У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.05.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

учасників судового розгляду: обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/70/24 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 грудня 2023 рокувідносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ужгорода Закарпатської області, українця, з середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, раніше засудженого:

1)вироком Ужгородського міськрайонного суду від 28.05.2019 за ч.2 ст. 309 та ч.2 ст. 307 КК України до позбавлення волі строком на 8 років та 1 місяць, звільненого 04.06.2019 за відбуттям покарання;

2)вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.07.2022 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн.; ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.12.2022 року, із врахуванням ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.02.2023, до покарання у виді 1000 годин громадських робіт, але не більше граничного розміру для даного виду покарання, встановленого ст.56 КК України;

3)вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.10.2022 року за ч.2 ст. 263 КК України до 2 років і 1 місяця обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік;

4)вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.05.2023 року за ч. 2 ст.389 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік; відповідно до ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутної частини покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 25.10.2022 року до покарання у вигляді 2 років і 1 місяця обмеження волі;

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст.357, ч.3 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Ужгорода Закарпатської області, українця, з неповною середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, не одруженого, на утриманні одна дитина (зі слів), раніше засудженого вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.10.2021 за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1700 гривень,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.357, ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 грудня 2023 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.357, ч.3 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, та призначено йому покарання:

-за ч.1 ст.357 КК України у виді 1 року обмеження волі;

-за ч.3 ст.357 КК України у виді 1 року обмеження волі;

-за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 5 роківпозбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом приєднання до покарання, яке призначене цим вироком, із застосуванням ч.1 ст. 72 КК України, частково приєднано невідбуті частини покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.07.2022 року у виді 240 годин громадських робіт та за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.05.2023 у виді 2 років і 1 місяця обмеження волі, остаточно призначено ОСОБА_5 покарання в виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбуття покарання зараховано строк тримання ОСОБА_5 під час кримінального провадження та судового розгляду в державній установі «Закарпатська установа виконання покарання №9» із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі у період з 27.05.2023 року і до 15.12.2023.

Запобіжний захід ОСОБА_5 в виді триманні під вартою залишено без змін до набуття вироком законної сили.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винним у вчиненні у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, та призначено йому покарання:

-за ч.3 ст.357 КК України у виді 1 року обмеження волі;

-за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 5 років.

Згідно із ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1, пунктів 2, 3, 4 ч. 3 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу);

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Покладено нагляд за особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, на орган з питань пробації за місцем його проживання.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбуття покарання зараховано строк тримання ОСОБА_7 під час кримінального провадження та судового розгляду в державній установі «Закарпатська установа виконання покарання №9» із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі у період з 27.05.2023 року по 30.05.2023 року.

Запобіжний захід у виді застави в розмірі 53 680,00 грн. у відношенні ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили, разом з покладеним обов`язком в виді заборони відлучатися із м. Ужгород Закарпатської області без дозволу суду, здати на зберігання до головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд з України та в`їзд з України - залишено без змін.

Після набуття вироком законної сили застава в розмірі 53 680,00 грн., яка внесена за ОСОБА_7 через ОСОБА_8 на рахунок ТУ ДСА України в Закарпатській області, підлягає поверненню ОСОБА_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_5 та ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду в рівних частках в розмірі по 23 967,00 грн. з кожного.

Вирішено долю речових доказів.

Згідно з вироком, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.

ОСОБА_5 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, з корисливим мотивом, бажаючи збагатитися за рахунок викраденого чужого майна, попередньо домовившись із ОСОБА_7 про вчинення крадіжки, 27 травня 2023 року близько 04 год. 50 хв. прибув за адресою місто Ужгород, вулиця Пирогова, де біля будинку № 117 був припаркований автомобіль чорного кольору марки «БМВ», державний номерний знак НОМЕР_2 . На виконання свого спільного злочинного умислу на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_5 , піднявши з землі камінь, кинув зазначений камінь в праве бокове скло автомобіля, яке від удару розбилось, а ОСОБА_7 під час цього залишився стояти біля авто та спостерігав чи ніхто не підходить, а тим часом ОСОБА_5 проник до салону вказаного автомобіля, звідки здійснив крадіжку чоловічої сумки чорного кольору з надписом «Армані», в якій знаходились грошові кошти в сумі 1100 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 27.05.2023 становить 40 920 гривень, 100 євро, що відповідно до курсу НБУ станом на 27.05.2023 становить 4015 гривень, та 3000 грн., після чого ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 покинули місце події та пішли в невідомому напрямку, розпорядившись викраденими грошовими коштами та речами на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_10 матеріального збитку на суму 47 935,00 гривень.

