25.06.2025 Справа № 331/3566/25
Провадження № 1-кс/331/1239/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року місто Запоріжжя

Слідчий суддя Олександрівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участі старшого дізнавача СД ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , розглянувши її клопотання, погоджене з прокурором Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000149 від 23.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст. 290 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший дізнавач СД ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 звернулась до суду з клопотанням про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000149 від 23.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст. 290 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 23.06.2025 до відділу поліції № 2 надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 під керуванням гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виявлено транспортний засіб марки «Ауді 80» з держаним номерним знаком НОМЕР_1 з явними ознаками підробки агрегатів кузову, в ході ОМП транспортний засіб, ключі та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу було вилучено.

23.06.2025 в період часу з 14:55 по 15:07 старшим дізнавачем СД ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 за участю водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , капрала поліції ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 , а також двох понятих ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проведено огляд місця події, в ході якого виявлено та в подальшому вилучено:

- транспортний засіб марки «AUDI 80», в кузові синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ;

- ключі від транспортного засобу «AUDI 80».

В ході опитування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено, що останній являється військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_3 . Приблизно місяць тому волонтери ГО « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ЄДРПОУ НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 передали його побратиму ОСОБА_9 автомобіль марки «Ауді 80» в кузові синього кольору, з державним номерним знаком НОМЕР_1 та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль.

23.06.2025 ОСОБА_5 їхав по своїм потребам в магазин на вище вказаному автомобілі на території Олександрівського району міста Запоріжжя, та в цей час він був зупинений працівниками патрульної поліції за технічні несправності автомобіля, а саме за пошкодження кузову автомобіля. В ході перевірки документів, працівниками патрульної поліції було виявлено підробку агрегатів кузову, а саме відсутність/пошкодження останніх чотирьох цифр VIN-коду, а також VIN-код на автомобілі відрізняється від коду, який вказаний в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу.

Відповідно до рапорту заступника командира батальйону 2 УПП в Запорізькій області ДПП капітана поліції ОСОБА_10 встановлено, що під час несення служби по охороні громадського порядку разом із капралом Лисенко, поблизу перехрестя пр. Соборного та вул. Першотравневої на підставі ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» було зупинено автомобіль марки «Ауді 80», на якому закріплений номерний знак НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . В ході перевірки документів, водій пред`явив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 . В ході перевірки документів по базі ІПНП встановлено, що вказаний номерний знак знятий з обліку у 2018 році та знищений разом із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. В ході проведення звірки вузлів агрегатів транспортного засобу, виявлено ознаки підробки ідентифікаційного номер кузову та відмінність VIN номеру від зазначеного в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу. В подальшому на місце події викликано СОГ.

Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного із незаконним обігом.

Згідно ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Як передбачено ст. 84 КПК України, доказами у кримінальному провадженні є фактичні данні, отримані у передбаченому цим кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Враховуючи ст.ст. 85, 86 КПК України, де зазначено, що належними доказами визнано ті, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Доказ визначається допустимим, якщо він отриманий в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У статті 172 КПК України вказано, що клопотання слідчого про арешт майна, яке було тимчасово вилучене, може розглядатись без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, з метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.

На теперішній час з метою проведення подальшого досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вилучені предмети, які згідно ст. 98 КПК України є матеріальними об`єктами та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже виступають речовими доказами по даному кримінальному провадженню.

Так, в органу досудового розслідування виникла необхідність в накладенні арешту на транспортний засіб марки «Ауді 80», в кузові синього кольору, д.н.з. НОМЕР_6 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та ключі до вказаного автомобіля, з метою встановлення обставин кримінального правопорушення - заміни VIN-номеру шасі автомобіля, його ідентифікації (при можливості), його сертифікованого дублювання (на випадок) та проведення подальшої судово-криміналістичної експертизи автомобіля.

Враховуючи вищевикладене, просить слідчого суддю задовольнити клопотання. Накласти арешт на майно, яке було вилучено 23.06.2024 в період часу з 14:55 по 15:07 старшим дізнавачем СД відділу поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 а саме на:

-транспортний засіб марки «AUDI 80», в кузові синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 ;

-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ;

-ключі від транспортного засобу «AUDI 80».

Однією з основних вимог до поведінки судді, закріплених у ст. 6 Закону України «Про статус суддів»: суддя, при здійсненні правосуддя дотримуватися вимог Конституції та законів України, забезпечувати повний, всебічний та об`єктивний розгляд судових справ з дотриманням установлених законом строків.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Із зазначеного слідує, що розгляд справи за відсутності, слідчого, прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Слідчий суддя, взявши до уваги заяву слідчого, вивчивши доводи клопотання та долучені до нього копії документів, прийшов до наступного.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у ІНФОРМАЦІЯ_7 , інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-її). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А «296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 7 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи.

Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, а також те, що незастосування арешту майна, може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 16, 21, 93, 98-100, 117, 131, 132, 167, 170-174 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого дізнавача СД ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000149 від 23.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ст. 290 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 23.06.2024 в період часу з 14:55 по 15:07 старшим дізнавачем СД відділу поліції № 2 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 а саме на:

-транспортний засіб марки «AUDI 80», в кузові синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 ;

-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ;

-ключі від транспортного засобу «AUDI 80».

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її винесення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді клопотання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Слідчий суддя: ОСОБА_1