Провадження №11-кп/824/2779/2025 Доповідач у суді 2-ї інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду

кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 05 листопада 2024 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с. Рудьківка, Бобровицького району, Чернігівської області, з середньою освітою, заміжня, маючої на отриманні малолітню доньку ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка потребує постійного медичного нагляду у зв`язку з захворюванням органів слуху, працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України-

В С Т А Н О В И Л А :

Як встановлено судом першої інстанції, 14.06.2023 ОСОБА_7 працевлаштувалась до АТ «Укрпошта», на посаду оператором поштового зв`язку 1 класу. Її робоче місце знаходиться в цеху обробки поштового зв`язку №5 (надалі ЦОКК №5) що за адресою м. Київ, вул. Г. Кірпи 2, з графіком роботи, доба робоча дві доби вихідні.

В подальшому, 14.06.2023, між АТ «Укрпошта» в особі заступника директора філії з операційної діяльності Дирекція оброблення та перевезення пошти АТ «Укрпошта» ОСОБА_11 з одного боку та оператором поштового зв`язку 1 класу ОСОБА_7 з іншого боку укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність.

В посадовій інструкції оператора поштового зв`язку 1 класу цеху обміну та оброблення посилочної пошти Дирекції оброблення та перевезення пошти АТ «Укрпошта» зазначено, п. 2.1.12 «Забезпечення схоронності прийнятної пошти до моменту її здачі та отримання повної розписки». П. 2.2.7 «Забезпечувати схоронність поштових відправлень, періодичних друкованих видань, палетів, іменних речей, майна цеху». П. 2.2.10 «Не допускати пошкодження або втрату ввіреного майна Товариства, а також документів, що передані на збереження або перебувають в роботі». П. 4.1. «На оператора поштового зв`язку 3 класу покладається відповідальність за неналежне виконання або невиконання своїх посадових завдань та обов`язків, що передбачені цією посадовою інструкцією, відповідно до законодавства України».

Водночас встановлено, що посада оператора поштового зв`язку 1 класу АТ «Укрпошта», не пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, тобто ОСОБА_7 не є службовою особою.

04.03.2024, приблизно, о 08:00 год. ОСОБА_7 прибула до приміщення ДОПП, АТ «Укрпошта», яке розташоване за адресою м. Київ, вул. Г.Кірпи, 2. Перебуваючи на зміні на робочому місці в міжнародному цеху поштового зв`язку АТ «Укрпошта», визначила для себе предметом злочинного посягання поштові замовлення, як додаткове джерело доходу, з метою збагачення за рахунок матеріальних цінностей АТ «Укрпошта». Для цього остання маючи доступ до поштових відправлень, які поступили до ЦОКК-5 з складу, виявив міжнародне поштове відправлення №RK181812852LV, на яке здійснюється нарахування митного платежу в сумі 1422 гривень, в середині якого знаходився мобільний телефон марки «XIAOMI Redmi Note 13Pro +5G 12/512GB, ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 89,35 доларів США, (згідно курсу НБУ станом на 04.03.2024 року становить 3,256 гривень, згідно висновку експерта №СЕ-19/111-24/45791-ТВ від 09.08.2024 ринкова вартість, нового, не бувшого у використанні мобільного телефону марки «XIAOMI Redmi Note 13Pro +5G 12/512GB, ІМЕІ: НОМЕР_1 , без пошкоджень, в робочому стані, без сколів подряпин тріщин потертостей технічного справного, в комплекті до мобільного телефону знаходився зарядний пристрій не бувший у використанні, а саме USB кабель та блок живлення до мобільного телефону, станом на момент скоєння злочину, а саме 04.03.2024 року могла становити 13,950 грн.), яке відклала до пустого контейнеру.

В подальшому, 04.03.2024, у невстановлений досудовим розслідування час, ОСОБА_7 , переконавшись що за її діями ніхто не спостерігає, поклала міжнародне поштове відправлення № RK181812852LV, під кофту.