Отже, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.4 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням до іншого володіння особи та в умовах воєнного стану.

Окрім цього, 27 травня 2023 року близько 04 год. 50 хв., перебуваючи за адресою: місто Ужгород, вулиця Пирогова біля будинку №117, ОСОБА_5 , реалізуючи свій протиправний умисел та корисливий мотив, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та на виконання свого злочинного умислу на таємне викрадення чужого майна проник до салону автомобіля чорного кольору марки «БМВ», державний номерний знак НОМЕР_3 , звідки здійснив крадіжку чоловічої сумки чорного кольору з надписом «Армані», в якій знаходились платіжна банківська картка «А-БАНК» N. НОМЕР_4 , видана на ім?я ОСОБА_9 та знаючи, що вона йому не належить, незаконно заволодів шляхом привласнення платіжної банківської картки, яку в подальшому викинув у невідомому місці.

Отже, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч.1 ст.357 КК України, а саме: привласнення офіційного документу, вчинене з інших особистих інтересів.

Крім того, ОСОБА_5 27 травня 2023 року близько 04 год. 50 хв., перебуваючи за адресою місто Ужгород, вулиця Пирогова біля будинку №117, реалізуючи свій протиправний умисел та корисливий мотив, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та на виконання свого злочинного умислу на таємне викрадення чужого майна, проник до салону автомобіля, чорного кольору марки «БМВ», державний номерний знак НОМЕР_5 , звідки здійснив крадіжку чоловічої сумки чорного кольору з надписом «Армані», в якій знаходилося посвідчення водія серії НОМЕР_6 , видане на ім`я ОСОБА_9 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_8 , виданий 02.02.2016 року Міжгірським РС ГУДМС України в Закарпатській області на ім`я ОСОБА_9 , посвідчення про приписку до призовної дільниці № НОМЕР_9 , видане на ім?я ОСОБА_9 , та свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_10 , видане на ім`я ОСОБА_9 . В подальшому ОСОБА_11 викинув у невідомому місці посвідчення водія серії НОМЕР_6 , видане на ім`я ОСОБА_9 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 , а посвідчення про приписку до призовної дільниці НОМЕР_11 , видане на ім?я ОСОБА_9 , свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_12 , видане на ім`я ОСОБА_9 , у місці та у невстановлений час ОСОБА_5 передав ОСОБА_7 , а паспорт громадянина України серії НОМЕР_13 , виданий 02.02.2016 Міжгірським РС ГУДМС України в Закарпатській області на ім?я ОСОБА_9 , ОСОБА_5 залишив у себе, хоча завідомо знав, що даний документ йому на належить.

Отже, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч.3 ст.357 КК України, а саме: незаконне заволодіння паспортом та іншими важливими особистими документами.

ОСОБА_7 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, з корисливим мотивом, бажаючи збагатитися за рахунок викраденого чужого майна, попередньо домовившись із ОСОБА_5 про вчинення крадіжки, 27 травня 2023 року близько 04 год. 50 хв. прибув за адресою місто Ужгород, вулиця Пирогова, де біля будинку №117 був припаркований автомобіль чорного кольору марки «БМВ», державний номерний знак НОМЕР_14 . На виконання свого спільного злочинного умислу на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_5 , піднявши з землі камінь, кинув зазначений камінь в праве бокове скло автомобіля, яке від удару розбилось, а ОСОБА_7 під час цього залишився стояти біля авто та спостерігав чи ніхто не підходить, а тим часом ОСОБА_5 проник до салону вказаного автомобіля, звідки здійснив крадіжку чоловічої сумки чорного кольору з надписом «Армані», в якій знаходились грошові кошти в сумі 1100 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 27.05.2023 становить 40 920 гривень, 100 євро, що відповідно до курсу НБУ станом на 27.05.2023 становить 4015 гривень, та 3000 грн., після чого ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 покинули місце події та пішли в невідомому напрямку, розпорядившись викраденими грошовими коштами та речами на власний розсуд, чим завдали потерпілому ОСОБА_12 матеріального збитку на суму 47 935,00 гривень.

