ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1766/25
Провадження №1-кс/477/945/25
УХВАЛА

про відмову в задоволенні клопотання

29 серпня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Вітовського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №4 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , внесене в кримінальному провадженні №0000145 від 12 березня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 190 КК України, яке погоджене прокурором Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей та документів,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ відділення поліції №4 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді в межах кримінального провадження №0000145 від 12 березня 2025 року із клопотанням про надання тимчасового доступу до речей та документів, що перебувають у володінні АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », юридична адреса: АДРЕСА_1 , а саме відомостей про рух коштів по рахунку ОСОБА_5 , та супутніх ідентифікаційних відомостей, тощо.

В обґрунтування поданого клопотання вказує, що 11 березня 2025 року надійшла заява від ОСОБА_5 з приводу того, що 01 березня 2025 року невстановлена особа, шляхом обману із застосуванням електронно-обчислювальної техніки, під приводом переказу коштів у якості оплати товару заволоділа коштами заявника у загальному розмірі 24750 грн, шляхом їх переказу з його банківської картки останньої.

За вказаним фактом СВ ВП №4 МРУП ГУНП в Миколаївській області 12 березня 2025 року внесено відомості до ЄДРДР за №0000145 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 190 КК України.

В ході досудового розслідування допитано потерпілого ОСОБА_5 , який пояснив, що з належного йому банківського рахунку здійснено переказ коштів на невідомі рахунки.

У зв`язку з викладеним, з метою перевірки показів потерпілого, до матеріалів кримінального провадження необхідно долучити відомості про рух коштів по його картковому рахунку, відкритому в АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », для встановлення осіб, які здійснювали операції щодо перерахунку грошових коштів, осіб які отримували кошти з рахунку належного заявнику, тощо, які в подальшому можуть бути необхідні для використання як доказів вчинення злочину, а також для встановлення обставин, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, відповідно до статті 91 КПК України, виникла необхідність в отриманні тимчасового доступу до речей і документів, які містять банківську таємницю, та знаходяться у володінні АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

У судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився, подавши заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Відповідно до частини другої статті 163 КПК України розгляд клопотання відбувався без виклику представника АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

У зв`язку неявкою учасників, фіксування судового засідання аудіо та відео технічними пристроями запису не здійснювалося.

Приписами частини четвертої статті 107 КПК України визначено, що у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутністю осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Перевіривши клопотання слідчого на дотримання вимог Кримінального процесуального Кодексу України, вивчивши матеріали клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до статті 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

У відповідності до частини першої, другої статті 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Тимчасовий доступ до речей і документів є заходом забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (стаття 131 КПК України).

Відповідно до статті 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

У випадку необхідності отримання тимчасового доступу до речей і документів, сторона кримінального провадження має право, згідно положень статті 160 КПК України, звернутись до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу.

Такий доступ здійснюється у порядку визначеному законом, а саме, на підставі ухвали слідчого судді (частина перша статті 132, частина друга статті 159, стаття 164 КПК України).

Як вбачається із змісту пунктів 4, 5, 8 частини першої статті 162 КПК України, до охоронюваної законом таємниці, яка міститься у речах і документах, належить конфіденційна інформація, в тому числі така, що містить комерційну таємницю, відомості, які можуть становити банківську таємницю, та персональні дані особи.

Слідчим суддею встановлено, що 12 березня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення за частиною четвертою статті 190 КК України (кримінальне провадження №0000145) за фактом заволодіння коштами ОСОБА_5 у розмірі 24750 грн, шляхом обману із застосуванням електронно-обчислювальної техніки, під приводом переказу коштів у якості оплати товару.

В ході досудового розслідування допитано потерпілого та встановлено інформацію щодо його рахунку, відкритого в АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та з`ясовано обставини вчинення кримінального правопорушення, здобуто відомості про видані та отримані ним картки.

У свою чергу з метою встановлення всіх об`єктивних даних у даному кримінальному провадженні, зокрема, встановлення осіб, суми, дат здійснення операцій щодо перерахунку грошових коштів, виникла необхідність у тимчасовому доступі до відповідної інформації, яка перебуває у володіння АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

У свою чергу, за перевіркою програмного забезпечення документообігу суду, слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Вітовського районного суду Миколаївської області від 01 липня 2025 року №477/1289/25 (провадження №1-кс/477/772/25) задоволено аналогічне клопотання слідчого СВ ВП №4 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області внесене у кримінальному провадженні № 0000145 від 12 березня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 190 КК України про надання тимчасового доступу до речей і документів, яке було подано з тих же підстав та відносно тих же документів.

