Провадження 1-кс/127/5843/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000774 внесеного до ЄРДР 02.10.2023, про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Джурин, Шаргородського району, Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 240 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні органу досудового розслідування перебувають матеріали кримінального провадження № 0000774 внесеного до ЄРДР 02.10.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 240, ч. 3 ст. 240 КК України, в ході розслідування якого у слідства виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що ОСОБА_7 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 04.10.2024, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, у порушення встановлених правил охорони та використання надр, переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного збагачення, організував та очолив стійке злочинне об`єднання організовану групу, до складу якої залучив ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_4 , яким відвів роль видобувачів корисної копалини загальнодержавного значення, які у порушення вимог ст. ст. 19, 24, 28, 51, 56 Кодексу України «Про надра», здійснювали на родовищах вапняку у штольнях біля с. Джурин Жмеринського району Вінницької області, з географічними координатами координати системи WGS 84: 48.6845135, 28.3267313, незаконний видобуток карбонатної осадової породи природного походження - вапняку, який відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення» № 827 від 12.12.1994 відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення.

Організована група характеризується наявністю організатора (керівника) злочинного об`єднання, розробленого єдиного плану вчинення злочинів, відомого всім учасникам групи, стійкими зв`язками і розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, наявністю загальних правил поведінки, підготовкою до вчинення злочинів, а також отриманням матеріальних благ від такої кримінально-протиправної діяльності.

Всі члени організованої групи дотримувалися єдиних для всіх правил поведінки, діяли згідно розробленого злочинного плану з чітким розподілом функцій, підпорядковувалися керівнику організованої злочинної групи, здійснювали свої злочинні дії виключно з його відома, беззаперечно виконували всі його вказівки.

При цьому, учасники вказаної організованої злочинної групи, для досягнення злочинної мети, діяли згідно заздалегідь розробленого організатором плану, відомого всім іншим його учасникам, суть якого полягала у вчиненні триваючого тяжкого злочину, кінцевим результатом якого було незаконне збагачення всіх учасників організованої групи шляхом збуту незаконно видобутого андезиту та його реалізації підприємцям, а також фізичним особам в межах Вінницької області. При цьому, кожен з них робив свій внесок у вчинення злочинів, згідно з покладеною функцією, усвідомлюючи, що вчиняє злочини спільно з іншими учасниками відповідно до визначеного напрямку діяльності та розуміючи, що обумовлена злочинна мета може бути досягнута лише в результаті спільної діяльності всіх учасників групи.

Відповідно до розробленого ОСОБА_7 злочинного плану, ролі та функції учасників організованої групи були розподілені наступним чином:

ОСОБА_7 , діючи як організатор та керівник організованої групи, здійснював загальне керівництво групою, визначав час видобування блоків вапняку, забезпечував ділянками роботи членів групи, керував процесом підвозу блоків вапняку із штольні до вантажних автомобілів з їх подальшою реалізацією, координував діяльність групи, забезпечував високий рівень організованості, дотримання певних правил поведінки, дисципліни та чіткої субординації, здійснював планування злочинної діяльності, визначав конкретну роль учасників у вчиненні кримінальних правопорушень, здійснював безпосередній видобуток корисної копалини блоків вапняку. Віддавав вказівки здійснювати видобуток корисної копалини вапняку учасникам групи за допомогою будівельних інструментів (бензопили, ломи), які використовували заздалегідь переобладнані транспортні засоби: мотоцикл саморобного, без ідентифікуючих номерних знаків та деталей, типу «Дніпро К 750» з переробленим кузовом, ІФА мультикар, без номерних знаків для перевезення незаконно видобутого блоків вапняку до місця погрузки на вантажні автомобілі для подальшої реалізації покупцям.

ОСОБА_7 , який визначав частки заробітку кожного учасника організованої групи, а частину отриманих коштів використовував на організацію подальшої злочинної діяльності. Регулярне фінансування організованої групи свідчить про стійкість відповідної групи, розподіл ролей між організатором та виконавцями.

ОСОБА_8 , діючи як виконавець організованої групи, згідно заздалегідь розробленого організатором плану, здійснював безпосередній видобуток корисної копалини блоків вапняку за допомогою будівельних інструментів (бензопили, ломи), використовував свій заздалегідь переобладнаний мотоцикл без ідентифікуючих номерних знаків та деталей, типу «Дніпро К 750» з переробленим кузовом, для перевезення незаконно видобутих блоків вапняку до місць їх погрузки на вантажні автомобілі та реалізації.

