Справа № 541/1592/25
Провадження № 1-кс/541/681/2025
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
У Х В А Л А

28 липня 2025 рокум.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

розглянувши клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні відомості щодо якого внесені 18.04.2025 до ЄРДР за №0000415, -

в с т а н о в и в:

22 липня 2025 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області надійшло клопотання ОСОБА_4 , в якому викладено прохання до слідчого судді, прийняти рішення про скасування арешту з транспортного засобу, фактичним володільцем та користувачем якого є ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання заявник вказує, що ухвалою слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 28.04.2025 у кримінальному провадженні №0000415 від 18.04.2025 за ч. 1 ст. 286 КК України накладено арешт шляхом позбавлення власника права на відчуження, розпорядження та користування власниками та користувачами майном: транспортним засобом - автомобілем марки ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , який було вилучено за участі фактичного володільця та користувача майна ОСОБА_4 під час проведення огляду 23.04.2025, та який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 15.01.2024 зареєстрований за ОСОБА_5 , та визначено місце зберігання автомобіля - майданчик тимчасового тримання транспортних засобів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області за адресою: вул. Центральна, 52, с. Білики Миргородського району Полтавської області.

26 травня 2025 року слідчим СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000415 від 18 квітня 2025 року, по якому було накладено арешт на вказаний в клопотанні транспортний засіб, та направлено матеріали до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області для притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.

24 червня 2025 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області винесено постанову (справа №541/2254/25), якою ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП і піддано стягненню у вигляді штрафу в розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень, та який 03.07.2025 сплачений в повному розмірі. Оскільки кримінальне провадження закрито, то підстави у подальшому арешті вказаного майна - відсутні.

Скаржник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, ініційоване ним клопотання підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Прокурор Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 в судовому засіданін просила відмовити у задоволенні клопотання з підстав того, що відповідно до положень ч. 4 ст. 132 КПК України арешт майна застосований слідчим суддею автоматично був скасований з моменту закриття кримніального првоадження, окрім того слідчий суддя не має повноважень на розгляд будь яких питань після завершення досудового розслідування.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області знаходилось кримінальне провадження, відомості в якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 квітня 2025 року за №0000415 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В ході досудового розслідування на майно, фактичним володільцем та користувачем якого є ОСОБА_4 , а саме - транспортний засіб марки ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , ухвалою слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 28 квітня 2025 року накладено арешт шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження, користування власниками та користувачами тимчасово вилученого майна.

Постановою слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області від 26.05.2025 кримінальне провадження №0000415 від 18.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

У подальшому, постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 24.06.2025 (справа №541/2254/25) ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП та піддано адміністративному стягненню.

Відповідно до ч.ч. 1, 2. ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Слід звернути увагу, що чинний кримінальний процесуальний закон України чітко розмежовує повноваження «суду» та «слідчого судді», залежно від стадії кримінального провадження - досудове розслідування або судовий розгляд. Слідчий суддя здійснює повноваження лише в межах досудового розслідування (ч. 2 ст. 26 КПК України), у той час як після його завершення та в разі закриття провадження рішення з окремих питань можуть ухвалюватися виключно судом.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором, питання про застосування спеціальної конфіскації, а також долю речових доказів і документів, вирішує суд на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно зі статтями 171-174 цього Кодексу.

Таким чином, у випадках, коли кримінальне провадження вже закрито, слідчий суддя не має процесуальної компетенції ухвалювати рішення в порядку ч. 9 ст. 100 КПК про долю речових доказів. Клопотання має розглядатися судом у складі судді суду загальної юрисдикції, і лише такий розгляд відповідатиме вимогам чинного законодавства.

Відповідно до положень частини 4 статті 132 КПК України ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У контексті цього кримінального провадження суддя зазначає, що ухвала слідчого судді про скасування арешту майна, після закриття провадження постановою слідчого, є такою, що не передбачена кримінальними процесуальними нормами, та не відповідає вимогам законності, з огляду на відсутність у слідчого судді юрисдикції після завершення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню.

У разі закриття слідчим, прокурором кримінального провадження в порядку, передбаченому КПК, заходи забезпечення кримінального провадження, серед яких і арешт майна, припиняють свою дію в силу прямої вказівки ч. 4 ст. 132 КПК.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що підстави для задоволення клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна відсутні.

Керуючись статтями 107, 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 28.04.2025 в кримінальному провадженні №0000415 за ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню.

Слідчий суддяОСОБА_1