Після чого скориставшись нагодою залишитись у приміщенні цеху наодинці, розірвала попередньо заховане міжнародне поштове відправлення № RK181812852LV, на яке здійснюється нарахування митного платежу в сумі 1422 гривень, в середині якого знаходився мобільний телефон марки «XIAOMI Redmi Note 13Pro +5G 12/512GB, ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 89,35 доларів США, (згідно курсу НБУ станом на 04.03.2024 року становить 3,256 гривень, згідно висновку експерта №СЕ-19/111-24/45791-ТВ від 09.08.2024 ринкова вартість, нового, не бувшого у використанні мобільного телефону марки «XIAOMI Redmi Note 13Pro +5G 12/512GB, ІМЕІ: НОМЕР_1 , без пошкоджень, в робочому стані, без сколів подряпин тріщин потертостей технічного справного, в комплекті до мобільного телефону знаходився зарядний пристрій не бувший у використанні, а саме USB кабель та блок живлення до мобільного телефону, станом на момент скоєння злочину, а саме 04.03.2024 року могла становити 13,950 грн) та поклала його до власної сумки.

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на привласнення чужого майна, яке було їй ввірене з метою особистого збагачення, вчинене в умовах воєнного стану ОСОБА_7 , утримуючи при собі привласнене міжнародне відправлення, 04.03.2024, приблизно, о 20 год. 00 хв. пройшла пропускний пункт АТ «Укрпошта» та з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись привласненим майном на власний розсуд.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_12 завдано майнову шкоду на суму 13950 гривень.

20.03.2024, приблизно, о 08:00 год., ОСОБА_7 прибула до приміщення ДОПП, АТ «Укрпошта», яке розташоване за адресою м. Київ, вул. Г.Кірпи, 2. Перебуваючи на зміні на робочому місці в міжнародному цеху поштового зв`язку АТ «Укрпошта», визначила для себе предметом злочинного посягання поштові замовлення, як додаткове джерело доходу, з метою збагачення за рахунок матеріальних цінностей АТ «Укрпошта». Для цього остання маючи доступ до поштових відправлень, які поступили до ЦОКК-5 з складу, виявила міжнародне поштове відправлення №RK192144085LV, на яке здійснюється нарахування митного платежу в сумі 729 гривень, в середині якого знаходився мобільний телефон марки «Poco X6 5G 12/256GB, ІМЕІ: НОМЕР_2 , вартістю 89,35 доларів США, (згідно курсу НБУ станом на 20.03.2024 року становить 3,256 гривень, згідно висновку експерта №СЕ-19/111-24/45791-ТВ від 09.08.2024 ринкова вартість, нового, не бувшого у використанні мобільного телефону марки ««Poco X6 5G 12/256GB, ІМЕІ: НОМЕР_2 , без пошкоджень, в робочому стані, без сколів подряпин тріщин потертостей технічного справного, в комплекті до мобільного телефону знаходився зарядний пристрій не бувший у використанні, а саме USB кабель та блок живлення до мобільного телефону, станом на момент скоєння злочину, а саме 20.03.2024 року могла становити 11,583 грн.), яке відклала до пустого контейнеру.

В подальшому, 20.03.2024, у невстановлений досудовим розслідування час, ОСОБА_7 , переконавшись що за її діями ніхто не спостерігає, поклала міжнародне поштове відправлення № RK192144085LV, під кофту.

Після чого скориставшись нагодою залишитись у приміщенні цеху наодинці, розірвав попередньо заховане міжнародне поштове відправлення № RK192144085LV, на яке здійснюється нарахування митного платежу в сумі 729 гривень, в середині якого знаходився мобільний телефон марки «Poco X6 5G 12/256GB, ІМЕІ: НОМЕР_2 , вартістю 89,35 доларів США, (згідно курсу НБУ станом на 20.03.2024 року становить 3,256 гривень, згідно висновку експерта №СЕ-19/111-24/45791-ТВ від 09.08.2024 ринкова вартість, нового, не бувшого у використанні мобільного телефону марки ««Poco X6 5G 12/256GB, ІМЕІ: НОМЕР_2 , без пошкоджень, в робочому стані, без сколів подряпин тріщин потертостей технічного справного, в комплекті до мобільного телефону знаходився зарядний пристрій не бувший у використанні, а саме USB кабель та блок живлення до мобільного телефону, станом на момент скоєння злочину, а саме 20.03.2024 року могла становити 11,583 грн.) та поклала його до власної сумки.