ОСОБА_9 , діючи як виконавець організованої групи, згідно заздалегідь розробленого організатором плану, здійснював безпосередній видобуток корисної копалини блоків вапняку за допомогою будівельних інструментів (бензопили, ломи), використовував свій заздалегідь переобладнаний автомобіль ІФА мультикар, для перевезення незаконно видобутих блоків вапняку до місць їх погрузки на вантажні автомобілі та реалізації.

ОСОБА_4 , діючи як виконавець організованої групи, згідно заздалегідь розробленого організатором плану, здійснював безпосередній видобуток корисної копалини блоків вапняку за допомогою будівельних інструментів (бензопили, ломи), допомагав здійснювати перевезення незаконно видобутих блоків вапняку до місць їх погрузки на вантажні автомобілі та реалізації.

Таким чином, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 04.10.2024 в с. Джурин Жмеринського району Вінницької області, ОСОБА_7 створена організована група, до складу якої окрім нього увійшли ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , злочинною метою якої стала протиправна діяльність, направлена на незаконне добування корисних копалин. Члени організованої групи ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 мали цілеспрямований характер та корисливу спрямованість, усвідомлюючи при цьому, що невиконання будь-ким із них своїх злочинних обов`язків позбавляло б можливості реалізовувати заплановані протиправні наміри. Дані обставини вимагали від кожного з учасників певного часу, старанного багатобічного готування для здійснення злочинів, узгодження дій між всіма учасниками, відданості та відповідальності кожного в умисній спільній діяльності, направленій на досягненні організатором ОСОБА_7 цілей.

Так, ОСОБА_4 , діючи як учасник організованої групи, створеної та очолюваної ОСОБА_7 , до складу якої також входили виконавці ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , знаючи про існування родовища вапняку, який являється корисною копалиною загальнодержавного значення, яке розташоване біля с. Джурин Жмеринського району Вінницької області з географічними координатами системи WGS 84: 48.6845135, 28.3267313, та реалізуючи злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення за рахунок збуту незаконно видобутого блокового вапняку, не маючи передбачених законодавством України дозвільних документів на видобування корисних копалин загальнодержавного значення та повноважень на проведення таких робіт, діючи всупереч вимогам ст.13 Конституції України, ст.ст.19, 24, 28, 51, 56 Кодексу України «Про надра», ст.ст.3, 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», 04.10.2024 у штольні в с. Джурин Жмеринського району Вінницької області, вхід до якої має координати системи WGS 84: 48,6845135, 28,3267313, за допомогою будівельних інструментів (бензопили, ломи), шляхом відокремлення гірської породи з її природного середовища, здійснили незаконне видобування блоків вапняку розмірами 41см * 21 см * 16 см в кількості 1150 штук, який відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення, який у подальшому завантажили на автомобіль КАМАЗ з причепом, що належить перевізнику ОСОБА_10 .

За результатами проведеної судової інженерно екологічної експертизи № 617/25-21 від 18.04.2025 встановлено розмір збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного видобування ОСОБА_7 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 1150 блоків вапняку, який складає 219 751, 65 грн.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_4 , повторно, діючи як учасник організованої групи, створеної та очолюваної ОСОБА_7 , до складу якої також входили виконавці ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , знаючи про існування родовища вапняку, який являється корисною копалиною загальнодержавного значення, яке розташоване біля с. Джурин Жмеринського району Вінницької області з географічними координатами системи WGS 84: 48.6845135, 28.3267313, та реалізуючи злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення за рахунок збуту незаконно видобутого блокового вапняку, не маючи передбачених законодавством України дозвільних документів на видобування корисних копалин загальнодержавного значення та повноважень на проведення таких робіт, діючи всупереч вимогам ст.13 Конституції України, ст.ст.19, 24, 28, 51, 56 Кодексу України «Про надра», ст.ст.3, 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», 21.10.2024 у штольні в с. Джурин Жмеринського району Вінницької області, вхід до якої має координати системи WGS 84: 48,6845135, 28,3267313, за допомогою будівельних інструментів (бензопили, ломи), шляхом відокремлення гірської породи з її природного середовища, здійснили незаконне видобування, блоків вапняку 41см * 21 см * 16 см в кількості 800 штук, який відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення, який у подальшому завантажили на вантажний автомобіль Камаз, що належить перевізнику ОСОБА_11 .

