Дата документу 09.04.2025 Справа № 335/9317/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №335/9317/23 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/807/239/25 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула 09 квітня 2025 року у м.Запоріжжя в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки рф, яка має вищу освіту, останнє відоме місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28 ч.1 ст.366, ч.5 ст.191 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7

захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_8 .

Прокурор у кримінальному провадженні прокурор відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_7 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 30 січня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , поданого в межах кримінального провадження №0001509 від 27 вересня 2023 року, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки рф, громадянки України, підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28 ч.1 ст.366, ч.5 ст.191 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження через поважність причини його пропуску, ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою задовольнити клопотання та обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно оголошеної у міжнародний розшук підозрюваної ОСОБА_6 .

В обґрунтування своєї скарги зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною, винесеною з істотними порушеннями норм КПК України.

Вказує, що процесуальна поведінка підозрюваної розцінюється стороною обвинувачення як перешкоджання кримінальному провадженню, оскільки їй та її захиснику неодноразово повідомлялося про наміри закінчити досудове розслідування у кримінальному провадженні після проведення певних слідчих та процесуальних дій, а саме особистого вручення повідомлення про підозру останній, допиту її в якості підозрюваної та виконання вимог ст.ст. 290, 293 КПК України.

На думку прокурора, ОСОБА_6 ухиляється від виконання процесуальних обов`язків, мотивуючи свої дії небезпекою для життя і здоров`я під час перебування на території України.

Повідомляє, що досудове розслідування у кримінальних провадженнях стосовно інших фігурантів організованої групи закінчені шляхом скерування обвинувальних актів до суду.

Зазначає, що згідно з певними твердженнями слідчого судді в ухвалі, можна дійти висновку про те, що сам факт перебування органу досудового розслідування на території України не дає підстав для застосування процедур, необхідних для примусового доставляння осіб у зв`язку із невиконанням процесуальних обов`язків лише з тієї підстави, що таке перебування особи на території України є небезпечним для її життя.

Звертає увагу, що в ухвалі слідчим суддею неодноразово звертається увага на існування між Україною та Республікою Казахстан міжнародного договору про правову допомогу у кримінальних справах, проте комплекс правової допомоги, який визначений у вищезазначеному договорі не відповідає обсягу процесуальних та слідчих дій, які необхідно здійснити стороні обвинувачення із ОСОБА_6 для завершення досудового розслідування та скерування обвинувального акту у кримінальному провадженні до суду та забезпечення подальшого судового розгляду.

Вважає, що застосування процедури міжнародної допомоги лише для вручення повідомлення про підозру та встановлення місцезнаходження ОСОБА_6 , є недоцільним та не вирішує завдань кримінального провадження.

Зауважує, що зазначені ризики в клопотанні, передбачені п.п.3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджуються копіями документів, долучених до клопотання, а неналежна процесуальна поведінка та зловживання ОСОБА_10 своїми процесуальними правами додатково вказує на обґрунтованість наявності цих ризиків.

Наголошує на тому, що в матеріалах, долучених до клопотання наявний витяг з кримінального провадження, в якому слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , зазначений в якості слідчого, який серед інших входить до складу слідчої групи. Складання слідчим СУ ГУНП в Запорізькій області, який входить до складу слідчих у кримінальному провадженні, клопотання на бланку Відділу поліції №1 Запорізького РУП, так само і проставляння печатки ВП №1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області на бланку СУ ГУНП в Запорізькій області - суперечить вимогам інструкції з діловодства в системі Національної поліції України.

Стосовно поновлення строку на апеляційне оскарження, прокурором зазначено, що у нього був відсутній повний текст ухвали слідчого судді, у зв`язку з чим була відсутня можливість обґрунтовувати причини незаконності цієї ухвали суду. Окрім цього, прокурор вказує, що через регулярні сигнали повітряної тривоги, які оголошуються на території міста Запоріжжя, та обстріли міста Запоріжжя, він не мав доступу до приміщення службового кабінету для складання, роздрукування, реєстрування і, як наслідок, своєчасного скерування апеляційної скарги. Перша апеляційна скарга прокурором подана 07 лютого 2025 року, однак без клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження, 13 березня 2025 року подана прокурором апеляційна скарга після отримання ухвали Запорізького апеляційного суду від 10 лютого 2025 року.

Згідно з ухвалою слідчого судді, 27 січня 2025 року старший слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_11 , за погодженням з прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є підозрюваною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28 ч.1 ст.366, ч.5 ст.191 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий послався на таке.

Досудовим розслідуванням встановлено достатні підстави для підозри у тому, що у період часу з 28 вересня 2020 року по 28 грудня 2020 року, ОСОБА_6 , діючи умисно, у складі організованої групи разом із ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , та ОСОБА_14 , з корисливих мотивів, зловживаючи своїм службовим становищем, заволоділа бюджетними коштами в особливо великих розмірах на загальну суму 2012483,22 грн при проведенні будівельних робіт за об`єктом: «Завершальні будівельні роботи за ДК 021:200-1 (Капітальний ремонт приймального діагностичного відділення 1-го поверху хірургічного корпусу по вул. Консульська, 23, м. Бердянськ, Запорізької області (комунальне некомерційне підприємство Бердянської міської ради «Бердянське територіальне медичне об`єднання))», чим спричинила державному бюджету України збитки на вищевказану суму.

Крім того, у період часу з 28 вересня 2020 року по 28 грудня 2020 року, ОСОБА_6 , діючи умисно, у складі організованої групи разом із ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , та ОСОБА_14 , з метою заволодіння бюджетними коштами в особливо великих розмірах, складала офіційні документи - акти приймання виконаних будівельних робіт, до яких вносила завідомо неправдиві відомості, якими посвідчувалися факти виконання будівельних робіт за об`єктом: «Завершальні будівельні роботи за ДК 021:200-1 (Капітальний ремонт приймального діагностичного відділення 1-го поверху хірургічного корпусу по вул. Консульська, 23, м.Бердянськ, Запорізької області (комунальне некомерційне підприємство Бердянської міської ради «Бердянське територіальне медичне об`єднання))».

Крім того, у період часу з 30 квітня 2021 року по 18 жовтня 2021 року, ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, у складі організованої групи разом із ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , з корисливих мотивів, зловживаючи своїм службовим становищем, заволоділа бюджетними коштами у великих розмірах на загальну суму 288931,54 грн при проведенні будівельних робіт за об`єктом: «Капітальний ремонт приймального діагностичного відділення 1-го поверху хірургічного корпусу по вул.Консульська, 23, м.Бердянськ, Запорізької області (комунальне некомерційне підприємство Бердянської міської ради «Бердянське територіальне медичне об`єднання»), чим спричинила місцевому бюджету Бердянської міської територіальної громади Запорізької області збитки на вищевказану суму.

Крім того, у період часу з 30 квітня 2021 року по 18 жовтня 2021 року, ОСОБА_6 , діючи умисно, у складі організованої групи разом із ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , та ОСОБА_14 , з метою заволодіння бюджетними коштами у великих розмірах, складала офіційні документи - акти приймання виконаних будівельних робіт, до яких вносила завідомо неправдиві відомості, якими посвідчувалися факти виконання будівельних робіт за об`єктом: «Капітальний ремонт приймального діагностичного відділення 1-го поверху хірургічного корпусу по вул.Консульська, 23, м.Бердянськ, Запорізької області (комунальне некомерційне підприємство Бердянської міської ради «Бердянське територіальне медичне об`єднання».

30 серпня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.28, ч.1 ст.366 КК України, шляхом направлення повідомлення про підозру в месенджері «WhatsApp» за номером мобільного телефону, яким вона користується. Згідно з інформацією в месенджері «WhatsApp», ОСОБА_6 отримала повідомлення про підозру та ознайомилася із ним.

Згідно з матеріалами кримінального провадження, в тому числі відповідно до показань свідків та матеріалів виконаного доручення в порядку ст.40 КПК України, встановлено, що ОСОБА_6 на теперішній час перебуває за межами території України.

30 серпня 2023 року ОСОБА_6 направлено повістку про виклик до органу досудового розслідування на 12 год. 00 хв. 01 вересня 2023 року з метою участі у слідчих (розшукових) та процесуальних діях. Однак, остання до органу досудового розслідування не з`явилась, натомість надіслала письмову заяву про те, що вона не може прибути за повісткою у зв`язку з тим, що перебуває за межами території України.

Відповідно до відомостей з інформаційної бази даних Адміністрації державної прикордонної служби України про перетин державного кордону отримано інформацію про те, що станом на 12 вересня 2023 року гр. ОСОБА_6 знаходиться за межами території України (17 квітня 2022 року о 06 год. 52 хв. зафіксовано виїзд через пункт пропуску «Устилуг» на автомобільному транспорті з державним номерним знаком НОМЕР_1 на підставі документу FB351872).

З урахуванням наявних матеріалів кримінального провадження та вищевикладеного, орган досудового розслідування приходить до висновку, що ОСОБА_6 , перебуваючи за межами території України, переховується від органу досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності.

У зв`язку з цим, 19 вересня 2023 року підозрювану ОСОБА_6 оголошено у розшук.

03 жовтня 2023 року досудове розслідування у кримінальному провадженні було зупинено у зв`язку із розшуком підозрюваної ОСОБА_6

13 листопада 2023 року на ім`я ОСОБА_6 в месенджері «WhatsApp» за номером мобільного телефону, яким вона користується, направлено повістку про виклик на 10 год. 00 хв. 16 листопада 2023 року. Крім того, 17 листопада 2023 року на ім`я ОСОБА_6 в месенджері «WhatsApp» за номером мобільного телефону, яким вона користується, повторно направлено повістки про виклик на 10 год. 00 хв. 22 листопада 2023 року та на 10 год. 00 хв. 27 листопада 2023 року, зазначені повістки також було вручено захиснику підозрюваної ОСОБА_6 - адвокату ОСОБА_15 . За вказаними повістками підозрювана ОСОБА_6 до органу досудового розслідування не прибула.

Крім цього, 28 листопада 2023 року на ім`я ОСОБА_6 в месенджері «WhatsApp» за номером мобільного телефону, яким вона користується, а також на електронну адресу захисника ОСОБА_15 направлено повістки про виклик на 12 год. 00 хв. 08 грудня 2023 року, на 12 год. 00 хв. 11 грудня 2023 року, на 12 год. 00 хв. 12 грудня 2023 року. Водночас, вказані повістки про виклик, разом із повідомленням про підозру ОСОБА_6 , було опубліковано у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр». За вказаними повістками про виклик ОСОБА_6 до органу досудового розслідування не з`явилася.

Крім цього, 12 грудня 2023 року підозрювану ОСОБА_6 викликано до органу досудового розслідування для участі у слідчих діях на 12 год. 00 хв. 15 грудня 2023 року та на 12 год. 00 хв. 18 грудня 2023 року шляхом розміщення повісток про виклик на сайті Офісу Генерального прокурора та у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр». За вказаними повістками про виклик підозрювана ОСОБА_6 також до органу досудового розслідування не з`явилася.

Водночас, 17 листопада 2023 року під час судового засідання у Орджонікідзевському районному суді м.Запоріжжя щодо розгляду скарги адвоката ОСОБА_15 останньою було повідомлено про місцезнаходження підозрюваної ОСОБА_6 АДРЕСА_2 .

За таких обставин, 17 листопада 2023 року підозрювану ОСОБА_6 оголошено у міжнародний розшук у зв`язку із необхідністю виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва.

Своє проживання у Республіці Казахстан підозрювана ОСОБА_6 аргументує дією воєнного стану на території України, постійними обстрілами зокрема цивільної інфраструктури, відповідно із чим існує загроза її життю та здоров`ю.

З метою подальшого досудового розслідування, а саме проведення допиту підозрюваної, виконання вимог ст.ст.290, 293 КПК України підозрюваній ОСОБА_6 у месенджері «WhatsApp» було запропоновано прибути до м.Львова, та проведення слідчих дій при належних умовах забезпечення безпеки, зокрема у бомбосховищі ГУНП в Львівській області.

На вказані повідомлення ОСОБА_6 відповіла відмовою. Разом з тим, за період більш ніж три місяці від підозрюваної ОСОБА_6 або її захисника до СУ ГУНП в Запорізькій області не надходило жодних заяв, клопотань, або інших матеріалів, які б могли бути оцінені органом досудового розслідування як позиція підозрюваної щодо обставин, викладених у підозрі.

В подальшому, підозрюваній ОСОБА_6 було направлено запит з метою встановлення її актуального місця проживання, електронної адреси, а також наявності ЕЦП з метою проведення слідчих дій у електронному вигляді, шляхом листування електронною поштою.

На вказаний запит ані підозрювана ОСОБА_6 , ані її захисник відповідь не надали.

Враховуючи викладене, орган досудового розслідування приходить до висновку, що підозрювана ОСОБА_6 ігнорує покладені на неї обов`язки підозрюваної та вживає заходів щодо уникнення відповідальності шляхом ігнорування або відхилення заходів, вжитих органом досудового розслідування для проведення досудового розслідування, його завершення та направлення обвинувального акту до суду.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; захисника підозрюваної, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою - є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону при розгляді клопотання.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження убачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухана думка прокурора, захисника підозрюваної та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.

Як убачається з наданих матеріалів провадження, та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28 ч.1 ст.366, ч.5 ст.191 КК України.

Обґрунтованість підозри в апеляційній скарзі не оспорюється та підтверджується доданими до клопотання доказами, зазначеними як у самому клопотанні, так і в оскаржуваній ухвалі.

Перевіряючи доводи клопотання щодо наявності ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме того, що підозрювана може переховуватися від органу досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків чи інших підозрюваних у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, слідчий суддя фактично дійшов висновку про їх недоведеність, оскільки ці ризики не підтверджені стороною обвинувачення відповідними доказами.

Зокрема, слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі слушно зазначив, що з матеріалів клопотання убачається, що ОСОБА_6 дійсно виїхала за межі України 16 квітня 2022 року, тобто майже за півтора роки до того, як їй повідомлено про підозру, і мотивує свій виїзд побоюванням за своє життя і здоров`я через активні бойові дії на території України.

Викладене в свою чергу, підтверджує доводи сторони захисту про те, що виїзд ОСОБА_6 за межі України не пов`язаний з її ухиленням від органу досудового розслідування.

При цьому, підозрювана проживає на території іншої держави, яка не визнавалась Верховною Радою України державою-агресором.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про недоведеність існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

На спростування цих висновків прокурор не навів в апеляційній скарзі переконливого обґрунтування.

З приводу доводів прокурора про те, що поведінка підозрюваної розцінюється стороною обвинувачення як перешкоджання кримінальному провадженню, оскільки ОСОБА_6 ухиляється від виконання процесуальних обов`язків, мотивуючи свої дії небезпекою для свого життя і здоров`я під час перебування на території України, колегія суддів звертає увагу на таке.

Як вже зазначено вище, та підтверджується матеріалами провадження, на момент виїзду за межі України ОСОБА_6 не мала статусу підозрюваної у цьому провадженні, щодо неї не діяли будь-які обмеження чи заборони щодо виїзду за кордон чи зміни місця проживання.

