Справа № 752/340/25
Провадження №: 1-кп/752/1533/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2025 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

провівши в приміщенні суду у місті Києві відкрите судове засідання у кримінальному провадженні № 0003549, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.12.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Чернівці, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , освіта середня спеціальні, неодружений, офіційно непрацевлаштований, не має на утриманні неповнолітніх та/або непрацездатних осіб, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що 07.12.2024 у вечірні час доби ОСОБА_4 прямував вулицею Антоновича у Голосіївському районі м. Києві у напрямку Троїцької площі та проходив повз заклад громадського харчування "Думки на смак", поряд з яким на вулиці помітив генератор марки "Honda" моделі "SP1OH GX630" потужністю 10 кВт чорного кольору з вставками помаранчевого кольору.

У цей час у ОСОБА_4 виник кримінально-противний умисел, направлений на незаконне збагачення, шляхом таємного викрадення чужого майна (зазначеного генератора) в умовах воєнного стану.

Реалізуючи зазначений умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, 07.12.2024 о 19:25, перебуваючи поблизу входу до закладу громадського харчування "Думки на смак" за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 74, ОСОБА_4 упевнився що за його діями ніхто не спостерігає та таємно від`єднав від мережі електропостачання генератор марки "Honda" моделі "SP1OH GX630" потужністю 10 кВт чорного кольору з вставками помаранчевого кольору, що належить ОСОБА_5 , яка використовувала цей генератор у процесі здійснення господарської діяльності як фізична особа підприємець у зазначеному закладі. Утримуючи названий генератор при собі, привівши його у рух за допомогою вбудованих коліс, ОСОБА_4 зник з місця подій, а викраденим генератором розпорядився на власний розсуд.

Обставиною, яка не потребує доказуванню у цьому кримінальному провадженні є те, що з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан відповідно до Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64-2022, що затверджений Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-ІХ і у подальшому строк дії воєнного стану продовжувався в установленому законодавством порядку та, станом на час вчинення злочину, воєнний стан діяв.

Своїми умисними, протиправними діями обвинувачений ОСОБА_4 завдав майнову шкоду потерпілій ОСОБА_5 на суму 150 287,83 грн та вчинив тяжкий злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене умовах воєнного стану.

Вказаних висновків суд дійшов також і з огляду на те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини, які викладені в обвинувальному акті зі зміненим обвинуваченням від 28.04.2025 та повністю визнав свою вину, отримавши згоду сторін,суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням документів, що характеризують його особу і стосуються вирішення питання про долю речових доказів, процесуальних витрат, а також інших, які дозволяють встановити наявність фактів та обставин, які мають значення для цього кримінального провадження.

У ході допиту свою вину у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану ОСОБА_4 визнав повністю, надав показання у яких підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені у установчій частині вироку, зокрема у частині способу, дати, часу і місця вчинення злочину, опису майна, його вартості. Зокрема обвинувачений повідомив, що 07.12.2024 ввечері повертався додому з торгівельно-розважального центру "Океан Плаза", йшов по вул. Антоновича до Троїцької площі, проходив повз заклад (ресторан), біля якого побачив великий генератор на колесах. Узяв цей генератор та покотив його на вул. Федорова, звідки викликав таксі, подзвонив знайомій людині, у якої можна було залишити викрадений генератор. Генератор залишив у хлопця у с. Крюківщина і поїхав у Київ. Хотів отримати від цього майнову вигоду, проте грошей так і не отримав.

Під час розгляду справи та в ході допиту обвинувачений свідомо і добровільно підтвердив, що всі обставини, відображені в обвинувальному акті, відповідають дійсності, вартість викраденого майна не оспорює, до свого вчинку ставиться негативно, засуджує власну поведінку, розуміє, що вчинив неправильно і його дії є злочинними, зобов`язується подібного не вчиняти.

При цьому ОСОБА_4 щиро розкаявся та виразив готовність понести покарання за вчинене у межах своєї вини.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні чіткі, послідовні, не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

Отже, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд доходить висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - таємного викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненого в умовах воєнного стану.

Підстав для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає.

Розгляд кримінального провадження проведено за відсутності потерпілої ОСОБА_5 , яка подала заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності. При обранні міри покарання поклалася на розсуд суду.

Згідно з розпискою потерпілої від 19.12.2024 викрадений генератор їй повернуто.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд враховує позицію сторони обвинувачення про можливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства через застосування приписів ст. 75 КК України, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, вартість викраденого майна, особу винного, який на обліку лікаря-нарколога і лікаря-психіатра не перебуває, виховувався без батьківської опіки та піклування в інтернаті, має середню спеціальні освіту (за фахом оператор комп`ютерного набору), в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є його щире каяття, яке полягає у жалю з приводу вчиненого, осуді своєї поведінки, визнанні обставин регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК України щодо події кримінального правопорушення, у тому числі, часу, місця, способу учинення, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення,

Обставин, які обтяжують покарання за ст. 67 КК України в обвинувальному акті не вказано, судом не встановлено.

При цьому, розглядаючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд враховує кваліфікацію кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином у силу кваліфікуючої ознаки - в умовах воєнного стану. Щодо тяжкості злочину за цією кваліфікуючого ознакою слід зазначити, що 07.03.2022 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство", відповідно до якого, серед іншого, ч. 4 ст. 185 КК України після слів "у великих розмірах" доповнено словами "чи в умовах воєнного або надзвичайного стану".

Як слідує з пояснювальної записки до цього Закону його метою є посилення кримінальної відповідальності за мародерство, що обумовлено значним суспільним запитом на ситуацію довкола вчинення злочинів проти власності у місцях вогневого ураження, у місцевості, яку полишили мешканці та підприємці, рятуючись від небезпек, зумовлених повномасштабним вторгненням на територію України ворожих військ та елементів, а також випадками самосуду над правопорушниками.

Обґрунтовуючи необхідність прийняття законопроекту законодавець посилався на Женевську конвенцію про захист цивільного населення під час війни 1949 року, яка містить положення, спільні для територій сторін конфлікту та для окупованих територій, одним із яких визначено, що пограбування забороняються (ст. 33). Додатковим протоколом до неї від 08.06.1977 забороняється пограбування загиблих, а також їх праху та могил (ст. 34 Протоколу І).

Злочинне діяння обвинуваченими було вчинено у грудня 2024 року у місті Києві, де не велися бойові дії за участі спеціальної техніки, військових і правоохоронців, не мало місце масове вогневе ураження, не мала місце тимчасова окупація чи прохід військ, не велися вуличні бої, не проводилися спеціальні зачистки на вулицях, кварталах тощо, не відбувалася оголошена владою евакуація місцевих мешканців та цивільних, де громадяни вільно пересувалися містом з урахуванням вимог комендантської години, а саме: центрі міста, де потерпіла не була вимушена тимчасово залишити без контролю своє майно, рятуючись від неминучих загроз.

Описані фактори суд оцінює як такі, що не свідчать про високу небезпеку вчиненого обвинуваченими діяння саме в умовах воєнного стану.

З огляду на викладене, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі. При цьому суд знаходить можливість звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням у порядку ст. 75 КК України та з покладенням на нього обов`язків за п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України. На думку суду виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства з огляду на щире каяття, наведені вище дані про його особу, зокрема наявність фаху, за яким він може працевлаштуватися.

Призначаючи покарання, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69 КК України та враховує при цьому, що метою покарання має стати перевиховання та виправлення, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Майнова шкода відшкодована, адже викрадене майно повернуто потерпілій.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Під час судових дебатів прокурор клопотав перед судом про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого з тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 цього Кодексу.

Строк застосування таких обов`язків за ч. 5 ст. 194 КПК України не повинен перевищувати двох місяців (ч. 7 ст. 194 КПК України).

Враховуючи, що суд дійшов висновку про доцільність звільнення обвинуваченого від відбування покарання в порядку ст. 75 КК України та встановлення йому іспитового строку, приймаючи до уваги зміну обвинувачення в суді в частині кваліфікуючої ознаки повторності у бік покращення становища особи, що має стати стимулюючим фактором для ОСОБА_4 для подальшої законослухняної поведінки, суд вважає за належне змінити запобіжний захід за клопотанням прокурора з тримання під вартою на особисте зобов`язання з покладенням на обвинуваченого обов`язку, передбаченого ч. 5 ст.194 КПК України, що повинне виконати мету вжиття запобіжного заходу за ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення з моменту застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 з 19.12.2024 по 29.04.2025 підлягає зарахуванню у строк остаточно призначеного покарання з розрахунку один день позбавлення волі за один день попереднього ув`язнення. Як слідує з наявних доказів, затримання в порядку ст. 208 КПК України до ОСОБА_6 не застосовувалося.

У порядку ст. 124 КПК України на обвинуваченого покладаються документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта, що складаються з вартості проведеного експертного дослідження у сумі 378,64 грн.

Доля речових доказів вирішується відповідно до правил, передбачених ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 179, 349, 368-371, 373-374, 394, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, тривалістю 3 (три) роки.

Згідно з приписами ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи (у разі офіційного працевлаштування).

Строк відбування покарання рахувати з 29.04.2024.

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк призначеного покарання ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з 19.12.2024 по 29.04.2025 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Змінити запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 за ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_7 у справі № 752/26883/24 у виді тримання під вартою, строк якого продовжено востаннє за ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 11.03.2025 у справі № 752/340/25 на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього обов`язок повідомляти суд про зміну місця свого проживання.

Встановити строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_4 до 27.06.2025 включно.

Відлік строку запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання рахувати з 29.04.2025.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти в залі суду.

Речові докази, а саме:

-компакт-диск для лазерних систем зчитування марки "Axent" формату DVD зберігати в матеріалах кримінального провадження органу досудового розслідування;

-генератор марки "Honda" моделі "SP1OH GX630" потужністю 10 кВт, залишити у володінні/користуванні/розпорядженні ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь судового експерта

ОСОБА_8 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , рахунок № НОМЕР_2 в Кіровоградському відділенні АБ "Приватбанк", МФО 323583) процесуальні витрати на залучення експерта, що складаються з вартості проведеного експертного дослідження за висновком від 12.12.2024 № 4202 в сумі 378 (триста сімдесят вісім) грн 64 коп.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Голосіївський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення за винятком підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України (щодо обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційноїскарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1