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на привласнення чужого майна, яке було їй ввірене з метою особистого збагачення, вчинене повторно в умовах воєнного стану ОСОБА_7 , утримуючи при собі привласнене міжнародне відправлення, 20.03.2024, приблизно, о 20 год. 00 хв. пройшла пропускний пункт АТ «Укрпошта» та з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, розпорядившись привласненим майном на власний розсуд.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_13 завдано майнову шкоду на суму 11583 гривень.

Таким чином, ОСОБА_7 своїми умисними діями, які виразились у привласненні чужого майна, яке їй ввірене, вчинене повторно в умовах воєнного стану, обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 05 листопада 2024 року ОСОБА_7 визнано винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України і призначено покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з реалізацією адміністративно-господарських або адміністративно-розпорядчих функцій на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_7 , від відбування покарання, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, із покладенням обов`язків відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України.

Стягнуто з ОСОБА_7 2271 (дві тисячі двісті двадцять сім) гривень 84 копійки за проведення товарознавчої експертизи.

Вирішено питання речових доказів та арешту майна.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, прокурор Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 05 листопада 2024 рокускасувати в частині призначеного покарання, та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання:?

- за ч. 4 ст. 191 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з повною матеріальною відповідальністю, строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

У решті вирок суду залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначає, що не оспорюючи фактичні обставини справи, які суд визнав доведеними, і кваліфікацію дій обвинуваченої, прокурор вважає, що вирок суду підлягає скасуванню внаслідок неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Прокурор звертає увагу, що ОСОБА_7 засуджено вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 05.11.2024 до покарання:

- за ч. 4 ст. 191 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п 'ять) років з позбавленням права обіймати посади пов 'язані з реалізацією адміністративно-господарських або адміністративно-розпорядчих функцій строком на 1 (один) рік;

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Таким чином, додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади пов`язані з реалізацією адміністративно-господарських або адміністративно-розпорядчих функцій призначено невірно, оскільки посада оператора поштового зв`язку 1 класу АТ «Укрпошта», не пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, тобто обвинувачена не є службовою особою.

Разом з тим, в резолютивній частині вироку районного суду не зазначено, що ОСОБА_7 позбавляється права обіймати посади, з якими було пов`язане вчинення злочинів, тобто, посади, які пов`язані з матеріальною відповідальністю.

Також, в резолютивній частині вироку районного суду не зазначено, що ОСОБА_7 звільнено від відбування основного покарання.

Відтак, на думку сторони обвинувачення, порушення районного суду можуть бути усунуті шляхом зміни судом апеляційної інстанції вироку у частині призначеного покарання за ч. 4 ст. 191 КК України.

В свою чергу захисник обвинуваченої ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 подала заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в якій просить вирок суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

В обґрунтування своїх заперечень, захисник зазначає, що зазначення у мотивувальній та резолютивній частинах вироку додаткового покарання у вигляді позбавленням права обіймати посади пов`язані з реалізацією адміністративно-господарських або адміністративно-розпорядчих функцій є опискою, яка підлягає виправленню в порядку ст. 379 КПК України.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи, отже, виправлення допущених у вироку та ухвалі описок чи арифметичних помилок допускається, якщо при цьому не зачіпається суть цих судових рішень.

Відтак, не зазначення у вироку, що умовне звільнення стосується основного покарання є технічною опискою, допущеною помилково, тому для усунення зазначеної описки необхідно внести виправлення в текст вироку, в порядку ст. 379 КПК України, а саме зазначити в резолютивній частині Вироку, що ОСОБА_7 , звільнено від відбування основного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік, з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

З огляду на наведене захист вважає, що призначене покарання, його вид і строк суд першої інстанції визначив правильно; воно є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів.