Разом з тим, слідчий ОСОБА_3 у своєму клопотанні не вказує про наявність за цим же клопотанням постановленої раніше ухвали слідчого судді, як і не наводить підстав щодо її виконання та/або невиконання, а матеріали клопотання не містять обставин, які б свідчили про наявність поважних причин, за яких ухвала від 01 липня 2025 року була невиконана, що у свою чергу може вказувати на маніпулювання фактами певного кримінального провадження, та аргументами, викладеними в підтвердження обґрунтованості поданого клопотання, зокрема і шляхом приховування такої інформації.

Відповідно до частини п`ятої статті 163 КПК України, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Як вбачається з клопотання, слідчий ОСОБА_3 у клопотанні від 21 серпня 2025 року просить надати тимчасовий доступ до документів з можливістю їх ознайомлення та вилучення, між тим, ним не зазначено та не доведено належним чином наявність поважних підстав, за яких ухвала слідчого судді від 01 липня 2025 року не була виконана та подане клопотання не містить обґрунтування неможливості її виконання на даний час, так як за змістом ухвали вбачається, що строк її дії визначено у два місяці, та такий діє до 01 вересня 2025 року.

При цьому, вирішуючи питання щодо повторного звернення до слідчого судді з указаним клопотанням, слідчий суддя враховує те, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Основного Закону України), одним із елементів, якого є принцип правової визначеності, сутність якого зводиться до того, що обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

Хоча чинний КПК України не містить загального положення про заборону зловживання процесуальними правами, така заборона не потребує закріплення у нормах кримінально-процесуального закону, оскільки вона є загально правовим (конституційним) принципом і поширюється на всі галузі права.

Зокрема, у статті 35 «Умови прийнятності» Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод згадується про зловживання правами в аспекті можливості розгляду справ саме Європейським судом з прав людини.

За відсутності закріплення у нормах позитивного права (КПК України) принципу заборони зловживання учасниками кримінального провадження процесуальними правами, з урахуванням положень частини 1 та 5 статті 9 КПК України, суд, до якого віднесено і слідчого суддю, може екстраполювати дію такого загально правового принципу (вочевидь, природного права), на кримінальне судочинство в Україні.

З огляду на вказане вище, невиконання без поважної причини ухвали суду про тимчасовий доступ до речей та документів по кримінальному провадженні у наданий судом строк, свідчить про зловживання органом досудового розслідування правами, якими він наділений КПК України за відсутності об`єктивних причин її невиконання з огляду на що, подане клопотання не підлягає задоволенню.

Крім того слідчий суддя вважає необхідним звернути увагу процесуального керуючого у цьому кримінальному провадженні й на ту обставину, що з часу внесення відомостей до ЄРДР та отримання 01 липня 2023 року у порядку визначеному главою 15 розділу ІІ КПК України тимчасового доступу до речей та документів, у вказаному провадженні не здійснено жодної слідчої дій направленої до швидке та неупереджене здійснення досудового розслідування, а отримана ухвала про тимчасовий доступ до документів, як один із заходів забезпечення кримінального провадження, що покликане у першу чергу на забезпечення дієвості кримінального провадження для здійснення у ньому необхідного спектру слідчих дій, не була звернута до виконання у встановлений у ній строк, що свідчить про неналежний рівень організації досудового розслідування.

Статтею 8 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до правових позицій Європейського Суду з прав людини будь-яка інформація, що стосується існуючого наміру вчинити злочин або вчинюваного злочину, має бути такою, що може бути перевіреною, та державне обвинувачення повинно мати змогу продемонструвати на будь-якій стадії, що в його розпорядженні наявні достатні підстави для проведення оперативного заходу (див. серед інших §§ 38 - 42 рішення у справі Баннікова проти росії; § 90 рішення у справі Веселов та інші проти росії; § 49 рішення у справі Ванян проти росії; § 134 рішення у справі Ванян проти росії; § 36 рішення у справі Малінінос проти Литви).

За вказаних вище обставин, подання органом досудового розслідування аналогічних за змістом клопотань, щодо застосування заходів забезпечення кримінального провадження, через значний проміжок часу без зазначення необхідності повторного звернення до слідчого судді є зловживанням наданими процесуальними правами, має ознаки кверулянства, та свідчить про зловживання професійними учасниками процесу органом досудового розслідування правом на звернення до суду, а тому слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання за вказаних обставин.

Керуючись статтями 159-164, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №4 Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальному провадженні №0000145 від 12 березня 2025 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_6