору про закупівлю №232 від 05 грудня 2022 року, встановлено суму коштів, сплачених на виконання умов договору, з`ясовано середню вартість товару, що поставлена за умовами цього договору.

Встановлені досудовим розслідуванням обставини свідчать про ймовірну причетність до вчинення дій, які підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 191 КК України ОСОБА_4 .

29 квітня 2025 року, у межах вказаного кримінального провадження, на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 02 квітня 2025 року, проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 під час якого, було виявлено та вилучено речі та документи, згідно переліку.

Згідно постанови про визнання речовими доказами від 29 квітня 2025 року, вилучене 28 квітня 2025 року в ході проведення обшуку у ОСОБА_4 , майно, визнано в якості речових доказів у кримінальному провадженні №0000013 від 15 березня 2023 року.

З метою збереження речових доказів, прокурор ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на вилучене в ході обшуку майно.

Вирішуючи клопотання в межах заявлених вимог та відповідно до наданих стороною обвинувачення доказів, слідчий суддя виходить з такого.

Главою 3 Кримінального процесуального кодексу України унормовано визначення та порядок набуття процесуального статусу сторонами та іншими учасниками кримінального провадження, а також обсяг їх прав та обов`язків.

Зокрема §5 Глави 3 КПК України визначаються особливості процесуального статусу інших учасників кримінального провадження, до яких законодавцем віднесено і третю особу, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

Так, нормами статті 64-2 КПК України визначено, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особа, наведений перелік прав та обов`язків такої особи, а також визначені обставини, що обумовлюють набуття особою відповідного процесуального статусу.

В свою чергу, порядок застосування заходів забезпечення кримінального провадження і зокрема арешту майна визначений положеннями Глав 10 та 17 КПК України.

Згідно частини першої статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно частини третьої статті 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За системним положенням статті 64-2 КПК України, частини третьої статті 170 КПК України, та статті 98 КПК України, на майно, що було вилучено у ході обшуку житла та іншого володіння особи, за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 може бути накладено арешт незалежно від того, кому належить вилучене майно, за умови наявності у вилученого майна, ознак, передбачених статтею 98 КПК України.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так, долученими до клопотання матеріалами підтверджується наявність обґрунтованої підозри, щодо вчинення кримінального правопорушення, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.

Описані у клопотанні обставини вчинення кримінального правопорушення у сукупності з наданими прокурором матеріалами кримінального провадження свідчить про наявність достатніх підстав вважати, що було вчинене кримінальне правопорушення, пов`язане з привласненням та розтратою бюджетних коштів, що вчинене, за попередньою змовою групою осіб.

Так, долученими до клопотання матеріалами підтверджується наявність обґрунтованої підозри, щодо вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного із намаганням службових осіб територіальної громади, за попередньою змовою зі службовими особами суб`єкта господарювання, заволодіти бюджетними коштами під час укладення договорів на виконання будівельних робіт, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що умова накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів за положеннями частини третьої статті 170 КПК не містить таку вимогу її застосування як оголошення підозри у кримінальному провадженні певній особі, не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна або вчиненням кримінального правопорушення будь-якого ступеня тяжкості. Про доведеність існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення може свідчити сам факт здійснення за певними фактичними обставинами досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР, та відповідні матеріали цього провадження, у зв`язку з чим слідчий суддя на підставі описаних у клопотанні обставин кримінального правопорушення у сукупності з наданими прокурором матеріалами кримінального провадження та за своїм внутрішнім переконанням дійшов висновку, що за описаних фактичних обставин могло бути вчинено кримінальне правопорушення, передбачене відповідною нормою особливої частини Кримінального Кодексу.

Матеріали досудового розслідування містять достатні відомості вважати, що до вчинення кримінального правопорушення пов`язаного з можливим привласненням грошових коштів державного бюджету можуть бути причетними посадові особи Березанської селищної ради Миколаївської області та пов`язані з нею суб`єкти господарювання, зокрема і ОСОБА_4 .

На даному етапі досудового розслідування триває ряд слідчих дій, встановлюється коло осіб причетних до вчинення кримінального правопорушення, їх роль у його вчиненні, обставини його вчинення, тощо.

