УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Про продовження запобіжного заходу

(повний текст)

29 серпня 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 Кримінального кодексу України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000356 від 04.02.2024 року клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу та клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор подала до суду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ще на 60 діб без визначення застави, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Зокрема, йдеться про те, що, перебуваючи на свободі, обвинувачений може ухилятися від суду з метою уникнути покарання, незаконно впливати на свідків та вчинити інше корисливе кримінальне правопорушення.

Представник потерпілої підтримала клопотання, наголосивши, що ризики зберігаються, а обвинувачений здатний тиснути на свідків.

Обвинувачений і його захисник заперечили проти позиції прокурора. Захисник звернувся до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу, обґрунтовуючи його тим, що повідомлена обвинуваченому підозра не підтверджена належними доказами і є необґрунтованою.

Ризики, визначені ст. 177 КПК України, відсутні: ОСОБА_8 одружений, виховує малолітню дитину, проживає разом із батьками в одній квартирі, зареєстрований у місті Києві та є власником житла, тобто має сталі соціальні зв`язки.

Наразі обвинувачений має низку хронічних захворювань, є інвалідом з дитинства, має повну сліпоту на ліве око і лише близько 8% зору на правому. Через це ОСОБА_8 потребує постійного лікування у спеціалізованому медичному закладі, якого в ДУ «Київський слідчий ізолятор» немає.

Крім того, впливати на свідків він не може, оскільки більшість із них уже допитано.

Захисник підкреслив, що до ОСОБА_8 може бути застосований цілодобовий домашній арешт, який забезпечить виконання всіх покладених на нього процесуальних обов`язків.

З огляду на викладене, захисник просив змінити запобіжний захід і застосувати до ОСОБА_8 інший, не пов`язаний із триманням під вартою, - а саме домашній арешт за місцем проживання його матері із визначенням відповідних процесуальних обов`язків.

Обвинувачений підтримав свого захисника і теж просив замінити запобіжний захід на альтернативний, не пов`язаний із триманням під вартою.

Вислухавши прокурора, обвинуваченого, захисника та представника потерпілої, а також дослідивши матеріали обвинувального акта, суд бере до уваги тяжкість інкримінованого ОСОБА_8 злочину, те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, і доходить таких висновків.

Виходячи із змісту обвинувального акту, ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що 03.02.2024 приблизно о 19:00 год він разом з товаришем ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 прибув за адресою проживання останнього, а саме до кв. АДРЕСА_1 , де останні разом вживали алкогольні напої.

Того ж дня, приблизно о 23:00 год., із квартири НОМЕР_1, що розташована поверхом вище над квартирою НОМЕР_2 , пролунали гучні звуки, які почули ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Останній вказав, що сусід зверху, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 систематично порушує правила додержання тиші, через що між ними часто виникають словесні конфлікти.

У подальшому, приблизно о 23:55 год., з метою висловити зауваження ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 піднялися на поверх вище, де постукали до квартири НОМЕР_1 , двері якої відчинив ОСОБА_10 , та між останніми відбувся словесний конфлікт, під час якого до них підійшов ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що попередньо знаходився у гостях у ОСОБА_10 .

Після чого, між ОСОБА_11 та ОСОБА_8 стався словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_8 виник злочинний умисел направлений на умисне вбивство ОСОБА_11 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення умисного вбивства ОСОБА_11 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_8 04.02.2024 приблизно о 00:02 год., знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи на сходовій клітині 8 поверху, біля вхідних дверей до квартири АДРЕСА_4 , діставши з карману своїх штанів ніж, та тримаючи його у правій руці, наніс ним ОСОБА_11 , який знаходився навпроти, два удари ножем в передню поверхню грудної клітини потерпілого, тобто в ділянку де знаходяться життєво важливі органи людини, після чого зник з місця вчинення кримінального правопорушення, а ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_4 о 23:57 год. помер від отриманих травм в приміщенні Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь».

Смерть ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 настала від проникаючих колото-різаних поранення грудей, з ушкодженням внутрішніх органів, що призвело до розвитку крововтрати та шоку.

Таким чином, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - вбивства, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 08 липня 2025 року обвинуваченому продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 29 серпня 2025 р. включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Вирішуючи питання можливості продовження строку дії запобіжного заходу, суд перевіряє наявність ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України. Судом враховано тяжкість та міру покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він обвинувачується, його вік.

