У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/4272/25

№ 1-кс/183/781/25

05 травня 2025 року місто Самар Дніпропетровської області

Слідчий суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, погодженого з прокурором Хустської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному 01 травня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000429 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 393 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красносільське, Кіровського району, АР Крим, громадянина України, холостого, військовослужбовця у військовому званні «солдат», який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 393 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_5 ,

слідчого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

у с т а н о в и в :

До слідчого судді Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло зазначене клопотання.

В обґрунтування вказаного клопотання слідчий посилається на те, що у провадженні СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження відомості про яке внесені 01 травня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000429 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 393 КК України.

Так, солдат ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України (далі Статут), бути взірцем виконання службового обов`язку, свято і непорушно додержуватися Конституції України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Відповідно до положень ст.3 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією 217 A (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10.12.1948, кожна людина має право на життя, свободу та особисту недоторканність.

Відповідно до статті 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до статті 27 Конституції України, кожна людина має невід`ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави - захищати життя людини.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06 березня 2025 року до ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 02 травня 2025 року.

01.05.2025 року, близько 12-20 години. ОСОБА_4 знаходився в приміщенні Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області за адресою: Дніпропетровська область, м. Самар, вул. В. Ковалівка, 10б, куди останнього конвоювали працівники конвойної служби військової служби правопорядку Збройних Сил України для участі у судовому засіданні продовження строку запобіжного захожу у вигляді тримання під вартою.

Однак, 01.05.2025 о 12-25, попередньо ув`язнений ОСОБА_4 , діючи умисно, без відповідного дозволу, усвідомлюючи те, що немає будь-яких законних підстав для залишення місця приміщення Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області, таємно, з особистих спонукань, являючись особою затриманою та перебуваючою під вартою, маючи умисел на вчинення втечі, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, скориставшись відсутністю належного нагляду з боку працівників військової конвойної служби Збройних Сил України, самовільно залишив адміністративні межі Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області, тим самим вчинив втечу з-під варти, будучи особою попередньо ув`язненою.

03.05.2025 року о 00 годин 30 хвилин попередньо ув`язненого ОСОБА_4 було затримано працівниками Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області в порядку ст. 208 КПК України.

03 травня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 393 КК України,тобто втечі з-під варти, вчинена особою, яка перебуває в попередньому ув`язненні.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 393 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності.

В ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, оскільки відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Тримання під вартою підозрюваного в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи. Встановлені досудовим розслідуванням обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти настанню вказаних ризиків.

Беручи до уваги викладене, доцільно застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів і таким чином запобігти спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

На підставі викладеного слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду із відповідним клопотанням.

У судовому засіданні слідчий підтримав клопотання та доводи викладені в ньому та пояснив, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення; ризики, викладені у клопотанні обґрунтовані і підтверджуються належними доказами. Просить клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Прокурор в судовому засіданні також підтримав клопотання та, посилаючись на ті ж підстави, просив його задовольнити.

Захисник в судовому засіданні не заперечував проти застосування запобіжного заходу до підозрюваного у вигляді тримання від вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю підтримав свого захисника та не заперечував проти задоволення клопотання.

Вислухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя проходить до наступних висновків, а саме:

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Законом України від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» затверджено зазначений Указ. Строк дії воєнного стану в Україні продовжений і на сьогодні.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Метою застосування запобіжних заходів відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріали зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, а також наявність доказів, яким обґрунтовуються відповідні обставини.

В судовому засіданні встановлено, що подане прокурором клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України, а вручення письмового повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення та копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу здійснено з дотриманням строків, передбачених ч. 2 ст. 278 КПК України та ч. 2 ст. 184 КПК України відповідно.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені 01 травня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000429 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 393 КК України. Відповідно до короткого викладу обставин: 01 травня 2024 року о 14 годині обвинувачений військовослужбовець ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на території Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області в м.Самар, в кайданках, здійснив втечу з-під варти.

03 травня 2025 року о 00 годин 30 хвилин ОСОБА_4 було затримано працівниками Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області в порядку ст. 208 КПК України.

03 травня 2025 року, відповідно до вимог ст. ст. 276-278 КПК УкраїниОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 393 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 393 КПК України повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: копією ухвали Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі № 183/2122/25 від 06.03.2025; рапортом про вчинене кримінальне правопорушення; протоколом огляду відеозапису та фото таблицею до нього.