Отже, на думку колегії суддів, в цьому випадку факт виїзду ОСОБА_6 за кордон через повномасштабне вторгнення збройних сил російської федерації на територію України, а також те, що підозрювана не повертається до України, само по собі не може безумовно свідчити про намір останньої ухилитися від органу досудового розслідування.

Слідчий суддя слушно зазначив в оскаржуваній ухвалі на те, що орган досудового розслідування не позбавлений можливості вчиняти процесуальні дії за участю підозрюваної ОСОБА_6 в порядку міжнародного співробітництва у кримінальних справах, однак слідчому судді не надано доказів про вчинення таких дій і щодо ухилення ОСОБА_6 від участі у таких діях..

Твердження прокурора про те, що комплекс правової допомоги, який визначений у Договорі між Україною та Республікою Казахстан про правову допомогу у кримінальних справах, не відповідає обсягу процесуальних та слідчих дій, які необхідно здійснити у цьому кримінальному провадженні, не є слушними, з огляду на зміст самого Договору.

Так, відповідно до положень Договору між Україною та Республікою Казахстан про правову допомогу у кримінальних справах від 29 жовтня 2018 року, ратифікованого Законом № 583-IX від 30 квітня 2020 року, відповідно до положень статті 1 Договору між Україною та Республікою Казахстан «Про правову допомогу у кримінальних справах» №583-IX від 30 квітня 2020 року, сторони надають одна одній по можливості максимальну правову допомогу у кримінальних справах щодо злочинів, які на момент подання запиту про допомогу відносяться до юрисдикції компетентних органів Запитуючої Сторони.

Правова допомога включає:

a) вручення документів;

b) встановлення місцезнаходження або ідентифікація осіб та предметів;

c) отримання показань і заяв, у тому числі шляхом відеоконференції;

d) тимчасову передачу осіб, які тримаються під вартою;

e) здійснення розшуку, вилучення і конфіскації;

f) огляд предметів, місць і документів;

g) обмін інформацією і доказами;

h) створення спільних слідчих груп;

i) будь-які інші форми допомоги, передбачені національним законодавством Сторін.

Доказів на підтвердження існування інших ризиків, вказаних у клопотанні, прокурором те не надано.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя обґрунтовано відмовив у задоволенні поданого клопотання.

Разом з цим, колегія суддів погоджуються з доводами прокурора в апеляційній скарзі про те, що слідчий суддя дійшов помилкового висновку про відсутність доказів щодо того, що клопотання подано слідчим належного органу досудового розслідування.

Так, в самому клопотанні зазначено, що у провадженні СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001509 від 27 вересня 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.195, ч.3 ст.28 ч.1 ст.366 КК України. До складу слідчої групи у вищевказаному провадженні включено слідчих СУ ГУНП в Запорізькій області.

В матеріалах провадження міститься витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, згідно з яким до слідчої групи входить і слідчий ОСОБА_9 , яким подано клопотання.

Те, що до клопотання не додано постанови керівника слідчого підрозділу про створення групи слідчих для здійснення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні (на що звернув увагу слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі), не може безумовно свідчити про те, що такої постанови не існує.

Проте, вказана обставина не спростовує в цілому правильності прийнятого слідчим суддею рішення за наслідками розгляду клопотання, та не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора, а також ті, що були ним наведені під час апеляційного розгляду, на думку колегії суддів, правильності висновків суду першої інстанції теж не спростовують.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення, обґрунтовано відмовив у задоволенні вищевказаного клопотання.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, а доводи прокурора про протилежне суперечать матеріалам провадження і змісту цієї ухвали.

Отже, підстав для задоволення поданої апеляційної скарги колегія суддів не убачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 30 січня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , поданого в межах кримінального провадження №0001509 від 27 вересня 2023 року, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки рф, громадянки України, підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.28 ч.1 ст.366, ч.5 ст.191 КК України, залишити без змін.

Ця ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4