ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/919/19 Провадження№ 1-кс/636/896/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , обвинуваченого - ОСОБА_4 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Чугуївського міського суду Харківської області в м. Чугуїв клопотання прокурора Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, обіймаючого посаду старшого стрільця-оператора безпілотних літальних апаратів 2 штурмового відділення 1 штурмового взводу 3 штурмової роти 2 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «молодший сержант», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

встановив:

17 липня 2025 року прокурор Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Чугуївського міського суду про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

В обґрунтування поданого клопотання прокурор зазначає, що ОСОБА_4 обвинувачується у нез`явленні вчасно до військової частини без поважних причин в умовах особливого періоду, тобто скоїв злочин, передбачений ч.4 ст.407 КК України. Будучи належним чином повідомленим, обвинувачений ОСОБА_4 в судові засідання не прибуває, не повідомляючи при цьому суд про причини своєї неявки. Дана обставина унеможливила розгляд справі по суті у розумний строк. Таким чином, єдиним засобом подальшого розгляду справи є обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного у виді тримання під вартою. Необхідність обрання такого запобіжного заходу обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Так, ОСОБА_4 за місцем своєї реєстрації та фактичного місця проживання не перебуває, на виклики суду не реагує, усвідомлюючи можливість отримання кримінального покарання у виді позбавлення волі на тривалий термін, переховується від суду, підтверджується його неявками в судові засідання, призначені 12 листопада 2024 року, 17 січня 25 року, 04 червня 25 року. Таким чином ОСОБА_4 , усвідомивши можливість отримання кримінального покарання у виді позбавлення волі на тривалий термін, переховуються від суду та має можливість незаконного впливу на свідків у вказаному кримінальному провадженню, що може привести до перешкоджання встановлення істини по справі, а тому наявні ризики для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, у тому числі: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що може бути виражено у неявці підозрюваного на виклики до відповідних органів; незаконно впливати на свідків у цьому ж провадженні з метою ухилення від кримінальної відповідальності. перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні підтримав вказане клопотання, просив його задовольнити з підстав, викладених вище та обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України визнав повністю, зазначивши при цьому, що у нього не було можливості прибувати в судові засідання, оскільки проходить військову службу на посаді старшого стрільця-оператора безпілотних літальних апаратів 2 штурмового відділення 1 штурмового взводу 3 штурмової роти НОМЕР_2 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , просив обрати відносно нього запобіжний захід у виді особистої поруки, визначивши при цьому поручителем заступника командира 2 штурмового батальйону з психологічної підтримки персоналу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 .

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні повністю підтримала позицію свого підзахисного, просила слідчого суддю обрати відносно нього запобіжний захід у виді особистої поруки.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Ионкало проти України» №42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86,12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

У п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07- Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Відповідно до статті 177 КПК України, метою застосування будь-якого запобіжного заходу, у тому числі особистої поруки, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків; підставою для застосування будь-якого запобіжного заходу, у тому числі особистої поруки, є наявність обґрунтованої підозри у вчинені кримінального правопорушення та доведення слідчим, прокурором наявності ризику того, що особа може вчинити хоча б одну з наступних дій: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Частиною другою цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 193 КПК України - під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст.180 КПК України - особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

Кількість поручителів визначає суд, який обирає запобіжний захід. Наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру.

Поручителю роз`яснюється у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється або обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки поручителя та наслідки їх невиконання, право на відмову від прийнятих на себе зобов`язань та порядок реалізації такого права.

Поручитель може відмовитись від взятих на себе зобов`язань до виникнення підстав, які тягнуть за собою його відповідальність. У такому разі він забезпечує явку підозрюваного, обвинуваченого до органу досудового розслідування чи суду для вирішення питання про заміну йому запобіжного заходу на інший.

У разі невиконання поручителем взятих на себе зобов`язань на нього накладається грошове стягнення.

