Справа № 752/9593/25
Провадження №: 1-кс/752/5241/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2025 м. Київ

Слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5

перекладача ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001452 від 16.04.2025, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України,

в с т а н о в и в:

До провадження слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_8 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001452 від 16.04.2025, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Клопотання обґрунтовується тим, що слідчим відділом Голосіївського УП ГУНП у м. Києві за процесуального керівництва Голосіївської окружної прокуратури м. Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001452 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.04.2025, приблизно о 21:00 год., неповнолітня потерпіла ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою домовленістю з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прибула за адресою: АДРЕСА_1 , з метою зустрічі.

За вказаною адресою неповнолітню потерпілу ОСОБА_9 зустрів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В подальшому, ОСОБА_10 запропонував неповнолітній потерпілій ОСОБА_9 піти до їх місця мешкання, що за адресою: АДРЕСА_2 . На дану пропозицію неповнолітня потерпіла ОСОБА_9 погодилася. Після цього, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та неповнолітня потерпіла ОСОБА_9 прийшли до вищевказаної квартири.

Перебуваючи в одній з кімнат зазначеної квартири, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , почали вживати невстановлену слідством наркотичну речовину, а також надали її для вживання неповнолітній потерпілій ОСОБА_9 .

Під час вживання невстановленої слідством наркотичної речовини, будучи в стані наркотичного сп`яніння, неповнолітня потерпіла ОСОБА_9 зайшла до іншої кімнати даної квартири, де побачила раніше невідомого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Під час бесіди з неповнолітньою потерпілою ОСОБА_9 в ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло неповнолітньої з використанням своїх геніталій, без її добровільної згоди, використовуючи її безпорадний стан.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на насильницькі дії сексуального характеру, пов?язані із оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, які посягають на статеву свободу та статеву недоторканість неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 , з метою задоволення власної статевої пристрасті, ОСОБА_5 схопив обома руками неповнолітню потерпілу ОСОБА_9 та штовхнув її на спальне ліжко. Після цього, ОСОБА_5 , використовуючи її безпорадний стан, а саме перебування її в наркотичному стані, діючи умисно та цілеспрямовано, зняв з себе спідню білизну, оголивши при цьому свій статевий член, та з метою задоволення своєї статевої пристрасті, здійснив дії сексуального характеру, пов`язані із оральним проникненням в її тіло з використанням своїх геніталій, до повної еяколяції, яку здійснив в ротову порожнину неповнолітній потерпілій ОСОБА_9 .

В подальшому, неповнолітня потерпіла ОСОБА_9 вийшла з кімнати та розповіла про дану подію ОСОБА_10 , однак він все спростував та повідомив їй, що нічого протиправного відносно неї не вчинялося.

Через деякий час, неповнолітня потерпіла ОСОБА_9 пішла у ванну кімнату. В цей момент, в ОСОБА_10 виник злочинний умисел направлений на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 з використанням своїх геніталій, без її добровільної згоди, використовуючи її безпорадний стан.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на насильницькі дії сексуального характеру, пов?язані із оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, які посягають на статеву свободу та статеву недоторканість неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 , з метою задоволення власної статевої пристрасті, ОСОБА_10 пішов до неї в ванну кімнату. Перебуваючи в ванній кімнаті поряд з неповнолітньою потерпілою ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , використовуючи її безпорадний стан, а саме перебування її в наркотичному стані, діючи умисно та цілеспрямовано, зняв з себе спідню білизну, оголивши при цьому свій статевий член, та з метою задоволення свої статевої пристрасті, здійснив дії сексуального характеру, пов`язані із оральним проникненням в її тіло з використанням своїх геніталій, до повної еяколяції, яку здійснив в ротову порожнину неповнолітній потерпілій ОСОБА_9 .

В подальшому, ОСОБА_10 покинув приміщення ванної кімнати. Через деякий час неповнолітня потерпіла ОСОБА_12 також вийшла з ванної кімнати.

Через деякий час, неповнолітня потерпіла ОСОБА_9 знову пішла у ванну кімнату. В цей момент, в ОСОБА_11 виник злочинний умисел направлений на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 з використанням своїх геніталій, без її добровільної згоди, використовуючи її безпорадний стан.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на насильницькі дії сексуального характеру, пов?язані із оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, які посягають на статеву свободу та статеву недоторканість неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 , з метою задоволення власної статевої пристрасті, ОСОБА_11 пішов до неповнолітньої потерпілої ОСОБА_9 в ванну кімнату. Перебуваючи в ванній кімнаті поряд з неповнолітньою потерпілою ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , використовуючи її безпорадний стан, а саме перебування її в наркотичному стані, діючи умисно та цілеспрямовано, зняв з себе спідню білизну, оголивши при цьому свій статевий член, та з метою задоволення свої статевої пристрасті, здійснив дії сексуального характеру, пов`язані із оральним проникненням в її тіло з використанням своїх геніталій, до повної еяколяції, яку здійснив в ротову порожнину неповнолітній потерпілій ОСОБА_9 .

