Справа № 569/5748/25
УХВАЛА

про продовдження строку тримання під вартою

27 травня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду Рівненського міського суду Рівненської області клопотання прокурора Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого у кримінальному провадженні №0002817 від 13.12.2024 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст. 185, ч.4 ст. 186, ч.1 ст. 162 КК України, ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

Рівненським міським судом Рівненської області розглядається кримінальне провадження №0002817 від 13.12.2024 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст. 185, ч.4 ст. 186, ч.1 ст. 162 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 подала до суду клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_4 під вартою, у якому зазначила, що останній обґрунтовано обвинувачується у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень. Враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст. 185, ч.4 ст. 186, ч.1 ст. 162 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, обставини їх вчинення, що діяння вчинення в умовах воєнного стану, їх суспільну небезпеку, що ОСОБА_4 будучи раніше судимий, на шлях виправлення не став, вчинив нові кримінальні правопорушення корисливі злочини проти власності, у своїй сукупності свідчать що існують ризики передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК України. Покликаючись на наведене, просить продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою, з визначенням розміру застави у розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти вказаним ризикам.

В судовому засідання прокурор підтримала клопотання, просила його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував щодо продовження строку тримання його під вартою.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 не заперечував про продовження строку тримання ОСОБА_4 під вартою.

Потерпіла ОСОБА_6 підтримала клопотання прокурора.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положення ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 01.04.2025, стосовно ОСОБА_4 , продовжено строк тримання під вартою, з визначенням розміру застави у розмірі застави 70 (сімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 211 960 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ч.1 ст. 178 КПК України.

Прокурором доведено, що ризики передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не зменшились та продовжують існувати, з огляду на тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується останній, а також обставини їх вчинення.

ОСОБА_4 обвинувачується, у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст. 185, ч.4 ст. 186, ч.1 ст. 162 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Зважаючи на обставини вчинення кримінальних правопорушень, у яких обвинувачується ОСОБА_4 , та їх тяжкість відповідно ст. 12 КК України, суспільну небезпеку, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризиків передбачених п.п. 1, 3, 4, 5, ч.1 ст. 177 КПК України, слід продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_4 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В своїх рішеннях ЄСПЛ за скаргою № 40107/02 від «10» лютого 2011 року по справі «Харченко проти України», п.80; за скаргою № 20808/02 від 04.03.2010 р. у справі «Шалімов проти України», суд визнає порушенням Конвенції продовження/обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за умови, якщо національні суди «…не розглянули жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів…».

Оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч ч.4 ст. 185, ч.4 ст. 186, ч.1 ст. 162 КК України, беручи до уваги обставини їх вчинення, суспільну небезпечність та тяжкість, наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків та зможе запобігти вищевказаним ризикам.

Даних, про незадовільний стан здоров`я обвинуваченого чи неможливість останнього утримувати під вартою, не встановлено.

Вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, суд визначає розмір застави 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Такий розмір застави відповідає й практиці ЄСПЛ, зокрема у рішенні від 20 листопада 2010 року у справі «Мангурас проти Іспанії» суд зазначив, що перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 314-316 КПК, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , задовольнити.

Продовжити щодо обвинуваченого у кримінальному провадженні №0002817 від 13.12.2024 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст. 185, ч.4 ст. 186, ч.1 ст. 162 КК України, - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоолександрівка, Єланецького район, Миколаївської області, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не одруженого, раніше судимого, запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 10 год. 45 хв., 25.07.2025.

ОСОБА_4 утримувати в ДУ «Рівненський слідчий ізолятор».

Одночасно визначити розмір застави 70 (сімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 211 960 гривень, у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) за наступними реквізитами: Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26259988, Банк отримувача, ДКСУ, м. Київ, Код банку отримувача (МФО) 820172, Рахунок отримувача UA0010559.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , у разі внесення застави, обов`язки, визначені у ч. 5 ст. 194 КПК України:, а саме: прибувати на виклик до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання в УДМСУ в Рівненській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими, їх адвокатами у даному кримінальному провадженні, носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».

У разі внесенні застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Строк дії ухвали та покладених обов`язків, у разі внесення застави встановити до 10 год. 45 хв., 25.07.2025.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1