05.06.25
Провадження по справі 1-в/635/170/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року с-ще Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Покотилівка Харківського району Харківської області матеріали провадження за заявою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про застосування до нього вимог Закону України №3886- ІХ від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» та звільнення від кримінальної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про звільнення його від відбування покарання на підставі Закону України № 3886- ІХ від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14.11.2024 з метою забезпечення засудженому права на доступ до суду було відкрите провадження з метою перевірки заяви.

Зазначеною ухвалою була встановлена обов`язкова участь у справі прокурора, засудженого, адміністрації установи виконання покарань.

Такий порядок розгляду заяви був встановлений судом тому, що у заяві ОСОБА_5 не зазначено, чи дійсно він відбуває покарання, чи виконується вирок установою, який вирок виконується, коли і яким судом ухвалений.

Суд зазначає, що у відповідності до ст.. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: 13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України, яка передбачає звільнення від покарання та його відбування.

Суд підкреслює, що пункти 1-2 частини другої статті 539 КПК України встановлюють одночасно і місцевий суд, до компетенції якого віднесено вирішення питання, і особу, яка звертається до цього суду із клопотанням про його вирішення. Оскільки фізична особа відбуває покарання, а не виконує вирок, то звернення до суду із поданням про звільнення від покарання або його пом`якшення, належить до компетенції органу виконання покарань згідно із п. 2 частини 2 статті 539 КПК України.

22.05.2025 до суду надійшло подання ДУ «Темнівська втравна колонія ( №100)» про вирішення питання про звільнення засудженого ОСОБА_3 від призначеного покарання вартість завданої шкоди за вчинення якого не перевищує двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення за вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 27.02.2024 у зв`язку із усуненням караності діяння.

Мотивуючи своє подання, адміністрації зазначила, що засуджений, відповідно до вироку вчинив чотири епізоди злочинної діяльності та у всіх них вартість викраденого не перевищує двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб на момент вчинення

Всі учасники справи подали заяви про розгляд подання без їх участі.

Розглянувши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Розмір двох прожиткових мінімумів на момент вчинення кримінального правопорушення у період часу із 01.01.2024 по 08.01.2024 становила 3020 грн.

Суд зазначає, що покарання ОСОБА_6 було призначене за ч.3 ст. 15 ч. 4 ст.185 КК було призначене за вчинення двох епізодів злочинної діяльності на суму 3030,70 грн., у виді п`яти років позбавлення волі. але за кожний епізод окремо покарання не призначалося. Водночас, цим же вироком ОСОБА_7 було призначене покарання за кримінальне порушення за ч. 4 ст. 185 КК України із двох епізодів злочинної діяльності вартістю 1300,53 грн. у виді 5 п`яти років та 1 місяця позбавлення, але за кожний епізод окремо покарання не призначалося.

Суд звертає увагу на ту обставину, що у відповідності до ч. 1 ст.. 74 КК України суб`єктом цієї норми є засуджений, щодо якого застосовується звільнення від покарання або подальшого його відбування, призначеного йому вироком суду у зв`язку із втратою караності діяння.

З огляду на наведене та у контексті Закону України № 3886- ІХ від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», ОСОБА_8 має бути звільнений від призначеного покарання за ч. 4 статті 185 КК України, а кримінальне правопорушення, за яке йому призначене покарання за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, зберігає свою караність.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що подання адміністрації підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання начальника ДУ «Темнівська виправна колонія (№100) для вирішення питання в частині про звільнення засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від призначеного покарання вартість завданої шкоди за вчинення якого не перевищує двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення за вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 27.02.2024 за ч.3 ст. 15 , ч. 4 ст. 185 КК України у зв`язку із усуненням караності діяння відмовити.

Задовольнити подання начальника ДУ «Темнівська виправна колонія (№100) для вирішення питання в частині про звільнення засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від призначеного покарання вартість завданої шкоди за вчинення якого не перевищує двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення за вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 27.02.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України у зв`язку із усуненням караності діяння.

Вважати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засудженим за вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 27.02.2024 за ч.3 ст. 15 , ч. 4 ст. 185 КК до п`яти років позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала суду не набрала законної сили.

Суддя ОСОБА_1