Отже, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.4 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням до іншого володіння особи, в умовах воєнного стану.

Окрім того, 27 травня 2023 року у невстановленому місці та у невстановлений час ОСОБА_7 отримав від ОСОБА_5 посвідчення про приписку до призовної дільниці № НОМЕР_9 , видане на ім?я ОСОБА_9 , та свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_12 , видане на ім`я ОСОБА_9 , які знаходились в сумці чорного кольору з надписами «АРМАНІ», яка була викрадена ОСОБА_5 27 травня 2023 року близько 04 год. 50 хв. за адресою: місто Ужгород, вулиця Пирогова біля будинку №117, з автомобіля чорного кольору марки БМВ, державний номерний знак НОМЕР_3 , та вказані документи ОСОБА_7 залишив у себе, хоча завідомо знав, що дані документи йому не належать.

Отже, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч.3 ст.357 КК України, а саме: незаконне заволодіння іншими важливими особистими документами.

Не погоджуючись зі вказаним вироком місцевого суду обвинувачений ОСОБА_5 звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій зазначив, що судом першої інстанції не було враховано пом`якшуючі обставини, а саме його щире каяття, активне сприяння повному розкриттю злочину і з`ясування всіх обставин, наслідки тяжких, трагічних та сімейних обставин. Просить суд, оскаржуваний вирок суду скасувати за тяжкістю покарання і призначити новий судовий розгляд. При можливості просить застосувати до нього ст. 69,75 КК України або зменшити строк покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого ОСОБА_5 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, прокурора ОСОБА_13 , захисника ОСОБА_6 , перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності захисника ОСОБА_14 та потерпілої сторони, неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. З матеріалів провадження вбачається, що: захисник та потерпіла сторона належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги; даних про поважність причин неявки та заяви про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший термін від них не надходило.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно оцінив отримані у передбаченому КПК України порядку докази в даному кримінальному провадженні, оцінивши їх в сукупності, зробив правильний висновок про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.357, ч.3 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, що повністю та об`єктивно стверджується зібраними та перевіреними в ході судового розгляду доказами.

Судом першої інстанції кримінальне провадження розглянуто в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України, а тому відповідно до ст. ст. 394, 404 КПК України висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи, які не оспорювалися і стосовно яких докази судом не досліджувалися, апеляційним судом не перевіряються.

Тому, вирок щодо обвинуваченого ОСОБА_5 переглядається в межах доводів апеляційної скарги.

Частиною 2 статті 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ч.1 ст.65 КК України, суд призначає покарання відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Положеннями ч.2 ст.65 КК України регламентовано, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Визначені цією нормою Кодексу загальні засади призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного і доцільного заходу примусу, яке б ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави і суспільства. Відповідно до вказаних засад особі, яка вчинила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципу співмірності, цей захід примусу за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

З огляду на ці положення кримінального закону при призначенні покарання суд має враховувати не тільки межі караності діяння, встановлені у відповідній санкції статті (частині статті) Особливої частини КК України, а й норми Загальної частини цього Кодексу, в яких регламентуються цілі, система покарань, підстави, порядок та особливості застосування окремих його видів, а також регулюються питання, пов`язані з призначенням покарання, що можуть вплинути на вибір (обрання) судом певних його виду і розміру.

Вказані вимоги закону при призначенні покарання ОСОБА_5 , місцевим судом дотримані.

Так, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання судом належним чином враховані ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, в тому числі і ті, на які посилається обвинувачений в апеляційній скарзі, зокрема те, що обвинувачений свою вину визнав повністю, щиро розкаявся в скоєному. Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 не встановлено.

Отже апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 не можливе без цілодобового нагляду та контролю за ним в умовах ізоляції, призначивши остаточне покарання в межах санкції ч. 1 ст.357, ч.3 ст.357, ч.4 ст.185 КК України із застосуванням правил, передбачених ст. 71 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців, що на думку апеляційного суду є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, тому підстав для застосування вимог ст. 69 КК України та зміни вироку в частині пом`якшення обвинуваченому міри покарання колегія суддів не вбачає.

Порушень вимог кримінального процесуального закону в ході судового розгляду допущено не було.

Виходячи з наведеного, апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, оскільки доводи, що в ній викладені, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Тому, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 слід залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції щодо нього без змін.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 грудня 2023 рокувідносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.357, ч.3 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді