Справа № 454/2150/25
УХВАЛА

про відмову в задоволенні клопотання

м. Сокаль 23.06.2025 року

Слідчий суддя Сокальського районного суду Львівської області ОСОБА_1 за участю :

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого про надання дозволу на примусове відібрання біологічних зразків,

в с т а н о в и в:

Старший слідчий звернувся в суд з клопотанням та просить надати йому дозвіл на примусове відібрання біологічних зразків, а саме зразків букального епітелію та зразків папілярних візерунків пальців рук в ОСОБА_3 для призначення та проведення судової молекулярно-генетичної експертизи.

Клопотання мотивовано наступним.

09 червня 2025 року приблизно о 02 годині невідома особа шляхом підпалу умисно пошкодила піднавіс та частину виробничого приміщення ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що в АДРЕСА_1 .

09.06.2025 за даним фактом було внесено відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000198, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України.

На місці події виявлено та вилучено змиви з рамки хвіртки, сліди рук з хвіртки, запаховий слід, гіпсовий знімок взуття.

09.06.2025р. слідчим винесено постанову про відібрання біологічних зразків у ОСОБА_3 , однак остання відмовилася від надання таких.

Отримати біологічні зразки в останньої неможливо іншим шляхом, окрім на підставі ухвали слідчого судді.

Слідчий ОСОБА_4 подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності

Згідно ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.

Дослідивши матеріали клопотання, доходжу наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що відділенням поліції №2 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000079, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України.

09.06.2025р. під час огляду місця події виявлено та вилучено змив частини сліда руки з ручки хвіртки, слід руки з стовпчика, сліди взуття, один з яких на гіпсовий зліпок.

09.06.2025р. слідчим винесено постанову про відібрання в ОСОБА_3 біологічних зразків (зразків буккального епітелію, зрізів нігтьових пластин, змивів з рук, зразків папілярних візерунків пальців рук.

ОСОБА_3 відмовилася від надання біологічних зразків, про що свідчить відповідний запис від її імені на постанові та заява.

Відповідно до ст. 245 КПК України, у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом. Порядок відібрання зразків з речей і документів встановлюється згідно з положеннями про тимчасовий доступ до речей і документів (статті 160-166 цього Кодексу). Відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

Освідування особи, відповідно до ч.2 ст.241 КПК України здійснюється на підставі постанови прокурора та, за необхідності, за участю судово-медичного експерта або лікаря.

Відповідно до ч.3 ст.241 КПК України, перед початком освідування особі, яка підлягає освідуванню, пред`являється постанова прокурора. Після цього особі пропонується добровільно пройти освідування, а в разі її відмови освідування проводиться примусово.

Таким чином, у разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки, органом досудового розслідування неможливо їх отримати іншим шляхом, ніж звернутися до слідчого судді із клопотанням про відбирання біологічних зразків, необхідних для проведення експертизи у кримінальному провадженні.

Тимчасовий доступ до речей і документів є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження. Статтею 132 КПК встановлені загальні правила їх застосування не допускається застосування таких заходів, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

-існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

-потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

-може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються (частини 4 та 5 ст.132 КПК).

Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

- перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

- самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

- не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

З аналізу та синтезу зазначених вище норм законодавства можна підсумувати, що при розгляді цього клопотання слідчий суддя має перевірити та встановити такі обставини:

1) чи існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення;

2) чи дійсно особа добровільно відмовилась надати біологічні зразки;

3) чи мають відомості, які можуть бути виявлені та зафіксовані суттєве значення для досудового розслідування;

4) чи може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням;

5) чи дійсно потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні.

Окрім того, Європейський суд з прав людини у своїй практиці звертав увагу на недопущення застосування до особи примусових заходів задля отримання від неї даних, які можуть бути використані як підстава для висунення обвинувачення такій особі. Право не свідчити проти себе передбачає, зокрема, що у кримінальній справі сторона обвинувачення, намагаючись довести вину обвинуваченого, не може використовувати докази, здобуті всупереч волі обвинуваченого за допомогою методів примусу чи тиску (справа «Яллох проти Німеччини», рішення від 11.07.2006; «Функе проти Франції», рішення від 25.02.1993; «Джей.Бі. проти Швейцарії», рішення від 03.05.2001). Викладені у цих справах висновки ЄСПЛ не означають того, що відібрання біологічних зразків у примусовому порядку в будь-якому разі суперечить Конвенції, однак у кожному разі має перевірятись правомірність отриманих доказів.

Біологічні зразки у особи можуть бути отримані поза її згодою лише тоді, коли метою відібрання таких зразків не є отримання доказів обвинувачення особи, яка надає такі зразки.

В той же час, з матеріалів клопотання встановлено, що органом досудового заявлено клопотання про примусове відібрання біологічних зразків у ОСОБА_3 необхідне з метою доведення її винуватості у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України.

Таким чином, враховуючи судову практику Європейський суд з прав людини, біологічні зразки в ОСОБА_3 не можуть бути отримані примусово без її згоди.

З врахуванням зазначеного, клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.160-166, 241, 245 КПК України,

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання старшого слідчого відділення полції №2 Червоноградського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 про надання дозволу на примусове відібрання в ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зразків букального епітелію та зразків папілярних візерунків пальців рук відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя : ОСОБА_1