За результатами проведеної судової інженерно екологічної експертизи № 617/25-21 від 18.04.2025 встановлено розмір збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного видобування ОСОБА_7 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 800 блоків вапняку, який складає 153 645, 12 грн.

Продовжуючи свою протиправну діяльність, ОСОБА_4 , повторно, діючи як учасник організованої групи, створеної та очолюваної ОСОБА_7 , до складу якої також входили виконавці ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , знаючи про існування родовища вапняку, який являється корисною копалиною загальнодержавного значення, яке розташоване біля с. Джурин Жмеринського району Вінницької області з географічними координатами системи WGS 84: 48.6845135, 28.3267313, та реалізуючи злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення за рахунок збуту незаконно видобутого блокового вапняку, не маючи передбачених законодавством України дозвільних документів на видобування корисних копалин загальнодержавного значення та повноважень на проведення таких робіт, діючи всупереч вимогам ст.13 Конституції України, ст.ст.19, 24, 28, 51, 56 Кодексу України «Про надра», ст.ст.3, 40 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», 31.10.2024 у штольні в с. Джурин Жмеринського району Вінницької області, вхід до якої має координати системи WGS 84: 48,6845135, 28,3267313, за допомогою будівельних інструментів (бензопили, ломи), шляхом відокремлення гірської породи з її природного середовища, здійснили незаконне видобування, блоків вапняку 41см * 21 см * 16 см в кількості 1021 штук, який відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення, який у подальшому завантажили на вантажний автомобіль Камаз з причепом, що належить перевізнику ОСОБА_11 .

За результатами проведеної судової інженерно екологічної експертизи № 617/25-21 від 18.04.2025 встановлено розмір збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного видобування ОСОБА_7 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 1021 блоку вапняку, який складає 195 346, 35 грн.

30.04.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Джурин Шаргородського району Вінницької області, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 240 КК України незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, вчинене організованою групою.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними доказами, а саме:

- відомостями, що містяться у протоколах проведення негласних слідчих (розшукових) дій, якими зафіксовані розмови щодо часу, місця вчиненні незаконного видобутку блоків вапняку у визначені періоди, а також, відео фіксація самого процесу вчинення злочину;

- відомостями, що містяться у протоколах допиту свідків: ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 щодо обставин транспортування блоків незаконно видобутого вапняку, а також відомостями, що містяться у протоколах допитів покупців блоків вапняку;

- відомостями, що здобуті за результатами проведеного огляду від 31.10.2024, в ході якого виявлено та вилучено вантажний автомобіль КАМАЗ на кузові із 584 блоками вапняку, з причепом на якому знаходяться 412 блоків вапняку, мотоцикл саморобний, без ідентифікуючих номерних знаків та деталей, схожий на марку Дніпро моделі К 750 з переробленим кузовом на якому знаходиться 25 блоків вапняку, залишений ОСОБА_8 мобільний телефон Motorola Moto E13 з сім картами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ;

- відомостями, що здобуті за результатами проведено оглядів блоків вапняку за місцями проживання покупців та за результатами проведено слідчого експерименту з покупцем таких блоків вапняку;

- висновком судової інженерно-екологічної експертизи № 617/25-21 від 18.04.2025.

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Підозрюваний ОСОБА_4 вчинив злочини, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років. При цьому існують ризики, передбачені п. п. 2, 3, ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, що полягає у тому, що підозрюваний ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити документи, речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та незаконно впливати на свідків.

Зокрема, доведеність вини ОСОБА_4 у вчинені злочинів, передбачених ч. 4 ст. 240 КК України, в значній мірі базуватиметься на показаннях свідків, що є місцевими мешканцями та мешканцями сусідніх населених пунктів.

З огляду на це є ризик, що ОСОБА_4 , без застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту, намагатиметься здійснювати вплив на свідків для викривлення обставин кримінальних правопорушень на власну користь, з метою впливу на повноту, всебічність розслідування кримінального провадження, у зв`язку з цим існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Сформовані під час спільного проживання в одному та сусідських населених пунктах дружні, приятельські стосунки, або відносини, які випливають із почуття поваги та авторитету, мають зазвичай тривалий характер і формують сталі соціальні зв`язки, що є вагомим фактором для схиляння допитаних у кримінальному провадженні свідків для дачі показань на користь підозрюваного ОСОБА_4

Приймаючи до уваги вищевикладене, а також те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, а тому слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого, слідчому судді пояснив, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 240 КК України, разом з тим, по кримінальному провадженні існують ризики, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому останньому необхідно обрати саме запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_4 під час судового розгляду заперечив проти задоволення клопотання слідчого, слідчому судді пояснив, що стороною обвинувачення йому повідомлено про підозру у вчиненні незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення, вчиненого групою осіб, проте організованої групи в даному випадку не було, оскільки будь-яке розподілення ролей відсутнє, а тому просив слідчого суддю застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 підтримав заперечення підозрюваного, слідчому судді пояснив, що підозрюваний активно співпрацює із органом досудового розслідування, має постійне місце проживання, одружений, являється єдиною працездатною особою у своїй сім`ї та здійснює їх забезпечення, тому застосування цілодобового домашнього арешту фактично позбавить його джерела існування та можливості утримувати родину, окрім того зазначив, що матеріали клопотання не містять жодного доказу, який би вказував на вчинення кримінального правопорушення саме ОСОБА_4 , а тому просив слідчого суддю застосувати відносно ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, у вигляді особистого зобов`язання. Додатково надав слідчому судді письмове заперечення на клопотання слідчого.

Слідчий суддя заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 240 КК України, підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

При цьому, слід звернути увагу, що згідно положень чинного КПК України, на стадії досудового розслідування оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті їх оцінки з точки зору достатності й допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи.

На цій стадії слідчий суддя, враховуючи правову позицію ЄСПЛ, оцінює оголошену підозру лише з точки зору її обґрунтованості.

Так, згідно позиції, що висловлена у рішеннях ЄСПЛ і яку використовують слідчі судді, зокрема «Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» № 12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Тобто, обґрунтованою є підозра яка побудована на фактах, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність і стандарт доказування «обґрунтована підозра» вважається досягнутим, якщо фактів та інформації достатньо, аби переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Щодо рівня імовірності, за якого підозра вважається обґрунтованою, то цей стандарт доказування не передбачає, що уповноважені особи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, які необхідні на наступних етапах кримінального провадження.

За наявності обґрунтованих даних, які спростовують усі чи деякі обставини вчинення кримінального правопорушення, прокурор має право змінити раніше повідомлену підозру чи, за наявності для цього підстав, прийняти рішення про закриття провадження.

В даному випадку, з`ясовані під час розгляду клопотання обставини свідчать про те, що повідомлення про підозру було здійснено за наявності фактичних даних, які давали прокурору можливість дійти висновку, що ОСОБА_4 може бути причетним до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, а додані до клопотання документи містять фактичні дані, які дають підстави слідчому судді на даній стадії процесу вважати, що причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, які йому інкримінують органи досудового розслідування, є імовірною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.

Отже, у даному випадку оголошена ОСОБА_4 підозра з огляду на практику ЄСПЛ відповідає критеріям обґрунтованості.

Разом з тим, метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто, до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і встановлених в судовому засіданні, а також, відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність (пп. «а» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

За приписами ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема слідчий суддя враховує, те що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий, підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а тому враховуючи вагомість наявних доказів підозри у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, наслідки від вчиненого кримінального правопорушення, характер та обставини злочину по якому повідомлено підозру, дають підстави слідчому судді дійти обґрунтованого висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При цьому слід зазначити, що чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що підозрюваний обов`язково здійснюватиме такі дії, однак має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Крім того, слідчий суддя вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім цілодобового домашнього арешту, не зможе запобігти ризикам та забезпечити належну поведінку підозрюваного, а тому, з урахуванням всіх обставин, передбачених ст. 178 КПК України та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, до підозрюваного ОСОБА_4 , з огляду на положення ст. 177, 181, 194 КПК України, слід застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та покласти на підозрюваного обов`язки передбачені в ч. 5 ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя вважає обґрунтованим застосування запобіжного заходу до підозрюваного в межах строку досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 181, 194, 196, 309, 400 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, що полягає у цілодобовій забороні залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 56 (п`ятдесят шість) днів, тобто до 30 червня 2025 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали слідчого судді визначити до 30 червня 2025 року включно.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, суду;

- утримуватися від спілкування з учасниками кримінального провадження чи будь-якими іншими особами, які є у кримінальному провадженні заявниками, свідками, спеціалістами, експертами, законними представниками;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до вимог ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвалу слідчого судді для організації виконання направити начальнику ГУНП у Вінницькій області.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_6 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, однак оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя