Справа № 642/3965/21
Провадження № 1-кс/642/859/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.25 м. Харків

25 серпня 2025 року слідчий суддя Холодногірського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_7 , про застосуваня запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

який підозрюється за ч.3 ст.27, ч.3 ст.358, ч.3 ст.27, ч.4 ст.358, ч. 3 ст.27, ч.2 ст.209, ч.3 ст.15, ч.3 ст.27, ч.4 ст.190 (в редакції до 11.08.2023), ч. 4 ст. 190 (в редакції до 11.08.2023) КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП України в Харківській області капітан поліції ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється за ч.3 ст.27, ч.3 ст.358, ч.3 ст.27, ч.4 ст.358, ч. 3 ст.27, ч.2 ст.209, ч.3 ст.15, ч.3 ст.27, ч.4 ст.190 (в редакції до 11.08.2023), ч. 4 ст. 190 (в редакції до 11.08.2023) КК України.

Процесуальне керівництво здійснює Новобаварська окружна прокуратура міста Харкова.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється за вищезазначеними статтями КК України, а саме у вчиненні кримінально-протиправних діянь в період часу з травня 2020 року по лютий 2023 року щодо об`єктів нерухомості за наступними адресами: АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_5 ; АДРЕСА_6 , шляхом організації підроблення офіційних документів, які видаються чи посвідчуються підприємством, нотаріусом, з метою використання їх підроблювачем чи іншою особою, вчиненим за попередньою змовою групою осіб; організації використання завідомо підроблених документів; заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, у особливо великих розмірах; організації легалізації (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом, тобто набуття, володіння, розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі вчинення правочину з таким майном, вчинення дій спрямованих на приховування, маскування походження такого майна або володіння ним, права на таке майно, джерела його походження, вчинені особою, яка знала або повинна була знати, що таке майно прямо чи опосередковано, повністю чи частково одержано злочинним шляхом, вчинене за попередньою змовою групою осіб; організації складання державним реєстратором завідомо підробленого офіційного документа, який посвідчує певний факт, що має юридичне значення або надає певні права, вчиненій повторно за попередньою змовою групою осіб; та організації використання завідомо підробленого документа.

ОСОБА_6 08.05.2025 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ч.3 ст.358, ч.3 ст.27 ч.4 ст.358, ч.4 ст.190, ч.3 ст.15 ч.3 ст.27 ч.4 ст.190 (чинна до 11.08.2023), ч.3 ст.27 ч.2 ст.209 (чинна до 11.08.2023) КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання в повному обсязі, зазначила про наявність ризиків передбачених ч. 1 п. 1,2,3,4,5 ст. 177 КПК України. ОСОБА_6 підозрюється, зокрема, в чотирьох особливо тяжких злочинах, санкція за які передбачає позбавлення волі до 12 років позбавлення волі, враховуючи розмір спричиненої майнової шкоди кримінальними правопорушеннями, а також знаходження підозрюваного у розшуку, тому наявний ризик переховуватися від слідства та суду. Також є ризик знищити, спотворити документи по даному кримінальному провадженню та незаконно впливати на свідків і потерпілих з метою змінити їх покази, а також іншим шляхом перешкоджати досудовому слідству, оскільки всі учасники злочину не встановлені. Крім того наявний ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, оскільки ОСОБА_6 не працює і не має відповідних доходів. Більш м`який запобіжний захід не може бути застосований, оскільки не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного. Щодо альтернативного заходу у вигляді застави, то враховуючи розмір доходу від кримінальних правопорушень просила застосувати заставу у розмірі зазначеному в клопотанні.

Слідчий ОСОБА_4 підтримав клопотання, зазначив, що спочатку заява ОСОБА_8 розглядалась дізнавачем, а в подальшому кримінальні провадження були об`єднані, в т.ч. і по заяві ОСОБА_9 .

Захисник ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання, вважали ризики недоведеними, а підозру необґрунтованою, оскільки в ній є перекручування понять. В матеріалах справи відсутня заява потерпілого, яка є підставою для внесення відомостей до ЄРДР, тому всі інші докази по кримінальному провадженню є недопустимими. Орган досудового розслідування посилається на відсутність сторони, яка уклала договір купівлі-продажу при внесенні відомостей до Реєстру права власності, однак присутність особи не є обов`язковою, оскільки нотаріус має право внести ці відомості протягом дня. Підставою реєстрації є заява сторони та сплата відповідного збору. Крім того, є свідчення нотаріуса щодо присутності сторін при укладенні угоди, а тому трафіки мобільних операторів не є доказом по справі і посилання органу досудового розслідування на те, що ОСОБА_10 не була присутня при укладенні угоди не відповідає дійсності. Свідки вже допитані і, яким чином ОСОБА_6 може на когось впливати та чи були такі спроби в клопотанні не зазначено. ОСОБА_6 раніше не судимий, має двох дітей, бажає захищати Батьківщину, а тому йому можливо застосувати інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Застава є альтернативним заходом і який може бути виконаний, але застава яку слідчий та прокурор просить застосувати до підозрюваного не є об`єктивною, а є непомірною, без врахування доходів ОСОБА_6 . Також розмір застави не пов`язується з розміром спричиненої шкоди і не може покладатись лише на ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень у групі осіб.

Підозрюваний ОСОБА_6 додатково показав, що він має 2-х дітей віком 10 та 18 років, не збирається переховуватися, та просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Він не з`явився до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, оскільки у нього не було про це конкретних відомостей і після пред`явлення підозри він загубив свій телефон. Він страждає на пухлину мозку, але з життєвими обставинами наразі знаходиться у бойовому підрозділі «Айдар» і бажає воювати за Батьківщину. Бойових завдань у нього не було і він не проходив попередню підготовку у навчальному підрозділі. В матеріалах нотаріуса відсутній оригінал свідоцтва про смерть ОСОБА_9 , а є лише копія, що є порушенням. Нотаріус проводить дві дії: посвідчення договору та реєстрацію права власності, яку може зробити протягом 3-х діб, а тому участь сторін при реєстрації не є обов`язковою. Також незрозуміло, чому ОСОБА_8 , яка не проживає у Холодногірському районі, звернулася з заявою до поліції саме в цьому районі.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали клопотання та додатки до нього, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Отже, ОСОБА_11 підозрюється, зокрема, у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які законодавством України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_11 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду предмету (носіїв інформації) від 10.02.2025 в ході якого встановлено наявність зафіксованої інформації, яка надійшла з 7-го управління (із обслуговування Харківської області) ДСР Національної поліції України за результатами негласної слідчої (розшукової) дії аудіо, відео контроль особи, проведеної на підставі дозволу, наданого ухвалою слідчого судді Харківського апеляційного суду відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Серед іншого, встановлено, що в ході спілкування ОСОБА_6 обговорює способи підробки та відправки документів, незаконної реєстрації права власності на нерухоме майно та їх обтяжень; розмови, зокрема, стосуються ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 (в тому числі, обшуку за місцем його реєстрації), об`єктів нерухомого майна, які є предметом вчинених кримінальних правопорушень, в м. Харкові (по провулку Вербному та на Салтівці), м. Дніпрі та м. Кривому Розі; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 22.09.2023, який пояснив, що під час оформлення договору купівлі-продажу 26.12.2022 будинку АДРЕСА_3 разом з продавцем ОСОБА_10 був присутній її син ОСОБА_6 , який отримував гроші за будинок, а потім надав контакти ФО-П ОСОБА_16 з метою замовлення та виготовлення технічного паспорта на будинок (зв`язок ОСОБА_6 та ОСОБА_16 ); протоколами допитів свідка ОСОБА_16 від 26.08.2024, в ході яких вона пояснила, що на прохання ОСОБА_6 робила оцінку квартири за адресою: АДРЕСА_5 , власником якої ОСОБА_6 вказав ОСОБА_17 та будинку за адресою: АДРЕСА_3 , власником якого ОСОБА_6 вказав свою матір, послуги ОСОБА_16 за оцінку вказаних об`єктів оплачував ОСОБА_6 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 30.10.2024, яка пояснила, що напередодні оформлення договорів купівлі-продажу та реєстрації права власності на об`єкти нерухомості за адресами: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_6 , з ТОВ «РАФІНБУД» (продавця) в особі директора ОСОБА_19 та ОСОБА_20 (продавця) на ОСОБА_10 (покупця) документи для переоформлення приносив та домовлявся про дату правочину саме ОСОБА_6 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.10.2024, згідно якого ОСОБА_18 впізнає ОСОБА_6 ; відомостями з Єдиного реєстру довіреностей отриманих шляхом безпосереднього доступу до вказаного реєстру (стосовно видачі довіреностей 01.06.2022 ОСОБА_17 на ОСОБА_6 та ОСОБА_21 , які були посвідчені приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_22 ); протоколом допиту свідка ОСОБА_23 від 17.03.2025, який пояснив, що восени 2021 року будинком за адресою: АДРЕСА_6 , цікавився ОСОБА_6 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.03.2025, згідно якого ОСОБА_23 впізнає ОСОБА_6 ; листом завідувача Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області від 15.08.2024 за №1332/01-21, наданим у відповідь на запит слідчого у кримінальному провадженні, яким підтверджується підробленість договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_7 , датованого 15.04.2002, за змістом якого ОСОБА_24 продав вказану квартиру ОСОБА_25 ; рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська (справа №203/3081/22) від 19.06.2024, в якому містяться свідчення приватного нотаріуса ОСОБА_26 , яка була допитана в якості свідка в ході розгляду справи та яка пояснила, що договір купівлі-продажу зазначеної квартири від 15.04.2002 нею не посвідчувався, підпис в договорі їй не належить; протоколом допиту свідка ОСОБА_25 , який повідомив, що власником квартири АДРЕСА_7 ніколи не був, до державного реєстратора Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області ОСОБА_12 не звертався; висновком експерта № 6060 від 24.12.2024 (за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи встановлено, що ринкова вартість квартири за адресою: квартири АДРЕСА_7 , станом на 04.01.2022 складає 1 341 600,00 грн., без урахування ПДВ); листом завідувача Київського державного нотаріального архіву від 14.06.2023 за №1719/01-21, наданим у відповідь на запит слідчого у кримінальному провадженні, яким підтверджується підробленість договору дарування квартири за адресою: АДРЕСА_5 , датованого 27.09.2011, між ОСОБА_27 (дарувальник) та ОСОБА_17 (обдарований); протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 08.12.2023, в ході якого було вилучено оригінали документів нотаріальної справи стосовно посвідчення договору купівлі-продажу від 22.11.2022 (Новгородцев-Краснова), в тому числі оригінал вищезазначеного договору, оригінал договору дарування квартири від 27.09.2011 (Шоломій-Новгородцев), копію паспорта ОСОБА_28 , (з фото Блавацького), заяви ОСОБА_29 та ОСОБА_28 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 , який в ході допиту повідомив, що ніколи власником квартири за адресою: АДРЕСА_5 не був та до державного реєстратора Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області ОСОБА_12 та приватного нотаріуса ОСОБА_22 не звертався; висновком експерта №10458 від 24.12.2024 (за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи встановлено, що ринкова вартість квартири за адресою: АДРЕСА_5 , станом на 21.01.2022 складає 769 817,00 грн., без урахування ПДВ); висновком експерта №19166 від 18.07.2023 (за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи встановлено, що ринкова вартість будинку за адресою: АДРЕСА_6 , станом на 06.02.2023 складає 1 595 500,00 грн.); висновком експерта №22750/11158 від 16.12.2024 (за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи встановлено, що ринкова вартість будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_3 , станом на 10.06.2020 складає 962 271,00 грн., без урахування ПДВ, та 1 359 202,00 грн., без урахування ПДВ, відповідно.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому слідчий суддя звертає увагу, що обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу.

