Справа № 132/2121/25
Ухвала

Іменем України

02 липня 2025 року м. Калинівка

Слідчий суддя Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в місті Калинівці клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Хмільницького районного ВП ГУНП України у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 , про арешт майна, подане у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000230 від 30.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Калинівського районного суду Вінницької області 30.06.2025 надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Хмільницького районного ВП ГУНП України у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 , про арешт майна, подане у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000230 від 30.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно із клопотанням у ньому висловлене прохання накласти арешт на: автомобіль марки «Ford» модель «Тransit» державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_5 ; на автомобіль марки «Volkswagen» модель «Golf» державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_6 , шляхом позбавлення права на відчуження, користування та розпорядження цими транспортними засобами. Вказані автомобілі зберігати на майданчику для тимчасового тримання транспортних засобів ВП № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області.

Це клопотання мотивовано тим, що до чергової частини відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області 28.06.2025 о. 19:55 год. надійшло повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду двох автомобілів із потерпілими.

Виїздом слідчо-оперативної групи на місце події було встановлено що водій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель, АДРЕСА_1 керуючи автомобілем «Volkswagen Golf», днз НОМЕР_2 здійснював виїзд з другорядної дороги на головну не надав перевагу в русі транспортному засобу «Ford Nransit» днз НОМЕР_1 , який рухався по вул. Гагаріна в напрямку с. Вишневе, під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , спільно з пасажирами дружиною ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дітьми: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживають АДРЕСА_2 . Внаслідок ДТП малолітні ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 отримали незначні тілесні ушкодження у вигляді подряпин та саден після обстеження у КНП «Вінницька обласна дитяча клінічна лікарня Вінницької обласної Ради» відпущенні до дому.

Дані відомості 29.06.2024 внесені до ЄРДР за № 0000230 за ч. 1 ст. 286 КК України і слідчим відділенням відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області розпочато досудове розслідування.

В ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди

«Т-подібне» перехрестя вул. Гагаріна виїзд із с. Уладівське та вул. Польова

с. Уладівське Хмільницького району Вінницької області із проїжджої частини вилучено автомобіль марки «Ford» модель «Тransit» державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 виданого 21.01.2011 перебуває у власності ОСОБА_12 , за адресою АДРЕСА_3 та автомобіль марки «Volkswagen» модель «Golf» державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 виданого 23.02.2023 та перебуває у його власності, які визнано 29.06.2025 речовим доказом.

Необхідність у арешті вище вказаного майна обґрунтовується наявністю підстав вважати, що автомобіль марки «Ford» модель «Тransit» державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_5 та автомобіль марки «Volkswagen» модель «Golf» державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_6 зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та мають значення для досудового розслідування, визнано речовими доказами та не застосування такого заходу забезпечення, як арешт майна, призведе до втрати речових доказів, що в свою чергу не дасть можливості органам досудового розслідування провести ряд експертиз, а настання цих наслідків перешкоджатиме встановленню істини у даному кримінальному провадженні.

Старший слідчий СВ ВП № 1 Хмільницького районного ВП ГУНП України у Вінницькій області, капітан поліції ОСОБА_3 та прокурор Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися. ОСОБА_3 до суду подав заяву про розгляд клопотання без його участі, заявлене клопотання підтримав. Відомостей про причини неявки прокурора не надходило.

Власники вказаного вище майна ОСОБА_12 та ОСОБА_6 , та особа, яка використовували це майно, стосовно якого розглядається клопотання - ОСОБА_5 , яких було повідомлено повістками, в судове засідання не з`явились, відомостей про причини їх неявки не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У зв`язку з наведеним, згідно із положеннями ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних не здійснювалося.

Дослідивши клопотання і долучені до нього письмові документи, слідчий суддя дійшов такого висновку.

З доданих до клопотання матеріалів вбачається, що відділенням поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 30.06.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000230, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно із долученим до клопотання витягом від 29.06.2025 із Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000230, до чергової частини відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області 28.06.2025 о. 19:55 год. надійшло повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду двох автомобілів із потерпілими. Виїздом слідчо-оперативної групи на місце події було встановлено що водій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , житель, АДРЕСА_1 керуючи автомобілем «Volkswagen Golf», днз НОМЕР_2 здійснював виїзд з другорядної дороги на головну не надав перевагу в русі транспортному засобу «Ford Nransit» днз НОМЕР_1 , який рухався по вул. Гагаріна в напрямку с. Вишневе, під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , спільно з пасажирами дружиною ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дітьми: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проживають АДРЕСА_2 . Внаслідок ДТП малолітні ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 отримали незначні тілесні ушкодження у вигляді подряпин та саден.

До клопотання долучено копії матеріалів, якими обґрунтовані доводи, наведенні в клопотанні, серед них: постанова про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 30.06.2025; рапорт інспектора-чергового відділення поліції № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області від 28.06.2025 ОСОБА_13 ; копія протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 28.06.2025; копія посвідчення водія ОСОБА_7 ; копія посвідчення водія ОСОБА_5 ; копії свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів.

Положеннями ст. 131 КПК України визначено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно із ч. 1 ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно із ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина третя статті 170 КПК України).

Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення є речовими доказами.

Згідно із ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Беручи до уваги наведені положення процесуального закону та оцінюючи доводи клопотання слідчого, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність його задоволення з огляду на таке.

Під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000230 встановлено обставини, які вказують на те, що автомобіль марки «Ford» модель «Тransit» державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_5 та автомобіль марки «Volkswagen» модель «Golf» державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_6 , є предметами, які були об`єктом кримінально протиправних дій, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, та мають суттєве значення для досудового розслідування , тобто, відповідно до ст. 98 КПК України ці предмети є речовими доказами у цьому кримінальному провадженні.

Не застосування такого заходу забезпечення, як арешт майна, може призвести до втрати цих речових доказів, що в свою чергу не дасть можливості органам досудового розслідування провести слідчі дії, зокрема, експертизи, а настання цих наслідків перешкоджатиме встановленню істини у даному кримінальному провадженні, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Хмільницького районного ВП ГУНП України у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 , про арешт майна, подане у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000230 від 30.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Ford», модель «Тransit», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_5 , шляхом позбавлення права на відчуження, користування та розпорядження цим транспортним засобом.

Накласти арешт на автомобіль марки «Volkswagen», модель «Golf», державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_6 , шляхом позбавлення права на відчуження, користування та розпорядження цим транспортним засобом.

Вказані автомобілі зберігати на майданчику для тимчасового тримання транспортних засобів ВП № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 02.07.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1