Слідчий суддя вважає, що за обставин, викладених у клопотанні про застосування запобіжного заходу, слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 393 КК України та існування фактів, які в контексті практики Європейського суду з прав людини можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити даний злочин.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що в судовому засіданні слідчим надано достатньо доказів щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 393 КК України, тобто втечі з-під варти, вчиненої особою, яка перебуває у попередньому ув`язненні.

При цьому слідчий суддя враховує, що на даній стадії кримінального провадження судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, а тому докази, які є достатніми для висновку про наявність обґрунтованої підозри, не обов`язково мають бути настільки ж переконливими та повними, як докази на стадії висунення особі обвинувачення у вчиненні злочину або на стадії судового розгляду такого обвинувачення.

Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 січня 2024 року ОСОБА_4 визнано винуватим у пред`явленному обвинуваченні за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 186, ч. 1 70, ст. 72 КК України та призначене покарання 9 років позбавлення волі. Звільнений 05 липня 2024 року з Синельниківської ВК № 94 Д/о умовно-достроково для проходження військової служби за контрактом під час проведення мобілізації та дії воєнного стану

З ухвали слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області постановленої у справі № 183/2122/25 від 06 березня 2025 року вбачається, що стосовно підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України у кримінальному провадженні № 0000172 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 02 травня 2025 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України - тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 слідчий суддя враховує, що вказаний у клопотанні слідчого ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є доведеним.

Так, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 393 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України віднесений до категорії нетяжких та за який передбачена реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі Ilijkov v. Bulgariaвід 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, та звільненим від відбування покарання умовно-достроково, протягом невідбутої частини покарання підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень; крім того під час дії ухвали слідчого судді щодо застосування до ОСОБА_4 у іншому кримінальному провадженні, у якому ще не ухвалене рішення запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 393 КК України, наведене свідчить про існування ризиків, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення.

Отже, слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, також враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, особу підозрюваного, вік, стан здоров`я, а також те, що підозрюваний немає стійких соціальних зв`язків.

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, що застосування запобіжного заходу у відношенні підозрюваної ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання доведеним під час розгляду ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатен забезпечити належної поведінки підозрюваного в умовах воєнного стану, у зв`язку з чим вважає, що клопотання підлягає про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволенню, в межах строку досудового розслідування строком на 60 днів, з урахуванням особи підозрюваного, його характеристики та поведінки.

Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні нетяжкого тяжкого злочину визначається від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами 3 або 4 ст. 183 цього Кодексу підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен, врахувавши положення ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» встановлено, що з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб складає 3028 гривень.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен, врахувавши положення ст. 177, 178 КПК України, та раціонально спів ставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного та тяжкістю вчиненого злочину.

Отже, слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, відповідно до вимог ст.ст. 176, 177, 178, 182 КПК України, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, особу підозрюваного, вік, стан здоров`я, матеріальний стан та поведінку підозрюваного, а також те, що підозрюваний холостий, немає на утриманні неповнолітніх дітей або престарілих батьків, раніше судимий, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень під час звільнення від відбування покарання за вироком у протягом невідбутої частини покарання, слідчий суддя вбачає, що застава у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яку підозрюваний має право у будь-який момент внести на спеціальний рахунок у порядку, визначеному КМУ, після чого може бути звільнений з-під варти, та на нього можуть бути покладені обов`язки, передбачені в ст. 194 КПК України і буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання мети та цілей застосування запобіжного заходу,визначених ч.1 ч.177 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 194, 196, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01 липня 2025 року включно.

Ухвала щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Визначити заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн, які можуть бути внесені підозрюваним або заставодавцем на відповідний рахунок до спливу терміну тримання під вартою.

Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у визначеному слідчим суддею розмірі протягом дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При внесенні суми застави у визначеному слідчим суддею розмірі, підозрюваний підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду на кожний виклик; не відлучатися із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора та суду.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у цій ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 негайно має здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, прокурорів, якими здійснюється процесуальне керівництво у цьому кримінальному провадженні та слідчого суддю Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

З моменту звільнення з-під варти у разі внесення застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі якщо він будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього даною ухвалою обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копію ухвали направити для виконання начальникові Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, прокурору Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону та начальникові гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошений 05 травня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1