Справа № 953/3807/25
н/п 1-кс/953/3272/25
"28" квітня 2025 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі :
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - адвоката ОСОБА_4 ,
підозрюваного - ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який не одружений, не працює, має середню спеціальну освіту, раніше судимий вироком Київського районного суду м. Харкова від 02.05.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,-
Сторона обвинувачення просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування, із покладенням обов`язків.
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, зокрема, що 25.03.2025, приблизно о 18.00, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 перебував у кафе «Ніка», розташованому за адресою: м. Харків, вул. Нескорених, 20/321, де познайомився з потерпілим ОСОБА_7 , який мав при собі мобільний телефон торгової марки «Redmi 13» Оcean blue 6Gb RAM /128 Gb ROM.
В ході спілкуваня з ОСОБА_7 у ОСОБА_5 виник прямий корисливий злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, а саме мобільним телефоном, належним останньому.
Реалізуючи свій раптово виниклий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, діючи умисно, протиправно, повторно, з корисливих мотивів, з метою наживи та незаконного особистого збагачення за рахунок інших осіб, маючи умисел на заволодіння чужим майном шахрайським шляхом, зловживаючи довірою, ОСОБА_5 попрохав у ОСОБА_7 дати його мобільний телефон торгової марки «Redmi 13» Оcean blue 6Gb RAM /128 Gb ROM, вартістю 5225,95 гривень, котрий перебував у чохлі - книжці зі штучної шкіри, вартістю 331,22 гривень, під приводом здійснення телефонного дзвінка, тобто короткочасного використання, таким чином, запевнивши ОСОБА_7 у правильності та добросовісності своїх дій та доцільності передачі йому вказаного мобільного телефону. У свою чергу, ОСОБА_7 будучи впевненим у добросовісності дій ОСОБА_5 , вважав, що після дзвінку, останній поверне йому мобільний телефон, тому добровільно передав йому вищевказаний мобільний телефон.
Продовжуючи реалізацію свого умислу, ОСОБА_5 взяв мобільний телефон мобільний телефон торгової марки «Redmi 13» Оcean blue 6Gb RAM /128 Gb ROM, котрий перебував у чохлі - книжці зі штучної шкіри, тобто заволодів ним, та не маючи наміру виконувати взяті на себе зобов`язання, щодо їх повернення, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_7 , матеріальну шкоду, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи від 14.04.2025 № 4956/4957 на загальну суму 5557,17 гривень.
Отже, ОСОБА_5 , своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
Обґрунтованість повідомленої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду, а також вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Сторона обвинувачення зазначає, що є достатні підстави вважати, що забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 та запобігти вищезазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, просила його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, вказували на недоведеність ризиків, просили визначити період перебування під домашнім арештом.
При розгляді клопотання слідчим суддею з пояснень підозрюваного ОСОБА_5 встановлено, що він показання дає добровільно, до нього не застосовується насильство у даному кримінальному провадженні.
21.04.2025 ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
Надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, що підтверджується: заявою ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення від 01.04.2025; показаннями потерпілого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які містяться в протоколах їх допитів відповідно; протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками потерпілому, який впізнав ОСОБА_5 ; протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_8 , яка впізнала ОСОБА_5 ; протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_9 , який впізнав ОСОБА_5 ; протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_11 , який впізнав ОСОБА_5 ; протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_11 , який впізнав ОСОБА_12 ; заявою про добровільну видачу мобільного телефону свідком ОСОБА_13 ; протоколом огляду предмету від 17.04.2025; постановою про визнання речовими доказами; висновком судово-товарознавчої експертизи № 4956/4957 від 14.04.2025.
Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризику, передбаченого п. 1, п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування, вчинення іншого кримінального правопорушення.
Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
На виконання вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
Так, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має середню спеціальну освіту, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Однак, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Враховуючи існування доведених прокурором ризиків, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, з урахуванням сукупності обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 нетяжкого кримінального правопорушення у сфері злочинів проти власності, вчинене в у мовах воєнного стану, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.
З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання та застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , в період доби з 22.00 год. до 06.00 год., в межах строку досудового розслідування, на строк 1 (один) місяць 22 дні, тобто, до 20.06.2025 включно, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 194, 196, 211, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , а саме, заборонити підозрюваному залишати житло квартиру АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора, суду в період доби з 22.00 год. до 06.00 год., в межах строку досудового розслідування, на строк 1 (один) місяць 22 дні, тобто, до 20 червня 2025 року включно.
Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;
2) не залишати місце мешкання АДРЕСА_1 , в період доби з 22.00 год. до 06.00 год., без дозволу слідчого, прокурора або суду, за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги та прибуття до укриття чи бомбосховища обумовленого сиреною та/або повідомленням "Повітряна тривога", чи перебування у безпечному місці під час оголошення сирени "Повітряна тривога";
3) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає - м. Харків, без дозволу слідчого, прокурора чи суду;
4) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, які надають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Ухвалу направити для виконання до органів поліції за місцем проживання підозрюваного через слідчого СВ ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 .
Встановити строк дії даної ухвали в межах строку досудового розслідування, з 28 квітня 2025 року до 20 червня 2025 року включно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1