Сторона захисту, вважає неправильного застосування кримінального закону судом першої інстанції не допущено, суд першої інстанції повно та ретельно дослідив обставини справи та постановив законний та обґрунтований вирок.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення захисника ОСОБА_8 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора, пояснення обвинуваченої ОСОБА_7 , яка теж заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України, апеляційний суд переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги. У зв`язку з цим, апеляційний суд не наводить доводів на підтвердження тих висновків суду першої інстанції, які не оскаржено в апеляційній скарзі.

Суд першої інстанції розглянув дане кримінальне провадження відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки проти цього не заперечували учасники судового провадження та визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд першої інстанції з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З кваліфікацією дій обвинуваченої ОСОБА_7 ,за ч. 4 ст. 191 КК України, як привласнення чужого майна, яке їй ввірене, вчинене повторно в умовах воєнного стану, колегія суддів погоджується.

За змістом ст. 50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню ним нових злочинів.

Згідно ст.65 КК України суд призначає покарання у межах установлених у санкції статті, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, суд при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , врахував ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, яка раніше не судима, вчинене кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжкого злочину, ставлення обвинуваченої до вчиненого, поведінку до та після злочину, також особу обвинуваченої, яка офіційно працевлаштована, заміжня, має на утриманні малолітню дитину, яка потребує постійного медичного нагляду у зв`язку з захворюванням органів слуху, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, відсутність обставин, що обтяжують покарання та наявність обставин що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди та, на думку апеляційного суду, обґрунтовано дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченої без відбування покарання з призначенням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України.

Колегія суддів, погоджується з висновком суду, що з урахуванням наведених обставин саме такий вид основного та додаткового покарання, передбачений ч. 4 ст. 191 КК України, буде достатнім та необхідним для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, апеляційний суд погоджується з доводами прокурора про те, що призначене додаткове покарання, у виді позбавлення права обіймати посади пов`язані з реалізацією адміністративно-господарських або адміністативного - розпорядчих функцій, призначено не вірно оскільки посада оператора поштового зв`язку 1 класу «АТ «Укрпошта» не пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, тобто обвинувачена не є посадовою особою.

Відповідно до санкції ч. 4 ст. 191 КК України привласнення чи розтрата чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні, якщо вони вчинені в умовах воєнного або надзвичайного стану, - караються позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Частина 1 ст. 55 КК України вказує, що позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю може бути призначене як основне покарання на строк від двох до п`яти років або як додаткове покарання на строк від одного до трьох років.

В постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» міститься роз`яснення щодо застосування вимог ст.55 КК України при призначенні додаткового покарання судами, відповідно до яких, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю застосовується як додаткове покарання лише в тих випадках, коли вчинення злочину було пов`язане з посадою підсудного або із заняттям ним певною діяльністю.

Рішення про позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю має бути чітко сформульоване в резолютивній частині вироку, для того щоб не виникло жодних сумнівів під час виконання останнього. Якщо в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК зазначено характер посад або вид діяльності, рішення про призначення додаткового покарання, наведене в резолютивній частині вироку, повинне відповідати змісту цієї санкції.

Зазначені порушення є підставою для скасування вироку в цій частині з ухваленням нового вироку.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок.

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 409, п. 3 ч. 1 ст. 413, п. 4 ч. 1 ст. 420 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що полягає в неправильному тлумаченні закону, яке суперечить його точному змісту.

Допущене судом порушення призвелодо уникнення обвинуваченою ОСОБА_7 , додаткового покаранняу виді позбавлення права права обіймати посади, пов`язані з повною матеріальною відповідальністю.

Відсутність вказівки про звільнення обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК, на думку колегії суддів, є порушенням закону України про кримінальну відповідальність, що є підставою для скасування вироку і ухвалення в цій частині нового вироку, адже це погіршує становище обвинуваченої.

Керуючись ст. ст. 615, 376,404, 405, 407, 418, 419, 420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_9 - задовольнити.

Вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 05 листопада 2024 року щодо ОСОБА_7 - скасувати в частині призначеного покарання.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 4 ст. 191 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з повною матеріальною відповідальністю, строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов'язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

У решті вирок залишити без змін.

Вирок може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді ____________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4