Справа № 461/2146/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/338/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 27.03.2025 року,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

встановила:

ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 27.03.2025 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника про зарахування засудженому ОСОБА_8 строку попереднього ув`язнення на підставі ст. 72 КК України в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На ухвалу суду першої інстанції захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить її змінити та задовольнити його клопотання.

В мотивах апеляційної скарги зазначає, що вироком Залізничного районного суду м. Львова від 24.06.2010 року ОСОБА_8 засуджено за ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 357 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років 6 місяців з конфіскацією майна. Вирок суду набрав законної сили 03.12.2010 року після його оскарження в апеляційному порядку. У цьому кримінальному провадженні засуджений перебував під вартою з 03.10.2008 року до 03.12.2010 року. 24.12.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання. 25.12.2015 року на підставі ухвали Сихівського районного суду м. Львова засудженого звільнено умовно-достроково від відбування покарання. Невідбута частина покарання становить 2 роки 3 місяці 10 днів. Звертає увагу, що вищевказаним Законом передбачено, що він застосовується до всіх осіб, відносно яких набрав чинності обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуте повністю. Відповідно до абзацу 1 ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції від 26 листопада 2015 року) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Зазначає, що засуджений у подальшому вчиняв нові злочини, покарання за якими призначалися за сукупністю із вироком Залізничного районного суду м. Львова від 24.06.2010 року. Вважає, що зарахування строоку попереднього ув`язнення за цим вироком вплине на строк покарання за іншими вироками.

Заслухавши доповідача, захисника, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали клопотання, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднім ув`язненням є запобіжний захід, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно до абзацу 1 ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції від 26 листопада 2015 року) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

При цьому в розумінні ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції від 26 листопада 2015 року) у строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Колегією суддів встановлено, вироком Залізничного районного суду м. Львова від 24.06.2010 року ОСОБА_8 засуджено за ч.4 ст. 187, ч.3 ст. 357 КК України до покарання у вигляді позбавлення терміном на 9 років 6 місяців, з конфіскацією майна.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 03.12.2010 року, вирок Залізничного районного суду м. Львова від 24.06.2010 року залишено без змін.

31.12.2015 року на підставі ухвали Сихівського районного суду м. Львова від 23.12.2015 року ОСОБА_8 було звільнено умовно достроково на 2 роки 3 місяці 10 днів. Вироком Сихівського районного суду м.Львова, ОСОБА_8 засуджено за ч.2 ст.345 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

Вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27.03.2023 року у справі №456/2711/18 обвинувачений ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190, ч.1 ст. 353 КК України та призначено йому покарання: за ч.2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки; за ч.1 ст. 353 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки. На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покрання призначено у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ч.4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань за даним вироком і покарання, призначеного згідно вироку Сихівського районного суду м. Львова від 29.12.2020 року у справі №464/5539/19, з врахуванням а.1 ч.1 ст. 72 КК України призначено за сукупністю злочинів остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки 4 міясці. На підставі с.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання, згідно вироку Залізничного районного суду м. Львова від 24.06.2010 року та за сукупністю вироків призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 12.03.2024 року, вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27.03.2023 року щодо ОСОБА_8 , в частині його засудження за ч.1 ст. 353 КК України скасовано. Звільнено ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 353 КК України на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження у цій частині закрито на підставі п п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Вирок Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27.03.2023 року щодо ОСОБА_8 змінено, виключено з резолютивної частини вироку посилання на ч.1 ст. 70 КК України. Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.2 ст. 190 КК України на 2 роки позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарання за уим вироком та вироком Сихівського районного суду м. Львова від 29.12.2020 року, з урахуванням п.1 ч.1 ст. 72 КК України, ОСОБА_8 за сукупністю кримінальних правопорушень визначено остаточне покарання у виді 2 років 4 місяців позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання, згідно з вироком Залізничного районного суду м. Львова від 24.06.2010 року та за сукупністю вироків остаточне покарання ОСОБА_8 призначено у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Згідно з вироком Залізничного районного суду м. Львова від 24.06.2010 року, строк відбуття покарання ухвалено рахувати з 03.10.2008 року, тобто з моменту його затримання.

Зазначений вирок набрав законної сили 03.12.2010 року після його оскарження у апеляційному порядку та постановлення Апеляційним судом Львівської області ухвали про залишення його без змін.

Таким чином, ОСОБА_8 був попередньо ув`язненим за вказаним вироком з 03.10.2008 року до 03.12.2010 року.

24.12.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання.

Відповідно до абзацу 1 ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції від 26 листопада 2015 року) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного суду, викладеного у п. п. 105, 106 постанови від 29.08.2018 року, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі. Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

Враховуючи зазначений правовий висновок, зарахування строку попереднього ув`язнення можливе до осіб, які на момент такого зарахування перебувають в установі попереднього ув`язнення.

Разом з цим, колегією суддів встановлено, що на момент набрання чинності вказаним Законом 23.12.2015 року на підставі ухвали Сихівського районного суду м. Львова ОСОБА_8 умовно-достроково звільнено від відбування покарання за вироком Залізничного районного суду м. Львова від 24.06.2010 року.

Крім того, чинним КК України не передбачена можливість зарахування строку попереднього ув`язнення для подальшої зміни засудженому остаточного покарання за сукупністю вироків.

Відтак, враховуючи наведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що у задоволенні клопотання захисника слід відмовити.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для зміни ухвали суду першої інстанції відносно ОСОБА_8 колегією суддів не встановлено, а тому його слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

у задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 відмовити.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 27.03.2025 року про відмову у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення засудженому ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4