При цьому стандарт доказування «обґрунтованої підозри» є нижчим, ніж доведеність «поза розумним сумнівом», яким керується суд під час судового розгляду кримінального провадження по суті та ухвалення вироку.

На переконання слідчого судді, незалежно від подальшої доведеності підозри чи правової кваліфікації інкримінованих ОСОБА_6 діянь, сукупність досліджених в судовому засіданні матеріалів клопотання свідчить, що він може бути причетний до цих кримінальних правопорушень.

Слідчий суддя відхиляє доводи захисту щодо необґрунтованості підозри, оскільки у своїй сукупності досліджені під час розгляду клопотання фактичні дані, що містилися у документах доданих до клопотання, дають достатні підстави вважати цілком обґрунтованими твердження органу досудового розслідування про можливу причетність ОСОБА_6 до подій імовірного вчинення кримінальних правопорушень, за обставин, описаних у повідомленні про підозру та у клопотанні, яке є предметом цього розгляду.

Питання оцінки належності та допустимості таких доказів, зіставлення їх із доказами сторони захисту з метою їх спростування, установлення події кримінального правопорушення, винуватості особи тощо, не належить до повноважень слідчого судді.

Слід зауважити, що під час розгляду клопотання, підозрюваний та захисник наводили й інші аргументи, які жодним чином не свідчать про помилковість висновків, до яких дійшов слідчий суддя у цій ухвалі. Водночас, розглядаючи це клопотання, слідчий суддя надав відповіді на всі вагомі аргументи сторін кримінального провадження.

Вирішуючи питання про доведеність існування ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

Згідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя при обранні запобіжного заходу зобов`язаний розглянути можливість застосування заходів, які меншою мірою обмежують права особи (підозрюваного), ніж тримання під вартою («Амбрушкевич проти Польщі», § 32).

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень та наявність ризиків, врахованих при обранні вказаного запобіжного заходу, які на даний час дають підстави вважати, що підозрюваний матиме можливість: переховуватися від органу досудового розслідування, прокурора або суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, у яких підозрюється.

Зазначене свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки такі заходи не зможуть сприяти здійсненню завдань кримінального провадження щодо здійснення захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження (у тому числі свідків), а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як вбачається з ухвали Холодногірського районного суду м. Харкова від 12.06.2025 про надання дозволу на затримання з метою приводу для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, постановою слідчого від 11.06.2025 на підставі ст. 281 КПК України було оголошено в розшук.

Слідчий суддя зазначає, що для досягнення мети застосування запобіжних заходів, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, на початковій стадії досудового розслідування, що зумовлює необхідність в проведенні низки слідчих та процесуальних дій, а також враховуючи інші фактичні обставини даного конкретного кримінального провадження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним та доцільним.

Щодо визначення розміру застави, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 та п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно із п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину розмір застави визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно (абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК).

Крім того, у п.48 рішення «Чеботар проти Молдови» №35615/06 від 13.11.2007 Європейський суд з прав людини зазначив: «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати її буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Тобто застосування запобіжного заходу тримання під вартою як безальтернативного не забезпечує балансу між метою його застосування у кримінальному провадженні та правом особи на свободу та особисту недоторканність. Адже метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Крім цього, суддя позбавлений можливості винести вмотивоване судове рішення щодо обмеження, оскільки фактично це рішення вже завчасно врегулювало безальтернативне обмеження права на свободу без розгляду всіх необхідних обставин конкретної ситуації.

Окрім того, приймаючи рішення про застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави та визначення її розміру, на одному важелі терезів суд має покласти достатню міру гарантування виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а на інший неможливість завідомої непомірності застави для особи.

У випадку ігнорування факту завідомої непомірності застави для особи судом спотворюється сутність запобіжного заходу, яка призводить до безальтернативності тримання під вартою через реальну неможливість внесення особою застави і може свідчити про елементи тиску на нього з боку сторони обвинувачення для досягнення результату, протилежного від легального об`єктивного встановлення істини змагальними процесуальними засобами.

Призначення застави це не спосіб покарання особи (підозрюваного, обвинуваченого), а всього лише забезпечення виконання покладених на цю особу обов`язків. Слідчий суддя має тільки переконатися, що застава здатна примусити особу з`являтися в засідання і не перешкоджати розслідуванню.

За таких умов, слідчий суддя вважає, що розмір застави, визначений підозрюваному ОСОБА_11 , повинен у повній мірі гарантувати виконання покладених на нього обов`язків. Цей розмір має бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від порушення встановлених процесуальними нормами та/або покладених судом на нього обов`язків, забезпечувала його належну процесуальну поведінку, та не була надмірною. Водночас слідчий суддя також враховує, що застава може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною та/або юридичною особою (заставодавцем), що передбачено ч. 2 ст. 182 КПК.

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховуючи обставини, які зазначені стороною захисту під час розгляду клопотання, а саме, що ОСОБА_6 раніше не судимий, має двох дітей, зважаючи на тяжкість злочинів, у яких підозрюється ОСОБА_6 , обставини кримінальних правопорушень, індивідуальні особливості підозрюваного та його ймовірну роль у їх вчиненні, слідчий суддя вважає, що розмір застави, який належить визначити підозрюваному ОСОБА_6 має бути більшим за розмір, встановлений п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК.

Слідчий суддя, із урахуванням досліджених даних щодо фінансового стану підозрюваного, вважає, що запропонований прокурором розмір застави, а саме 6028390,00 грн. є невиправданим за наявних обставин, а тому не може бути застосований, а додані до клопотання матеріали і надані у судовому засіданні пояснення прокурора у своїй сукупності об`єктивно не підтверджують можливість підозрюваного самостійно або за допомогою інших осіб внести заставу у запропонованому розмірі. Водночас, вирішуючи питання щодо визначення розміру застави, який буде відповідним, достатнім і помірним, слідчий суддя дійшов висновку, що заставу слід визначити в розмірі однієї тисячі розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 3028000 (три мільйони двадцять вісім тисяч) гривень.

На переконання слідчого судді, саме такий розмір застави не є завідомо непомірним для підозрюваного ОСОБА_6 та разом із покладеними на нього обов`язками, про що йтиметься далі, забезпечуватиме належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігатиме існуючим ризикам і таким, що не суперечить положенням ч. 5 ст. 182 КПК та вимогам статей 178, 182, 183 КПК.

Оскільки встановлено існування ризиків і слідчим суддею вирішено застосувати до ОСОБА_6 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, то у разі внесення застави в розмірі, визначеному цією ухвалою, на підозрюваного слід покласти також обов`язки, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України.

Зазначені обов`язки покладаються на підозрюваного строком на два місяці з моменту внесення застави (ч. 7 ст. 194 КПК).

Враховуючи викладене, клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_7 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, а саме до 23 жовтня 2025 року включно.

Строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 25 серпня 2025.

Визначити суму застави у розмірі однієї тисячі розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 3028000 (три мільйони двадцять вісім тисяч) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на Депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області, протягом дії ухвали

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_6 з-під варти звільнити негайно.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки строком до 23 жовтня 2025 року: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду; не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із свідками з приводу обставин вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Зобов`язати прокурора негайно повідомити близьких родичів підозрюваного ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою останнього.

Строк дії ухвали до 23 жовтня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваному - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складено 29.08.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1