Справа № 212/6255/24
У Х В А Л А

24 квітня 2025 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: представника Покровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу, подання начальника Покровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_6 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 27.11.2024 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання згідно ст.ст. 75,76 КК України з іспитовим строком на 2 роки,

щодо скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання, призначеного вироком,

встановив:

09 квітня 2025 року до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло подання начальника Покровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_6 щодо скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання, призначеного вироком, відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування подання зазначено, що ОСОБА_5 перебуває на обліку в Покровському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області з 21.08.2024 року. Під час постановки на облік засудженому було повністю роз`яснені умови та порядок відбування покарання з випробуванням, засуджений був письмово ознайомлений з порядком та умовами проведення нагляду за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, обов`язками, покладеними на нього судом, а також наслідками у разі допущення порушень порядку відбування іспитового строку. Винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію, встановлено дні явки на реєстрацію, згідно якої 1 та 2 четвер кожного місяця ОСОБА_5 зобов`язаний з`являтися до органу пробації, заведено лист реєстрації. За період відбування покарання ОСОБА_5 05.09.2024 не з`явився на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, під час надання письмового пояснення 12.09.2024 року ОСОБА_5 жодних документи з приводу неявки на реєстрацію до органу пробації не надав, та останньому органом пробації винесено письмове попередження у зв`язку із ухиленням від виконання покладених на нього судом обов`язків. За III квартал 2024 ОСОБА_5 притягувався до адміністративної відповідальності - 22.07.2024 за ст.ст. 126 ч. 5, 130 ч. 1 КУпАП; 30.07.2024 за ст. 126 ч. 5 КУпАП із застосуванням адміністративного стягнення. ОСОБА_5 повторно винесено письмове попередження за вчинення адміністративних правопорушень та проведена індивідуальна профілактична бесіда і відібрано пояснення. Перевіркою щодо притягнення до адміністративної відповідальності за IV квартал 2024 встановлено, що ОСОБА_5 скоїв адміністративні правопорушення за ст. 184 ч. 1, КУпАП 25.11.2024; - за ст. 126 ч. 5 КУпАП - 21.10.2024; - за ст. 130 ч. 3 КУпАП 21.10.2024, у зв`язку з чим ОСОБА_5 втретє винесено письмове попередження. Засуджений ОСОБА_5 не виконує обов`язки покладені на нього судом та визначені законом, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, останній має три письмових попередження.

Ухвалою суду від 10 квітня 2025 року вказане подання прийнято в провадження судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 та призначено справу до розгляду.

Представник Покровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області у судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, вважаючи за можливе виправитись в умовах без ізоляції.

Прокурор у судовому засіданні клопотання не підтримала, просила відмовити в його задоволенні, зазначивши, що суттєвих порушень ОСОБА_5 не вчинив.

Дослідивши матеріали особової справи та матеріали клопотання, суд прийшов до наступного висновку.

Пунктом 8 ч.1 ст. 537 КПК України, передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ч.1 ст. 539 КПК України, питання які виникають під час та після виконання вироку вирішується судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Судом встановлено, що вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.11.2024 року ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75,76 КК України ОСОБА_5 було звільнено від призначеного покарання з випробуванням на 2 роки та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, без погодження з ним не виїжджати за межі України.

30.08.2024 року засуджений ознайомлений з порядком та умовами випробування, відібрана підписка, встановлено періодичність явки для реєстрації.

Засуджений допустив неявку на реєстрацію 05.09.2024. Засуджений ОСОБА_5 12.09.2024 з`явився до органу пробації та надава письмові пояснення щодо причин неявки до органу пробації.

Згідно зі ст. 5 КВК України одним із головних принципів кримінально-виконавчого законодавства, виконання і відбування покарань є диференціація та індивідуалізація виконання покарань, раціональне застосування примусових заходів і стимулювання правослухняної поведінки, поєднання покарання з виправним впливом.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 166 КВК України, у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Відповідно до роз`яснень, даних в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24 жовтня 2003 року, згідно з ч.2 ст.78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Таким чином, безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є встановлення умислу засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

При вирішенні питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробовуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу пробації як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Як встановлено судом, за період іспитового строку ОСОБА_5 неодноразово був притягнутий до адміністративної відповідальності, проте наявні матеріали переконливо і в достатній мірі не свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, оскільки засуджений ОСОБА_5 лише один раз не з`явився на реєстрацію до органу пробації, та після неявки на реєстрації з`являвся до органу пробації, надавав письмові пояснення про причини неявки на реєстрацію в установлений день, нового кримінального правопорушення не скоїв, що свідчить про сумлінне ставлення до обов`язків, покладених судом. Тому суд вважає за можливе надати засудженому ОСОБА_5 можливість виправитися в умовах без ізоляції від суспільства та приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 78 КК України, ст. ст. 395, 537, 539 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні подання начальника Покровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_6 щодо скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання, призначеного вироком, відносно ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_1