На той факт, що обвинувачений може переховуватись від суду вказує те, що санкція статті кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років позбавлення волі (особливо тяжкий злочин). Тобто перебуваючи на волі ОСОБА_8 може зникнути від суду, усвідомивши яка міра покарання (позбавлення волі) останньому загрожує в разі визнання судом його винним у вчиненні відповідного злочину. Так, по матеріалам кримінального провадження встановлено, що після нанесення ударів потеплілому, ОСОБА_8 , залишивши свої особисті речі (верхній одяг, телефон, посвідчення на його ім`я) та разом з знаряддям злочину зник з місця кримінального правопорушення, після чого останнього було затримано працівниками поліції по місцю його проживання, через декілька годин. Тобто, ОСОБА_8 під час досудового розслідування намагався уникнути затримання, зникнувши з місця кримінального правопорушення, проте розуміючи, що залишені ним особисті речі допоможуть працівникам поліції його швидко відшукати, не маючи змоги враховуючи відсутність телефону, верхньої одежі, сумки, документів тривалий час переховуватися від органів досудового розслідування повернувся до місця свого проживання, де в подальшому був затриманий працівниками поліції. Тобто враховуючи дії ОСОБА_8 під час досудового розслідування ризик ухилення від суду є дійсним та об`єктивним.

На той факт, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення вказує те, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчинені особливо тяжкого насильницького злочину, який він вчинив перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння без наявності явного конфлікту з потерпілим.

На той факт, що обвинувачений ОСОБА_8 може впливати на потерпілу, свідків, з метою зміни останніми показань в частині фактичних обставин, вказує те, що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, тобто обвинувачений здатен до вчинення дій насильницького характеру.

Так, згідно протоколів додаткових допитів свідків по даному кримінальному провадженню, останні вказували, що їм не одноразово дзвонив захисник підозрюваного ОСОБА_8 , мати підозрюваного ОСОБА_8 , щодо наданих ними показів органу досудового розслідування, зокрема захисник ОСОБА_8 декілька разів телефонував свідку ОСОБА_10 (основний свідок по кримінальному провадженню) та пропонував з ним зустріч, але не дивлячись на відмови останнього щодо зустрічі, захисник підозрюваного приїхав до місця проживання свідка та намагався з ним в трете переговорити. Тому, враховуючи процесуальну поведінку сторони захисту, щодо намагання впливати на покази свідків по даному кримінальному провадженню, не надання підозрюваним ОСОБА_8 під час досудового розслідування будь-яких показів (ст. 63 Конституції України) та не визнання вчинення даного кримінального правопорушення, всі ці обставини свідчать, що аналогічні дії, щодо впливу на свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності може вчиняти і сам обвинувачений ОСОБА_8 перебуваючи на більш м`якому запобіжному заході.

Крім того, про свої побоювання агресивної поведінки з боку обвинуваченого вказала і потерпіла, яка повідомила про це суд.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Зазначені ризики не зменшилися та їх запобігання можливо лише при продовженні строку запобіжного заходу відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вказаним ризикам.

Розглядаючи можливість застосування до обвинуваченого альтернативних запобіжних заходів, суд враховує особу обвинуваченого, також тяжкість, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, суворість покарання за кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 можливість переховуватись від суду, а тому із наведених вище аргументів вважає, що альтернативні запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Дані обставини на думку суду є достатнім приводом для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо можливості лікування обвинуваченого в умовах Київського слідчого ізолятора, суд зазначає, що якщо обвинувачений потребує додаткового обстеження та лікування у лікувальних закладах, то такі дії здійснюються відповідно до «Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту», затвердженого спільним Наказом Міністерства юстиції та Міністерства охорони здоров`я від 10.02.2012 (в ред. від 27.06.2023) та це не може бути підставою для зміни запобіжного заходу.

Так, обвинувачений перебував в медичній установі КМКОЛ «Центр мікрохірургії ока», де йому була надана вся необхідна медична допомога. Отже, перебуваючи під дією запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинувачений може перебувати не лише в СІЗО, а й за наступної потреби лікуватися у спеціалізованій клініці, що повністю забезпечує його право на охорону здоров`я та доступ до медицини.

Таким чином, аргументи щодо неможливості перебування обвинуваченого під дією запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я є надуманими.

Враховуючи вищевикладене, на думку суду до обвинуваченого не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із ізоляцією від суспільства.

Виходячи із зазначеного, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу задовольнити.

В задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відмовити

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на 60 днів без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали в частині дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою - по 27 жовтня 2025 р. включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали оголошується 3 вересня 2025 р.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3