Описані у клопотанні обставини кримінального правопорушення з наданими слідчим матеріалами кримінального провадження свідчить про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 191 КК України. Вищевказані протиправні дії до яких можуть бути причетні службові та/або посадові особи органу місцевого самоврядування та пов`язаних з ним суб`єктів господарювання на даному етапі досудового розслідування підтверджується серед іншого і вилученими під час обшуку документами, які у сукупності містять відомості, що можуть бути використанні при проведенні досудового розслідування та відповідають критерію речового доказу, визначеному у статті 98 КПК України.

Вирішуючи питання з приводу арешту майна у цьому кримінальному провадженні, слідчий суддя також враховує і те, що ухвалою слідчого судді від 02 квітня 2025 року слідчим СУ ГУНП в Миколаївській області надано дозвіл на проведення обшуку саме з метою відшукання і вилучення речей та документів, що мають доказове значення у кримінальному провадженні.

Наявність підстав для вилучення документів, зазначених в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, вбачається із відомостей, що містяться безпосередньо в протоколі обшуку від 29 квітня 2025 року, за яким в ході проведення обшуку виявлено документи на відшукання яких надано дозвіл ухвалою слідчого судді та які постановою слідчого від 29 квітня 2025 року, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні як такі, що мають ознаки речового доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки фактично зберігають відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, що згідно з частиною першою статті 98 КПК можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З огляду на те, що інформація яка міститься у вказаних документах, може бути використана як докази під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, зокрема обставин виконання об`єктивної сторони кримінального правопорушення; кола осіб, які можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення та зв`язків між такими особами, тощо, що забезпечить виконання завдань кримінального провадження, визначених статтею 2 КПК, слідчий суддя дійшов висновку про відповідність вказаного майна критеріям, зазначеним у статті 98 КПК та доцільність накладення на нього арешту.

При цьому, задовольняючи клопотання про арешт вилучених під час обшуків слідчим документів, слідчий суддя враховує те, що завдяки проведенню обшуку слідчим вдалось зафіксувати дані з вилучених документів, однак необхідним є збереження первинних параметрів таких документів, в тому числі й з метою можливого проведення експертиз.

Як встановлено слідчим суддею, вилучені речі та документи не мають жодної істотної цінності, корисних властивостей, їх вилученням не завдається майнової шкоди володільцям, такі дії не містять ознак втручання у володіння особою майном.

Для подальшого утримання органом досудового розслідування вилученого під час обшуку майна обов`язковим є його безпосереднє або опосередковане відношення до вчиненого кримінального правопорушення. Йдеться, в першу чергу про те, що наявна у вилучених речах інформація може становити відомості, як мають значення для кримінального провадження.

За приписами частини другої статті 100 КПК України - речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду, а частина перша статті 237 КПК України встановлює, що з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд … речей та документів.

Стаття 84 КПК України серед процесуальних джерел доказів виділяє поряд з речовими доказами також і документи.

Наявність судового контролю при отриманні дозволу на відшукання речей і документів, що мають значення для кримінального провадження, в сукупності з дотриманням встановлених законом правил отримання і фіксування доказової інформації із вилучених під час обшуку речей і документів, обумовлює правомірність утримання їх органом досудового розслідування.

Як вбачається зі змісту клопотання прокурора, вилучені під час обшуку 29 квітня 2025 року документи оглянуті слідчим, та ідентифіковано органом досудового розслідування, як такі що мають значення для кримінального провадження.

Отже, у вказаних речах органом досудового розслідування встановлено, що вони містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Опис і аналіз переліку цих документів дає підстави дійти висновку, що вони містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні та їх ознаки узгоджуються із вказаним в ухвалі про обшук відомостями, на відшукання яких був наданий такий дозвіл.

За таких умов вилучені під час обшуку документи, які є предметом клопотання про арешт вилученого майна входять до переліку, щодо якого наданий дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку.

З огляду на те, що слідчим суддею встановлено, що вилучені у ході проведення обшуку житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_4 документи можуть містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та відповідають критерію, зазначеному у статті 98 КПК України, клопотання прокурора у підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 167, 170-173, 175, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 29 квітня 2025 року під час проведення обшуку житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , із встановленням заборони будь-яким особам користуватися та розпоряджатися цим майном, а саме на: договір про надання комунікативних послуг з підписом ОСОБА_4 та блокнот білого кольору із записами ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_5