Справа № 344/9081/25
Провадження № 1-кс/344/3873/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 рамках кримінального провадження № 0000442 від 23.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Подане клопотання мотивує тим, що слідчим відділом УСБ України в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000442, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , будучи проросійські налаштованим, достеменно проінформованим та розуміючи факт захоплення Скадовського району Херсонської області та зокрема Каланчацької селищної об`єднаної територіальної громади збройними силами російської федерації, усвідомлюючи, що суверенітет України поширюється на всю її територію, Україна є унітарною державою, а територія України в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною, будучи обізнаним про те, що Херсонська область є невід`ємною складовою частиною України, що порядок утворення органів виконавчої влади та місцевого самоврядування регулюється виключно Конституцією України та законами України, у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи на території Скадовського району Херсонської області (більш точного місця не встановлено), діючи умисно, з метою підтримання окупаційної влади, встановленої збройними формуваннями держави-агресора російської федерації, усвідомлюючи свою протиправну діяльність та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, добровільно зайняв посаду пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, а саме посаду «заступника голови адміністрації Каланчацького муніципального округу Херсонської області».

Громадянин України ОСОБА_5 , умисно підтримуючи окупаційну владу рф, приймав участь та організовував вибори депутатів "Совета депутатов Каланчакского муниципального округа первого созыва" 10.09.2023 будучи учасником даних виборів від партії єдина росія.

Перебуваючи на посаді «заступника голови адміністрації Каланчацького муніципального округу Херсонської області», ОСОБА_5 виконував організаційно-розпорядчі функції у вказаному незаконному органі влади. Від імені окупаційної адміністрації держави-агресора ОСОБА_5 здійснював контроль та виконання поставлених незаконних вказівок вищестоящих представників незаконної влади держави-агресора, а саме на вказівку так званого губернатора Херсонської області ОСОБА_6 виконував доручення щодо залучення місцевих жителів для відкриття бізнесу на тимчасово окупованих територіях Херсонської області. В тому числі організовував зустрічі з жителями окупованої території Херсонської області, на яких обіцяв вирішити проблеми з постачанням їди, ліків, та предметів першої необхідності які стали в дефіциті в наслідок вторгнення військових рф на територію України.

Також ОСОБА_5 проводив та очолював пропагандистські мітинги на честь так званого свята "9 мая день победы", а також неодноразово брав участь в проведенні, організації інших проросійських заходів, на яких виступав з проросійськими промовами, та підтриманням окупаційної влади, а також систематично брав участь у зйомках пропагандиських матеріалів. Указані матеріали за участі ОСОБА_5 неодноразово поширювались в проросійських засобах масової інформації та транслювались по телебаченню, яке контролюється окупаційною владою.

12 вересня 2024 року ОСОБА_5 , перебуваючи у невстановленому місці на тимчасово окупованій території Херсонської області, з метою підтримання окупаційної влади, встановленої збройними формуваннями російської федерації, маючи відповідний досвід роботи в органах місцевого самоврядування, отримавши пропозицію від невстановлених досудовим розслідуванням представників окупаційної адміністрації російської федерації «Правительства Херсонской области», добровільно зайняв посаду пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, «И.о. министра курортов и туризма Херсонской области» так званого «Министерства курортов и туризма Херсонской области», яку обіймає по даний час.

Перебуваючи на посаді «И.о. министра курортов и туризма Херсонской области» так званого «Министерства курортов и туризма Херсонской области» ОСОБА_5 , видає нормативно адміністративні документи (прикази) які завірює своїм підписом, а саме документів на продовження строків, зборів, реєстрацій різних видів заявок та документів за законами рф, приймав рішення щодо видачі субсидій підприємствам які відповідають баченням "государственной программы Российской Федерации «Развитие туризма»", та так званого «Министерства курортов и туризма Херсонской области», видає їх до виконання.

Також ОСОБА_5 як «И.о. министра курортов и туризма Херсонской области» приймає активну участь в роботі делегацій та приводить зустрічі, на яких активно просуває проросійську позицію на тимчасово окупованої території Херсонської області, а також проводить перевірки та так звані рейди на туристичні місця тимчасово окупованої Херсонщини.

Окрім того у обов`язки на зайнятій посаді «И.о. министра курортов и туризма Херсонской области» ОСОБА_5 входять здійснення на території Херсонської області управління та нормативного правового регулювання у встановленій сфері діяльності; визначення та здійснення комплексу заходів, спрямованих на створення сприятливих умов для розвитку курортів і туризму на території Херсонської області, забезпечення якісного рівня туризму, гарантій реалізації права на відпочинок; забезпечення регулювання в межах своєї компетенції в галузі використання та охорони курортів, лікувально-оздоровчих місцевостей та природних лікувальних ресурсів у Херсонській області; забезпечення заходів щодо реалізації федеральних законів, інших нормативних правових актів Російської Федерації, нормативних правових актів Херсонської області у сфері розвитку курортів і туризму; створення умов для інвестиційної привабливості туризму на території Херсонської області; розроблення пропозицій щодо розвитку туристського та санаторно-курортного комплексу, що забезпечують потреби громадян у туризмі, відпочинку та санаторно-курортному лікуванні; забезпечення під час реалізації своїх повноважень пріоритету цілей і завдань щодо сприяння розвитку конкуренції у сфері санаторно-курортних і туристських послуг.»

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, добровільному обранні до таких органів, а також участі в організації та проведенні незаконних виборів на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, у відповідності до ст. ст. 135, 136, 278, глав 6, 11 КПК України, 29 січня 2025 року вручено у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

На даний час ОСОБА_5 перебуває на непідконтрольній органам державної влади та місцевого самоврядування України території, де переховується від органів досудового розслідування та суду.