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , своїми умисними діями, які виразились у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), неповнолітньої особи, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

17.04.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

18.04.2025 слідчим суддею Голосіївського районного суду міста Києва відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 15.06.2025 включно.

На даний час в органу досудового розслідування виникла необхідність у продовженні раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою завершується однак, досудове розслідування не може бути завершеним у зв`язку із тим, що по даному кримінальному провадженню необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій та встановити відомості, що мають значення для кримінального провадження та які самостійно, а також у сукупності із іншими доказами будуть мати суттєве значення для з`ясування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання з підстав викладених у ньому. Зазначив, що ризики передбачені ст. 177 КПК України залишились незмінні та продовжують існувати.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували. Просили обрати запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, вислухавши думку прокурора та сторони захисту, дослідивши наявні у своєму розпорядженні матеріали, приходить до наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Голосіївського УП ГУНП у м. Києві, за процесуального керівництва Голосіївської окружної прокуратури м. Києва, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001452 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

17.04.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

18.04.2025 слідчим суддею Голосіївського районного суду міста Києва відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 15.06.2025 включно.

11.06.2025 постановою виконувача обов`язків керівника Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_13 , строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 17.07.2025.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В силу положень ч. 3 ст. 199 КПК України при вирішенні питання про продовження строку тримання особи під вартою обов`язковому доведенню у судовому засіданні прокурором підлягає наявність обставини, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, а саме: обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, та обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

На даний час ризики передбачені ст. 177 КПК України, що були підставою для застосування та продовження підозрюваному зазначеного запобіжного заходу, не зменшились, у зв`язку з чим забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків є неможливим без продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, на даний час підстав, що надавали можливість органу досудового розслідування вважати, що підозрюваний в разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу продовжить виконувати покладені на нього обов`язки, не встановлено.

Метою продовження обраного запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 , покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, потерпілу в даному кримінальному провадженні, тобто в межах вказаного кримінального провадження існують ризики передбачені ст. 177 КПК України.

Зокрема, ризик, передбачений пунктом 1 частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України - переховування від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик, продовжує бути актуальним, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 , усвідомлює невідворотність покарання за вчинення вказаного злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, у зв`язку з чим ризик втечі для підозрюваного може сприйматись як менш небезпечний ніж процедура притягнення та відбуття покарання. З метою уникнення кримінальної відповідальності, може почати переховуватися від органу досудового розслідування та в подальшому від суду.

- Незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні.

Даний ризик, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 , може чинити натиск на потерпілу та свідків, оскільки йому відомі анкетні дані останніх, які їх викривають, у зв`язку з чим він з метою уникнення кримінальної відповідальності може незаконно впливати на них, змушуючи надавати бажані для нього показання та/або загрожувати їх життю та здоров`ю.

Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не забезпечать запобігання зазначеним ризикам і не забезпечить дієвість кримінального провадження. Так, застосування до ОСОБА_5 , інших більш м`яких запобіжних заходів: домашнього арешту, застави, особистої поруки чи особистого зобов`язання, надасть йому змогу переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків в даному кримінальному провадженні.

Враховуючи, що інкриміноване ОСОБА_5 , кримінальне правопорушення відноситься до категорії особливо тяжких, беручи до уваги положення ч. 2 ст. 183 КПК України, є необхідним та достатнім для продовження запобіжного заходу, у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Під час розгляду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , прокурор довів наявність обставин, які у своїй сукупності свідчать про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання доведеним ризикам, зазначеним у клопотанні, буде недостатнім.

Доводи сторони захисту щодо підстави для зміни запобіжного заходу не знайшли свого підтвердження, тому, наразі позиція слідчого судді є такою, що обсяг підозри та характер злочинних дій, у яких підозрюється ОСОБА_5 , а також продовження існування заявлених прокурором ризиків, містять достатні доводи, якім б могли переконати стороннього та неупередженого спостерігача в тому, що ризики наявність яких перевіряв слідчий суддя є обґрунтованими та свідчать про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому, варто зазначити, що сукупність матеріалів кримінального провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для продовження застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

При вирішенні даного питання слідчим суддею також враховано положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи. При цьому, тримання особи під вартою може відбуватися лише на підставі відповідного рішення компетентного суду.

З огляду на встановлені слідчим суддею обставини, беручи до уваги, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , інкримінованого йому кримінального правопорушення, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та які на даний час не зменшились, обставини, що характеризують особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що більш м`які запобіжні заході не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного в ході досудового розслідування та не зможуть запобігти існуючим ризикам, а отже клопотання слідчого про продовження відносно ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Разом з тим, згідно п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя не вбачає правових підстав для визначення при цьому розміру застави.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176-179, 183, 184, 193-197, 197, 199 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на 35 днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 17.07.2025, без визначення розміру застави.

Для утримання підозрюваний ОСОБА_5 підлягає направленню до ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала підлягає негайному виконанню, але може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 17.06.2025 о 12 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1