Особиста порука ґрунтується на тому, що за поведінку підозрюваного, обвинуваченого відповідають інші особи поручителі, які, як правило, мають особисті чи службові зв`язки з особою, за яку вони поручились, і морально можуть впливати на неї. На поручителя покладається обов`язок забезпечити не тільки явку підозрюваного, обвинуваченого до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу, а і виконання покладених на підозрюваного, обвинуваченого обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України, зокрема: утримуватися від спілкування із будь-якою особою, не відвідувати визначені місця, пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності, докласти зусиль до пошуку роботи або для навчання тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання за клопотанням про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя переконливо приходить до висновку, що більш м`який запобіжний захід у вигляді особистої поруки зможе в повній мірі забезпечити його належну процесуальну поведінку та виконання покладених на нього обов`язків. При цьому, суд враховує те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місця проживання, є учасником бойових дій, станом на зараз проходить військову службу на посаді старшого стрільця-оператора безпілотних літальних апаратів 2 штурмового відділення 1 штурмового взводу 3 штурмової роти НОМЕР_2 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «молодший сержант», зарекомендував себе виключно з позитивної сторони, що свідчить про фактичну мінімізацію ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які в сукупності з обґрунтованою підозрою у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень стали підставою для застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи питання, щодо поручителя - заступника командира НОМЕР_2 штурмового батальйону з психологічної підтримки персоналу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 , суд виходить з наступного.

Встановлено, що заступник командира НОМЕР_2 штурмового батальйону з психологічної підтримки персоналу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 особисто виявив бажання взяти ОСОБА_4 під особисту поруку та контролювати виконання останнім своїх процесуальних обов`язків. Даний факт він безпосередньо підтвердив під час судового засідання, а також зазначив, що наслідки порушення обвинуваченим умов застосування запобіжного заходу у виді особистої поруки відомі.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заступник командира НОМЕР_2 штурмового батальйону з психологічної підтримки персоналу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 заслуговує на особливу довіру, військова частина приймає безпосередньо участь у бойових діях, що свідчить про високий рівень довіри до нього та спроможність реально забезпечити належну поведінку і виконання покладених на обвинуваченого обов`язків.

Окрім того, слідчий суддя зазначає, що прокурор в судовому засіданні не довів виняткових обставин, які б свідчили про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, такого, як особиста порука.

На підставі викладеного, слідчий суддя вважає, що клопотання сторони захисту про обрання запобіжного заходу у виді особистої поруки підлягає задоволенню.

Водночас, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України та зобов`язати його прибувати за викликом до суду та повідомляти суд про зміну свого місця проживання та зміну особистих засобів зв`язку.

Відповідно до ст. 205 КПК України ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Керуючись ст. 176, 177, 180, 183, 331, 376 КПК України, суд, -

постановив:

В задоволенні клопотання прокурора Лозівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистої поруки строком на 60 (шістдесят) днів.

На підставі ч.2 ст.202 КПК України негайно звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти.

Визначити поручителем та передати старшого стрільця-оператора безпілотних літальних апаратів 2 штурмового відділення 1 штурмового взводу 3 штурмової роти 2 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на поруки заступнику командира 2 штурмового батальйону з психологічної підтримки персоналу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 .

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 додаткові обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою на визначений час до слідчого, прокурора та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про намір змінити своє місце проживання;

- утримуватись від спілкування в будь-який спосіб зі свідками в даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити поручителю, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років , а також те, що він поручається за виконання обвинуваченим, покладених на нього обов`язків передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язується за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу; роз`яснити його право на відмову від прийнятих на себе зобов`язань до виникнення підстав, які тягнуть за собою відповідальність, та необхідність у цьому разі забезпечення явки обвинуваченого до органу досудового розслідування чи до суду з метою вирішення питання про заміну йому запобіжного заходу; а також роз`яснити, що у разі невиконання ним взятих на себе обов`язків на нього може бути накладено грошове стягнення від десяти до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч.6 ст.180 КПК України контроль за виконанням зобов`язань про особисту поруку покласти на прокурора.

Встановити строк дії ухвали до 15 вересня 2025 року, включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваною в той же строк, з моменту отримання копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 21 липня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1