Відповідно до Глави 11 КПК України, виклик ОСОБА_5 до слідчого було належним чином здійснено на 03, 04 та 05 лютого 2025 року, проте жодного разу ОСОБА_5 на виклик слідчого не з`являвся та про причини своєї неявки не повідомив.

21 лютого 2025 року слідчим відділом Управління СБ України в Івано-Франківській області оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_5 .

Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити подане клопотання.

Захисник в судовому засіданні поклався на розсуд суду.

Заслухавши пояснення прокурора, вивчивши та перевіривши надані матеріали клопотання, зважаючи на те, що прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України та достатність підстав вважати, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування та суду, у його діях наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме, на даний час, підозрюваний знаходиться на непідконтрольній державній владі України території та переховується від органів досудового розслідування та суду.

Зважаючи на те, що відбулося повномасштабне вторгнення на територію України військових формувань російської федерації, у останнього можуть зберігатися об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Зазначене свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, який виражається в тому, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі має можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Підозрюваний, розуміючи невідворотність покарання, намагатиметься у будь-який спосіб уникнути відповідальності та може вчинити інші або продовжити вчинення кримінального правопорушення. Зазначене свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з ч.6 ст.193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук 21 лютого 2025 року.

У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч.2 ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» передбачено, що у випадку, якщо міжнародним договором України, який набрав чинності у встановленому порядку, встановлено інші правила, ніж передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно зі ст.5. ч.1, п.f) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Статтею 1 Європейської конвенції про видачу правопорушників передбачено, що Договірні Сторони зобов`язуються видавати одна одній, з урахуванням положень та умов, викладених в цій Конвенції, всіх осіб, які переслідуються компетентними органами запитуючої Сторони за вчинення правопорушення або які розшукуються зазначеними органами з метою виконання вироку або постанови про утримання під вартою.

Згідно зі ст.25 вказаної вище Конвенції для цілей цієї Конвенції термін постанова про утримання під вартою означає будь яке розпорядження, яке передбачає позбавлення волі і яке було проголошене кримінальним судом на додаток до вироку про ув`язнення або замість нього.

Тобто, вказані норми міжнародних договорів вказують на те, що у разі застосування правових норм, передбачених цими договорами у процесі екстрадиції особи необхідний відповідний документ про тримання особи під вартою, без будь яких альтернатив.

Частиною 1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів клопотання, до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000442 від 23.10.2024 року, внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, у відповідності до ст. ст. 135, 136, 278, глав 6,11 КПК України, 29.01.2025 вручено у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

На даний час ОСОБА_5 перебуває на непідконтрольній органам державної влади та місцевого самоврядування України території, де переховується від органів досудового розслідування та суду.

21 лютого 2025 року слідчим відділом УСБ України в Івано-Франківській області оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_5 .

21 лютого 2025 року слідчим 2 відділення слідчого відділу УСБУ в Івано-Франківській області зупинено досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000442 від 23.10.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст.281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного.

Про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як вбачається з матеріалів клопотання, постановою слідчого 2 відділення слідчого відділу УСБУ в Івано-Франківській області від 21.02.2025 року, ОСОБА_5 оголошено в міжнародний розшук, здійснення розшуку доручено співробітникам Калуського РВ УСБУ в Івано-Франківській області.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що доведеність наявності обґрунтованої підозри у вчиненні злочину на момент вирішення питання про взяття під варту має відповідати стандарту «розумна підозра». Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин (справа «Фокс, Кемпбел і Харлей проти Об`єднаного Королівства», рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ердагоз проти Туреччини», 1997 рік). Хоча факти на момент вирішення питання про утримання під вартою і не повинні бути переконливими настільки, щоб можна було визначити винуватість особи у вчиненні злочину, суд повинен оцінити докази, надані сторонами, на предмет їхньої допустимості, достовірності та належності і відкинути ті з них, що не відповідають цим критеріям. При цьому, суд має обґрунтовувати своє рішення на підставі дослідження у суді обґрунтованої підозри, а не на основі даних, поданих стороною обвинувачення.

Через наведені обставини, з метою виконання вимог ст. 278 КПК України повідомлення про підозру ОСОБА_5 , 29.01.2024 вручено у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

На даний час ОСОБА_5 , перебуває на непідконтрольній органам державної влади та місцевого самоврядування України території.

З врахуванням того, що на час складання повідомлення про підозру ОСОБА_5 , переховується від органів досудового розслідування та суду, прокурором вжито всіх можливих заходів для вручення йому такого повідомлення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Зазначене свідчить, що ОСОБА_5 , набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, підтверджується отриманими під час досудового розслідування у спосіб, визначений КПК України, доказами.

Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Положеннями ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з врахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

В п.36 Рішення від 20.05.2010р., яке ухвалено у справі «Москаленко проти України» (заява № 37466/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Згідно з матеріалами клопотання, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Підозрюваний оголошений у розшук, переховується від органів досудового розслідування та суду, має можливість вчиняти інші злочини, оскільки підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину та він на даний час продовжує переховуватися від органів досудового розслідування. А також має можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки не прибуває на виклики, без поважної на те причини, таким чином затягує хід досудового розслідування.

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов?язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: підозрюваний має змогу переховуватися від органів досудового розслідування, так як місце знаходження підозрюваного не відомо та останній 21.02.2025 оголошений у міжнародний розшук.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості обрання більш м?якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задовольнити та обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Роз`яснити, що згідно положень ч.6 ст.193 КПК України, після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Дана ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 22.05.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_7