УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2025 Справа №607/8198/25 Провадження №1-кс/607/2328/2025

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 11.03.2025 про відмову у визнанні потерпілим під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000038 від 20.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України,

В С Т А Н О В И В:

22.04.2025 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області зі скаргою на постанову слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 11.03.2025 про відмову у визнанні потерпілим під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000038 від 20.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

В обґрунтування скарги скаржник зазначає, що за його заявою Четвертим слідчим відділом (із дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000038 від 20.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, вчиненого ОСОБА_5 . Ухвалою слідчої судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.02.2025 скасовано постанову слідчого Четвертого слідчого відділу (із дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 від 18.06.2024 про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000038 від 20.02.2024. При цьому слідчий суддя встановив, що слідчим у межах кримінального провадження не проведені всі необхідні слідчі дії, та що є всі підстави вважати, що його права порушенні внаслідок вчинення даного кримінального провадження.

Скаржник зауважує, що 18.02.2025 отримавши ухвалу слідчої судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.02.2025 він звернувся до Четвертого слідчого відділу (із дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Львові із клопотанням в порядку статті 220 КПК України щодо виконання ухвали та визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000038 від 20.02.2024.

Разом з тим, 14.04.2025 йому було вручено постанову слідчого Четвертого слідчого відділу (із дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 від 11.03.2025 про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні №0000038 від 20.02.2024.

Скаржник вважає, вищевказану постанову слідчого незаконною, необґрунтованою, такою, що прийнята з порушенням кримінального процесуального законодавства України, а також такою, що позбавляє його процесуальних прав, визначених ст. 56 КПК України, оскільки слідчим були проігноровано висновки наведені в ухвалі слідчої судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.02.2025, та з часу винесення вказаної ухвали слідчим не проведено жодних слідчих дій у межах даного кримінального провадження, в тому числі і його допит щодо обставин кримінального провадження.

Вказане, на думку скаржника спростовує висновки слідчого про відсутність очевидних та наявних підстав вважати, що заява про кримінальне правопорушення подана особою, якій завдана моральна, фізична або майнова шкода, оскільки слідчий не вжив жодних заходів, щоб встановити наявність чи відсутність цих підстав.

Поряд з цим, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000038 від 20.02.2024 здійснюється за його заявою за фактом того, що ОСОБА_5 використовуючи своє службове становище, за попередньою змовою зі своїм знайомим ОСОБА_6 , усвідомлюючи неправдивість своїх показань, надала органу досудового розслідування завідомо неправдиві показання стосовно подій, які мали місце 30.03.2023, щодо яких її допитано у якості свідка у кримінальному провадженні за № 0001469 від 17.06.2023.

Зокрема, ОСОБА_5 у ході її допиту у якості свідка у кримінальному провадженні за № 0001469 від 17.06.2023 вказала на вчинення ним протиправних дій щодо ОСОБА_6 , однак жодних протиправних дій стосовно останнього ним не вчинялось, що підтверджено серед іншого особистими поясненнями ОСОБА_6 , які він надав працівникам поліції.

Скаржник вказує, що внаслідок вказаного кримінального правопорушення посадової особи працівника правоохоронного органу ОСОБА_5 йому було завдано моральної шкоди, оскільки подія стосовно якої щодо нього ОСОБА_5 надала неправдиві свідчення органу досудового розслідування сталась 30.03.2023 у житловому будинку де проживають його близькі знайомі, друзі, а поява значної кількості правоохоронних органів у його квартирі викликала негативний резонанс серед мешканців, відтак дана подія вкрай негативно вплинула на ставлення його знайомих щодо нього та на його ділову репутацію. Крім того, ознайомившись із завідомо неправдивими та взаємосуперечливими свідченнями свідка ОСОБА_5 стосовно нього він відчув нервове потрясіння, його стан здоров`я погіршився і йому довелось приймати ліки, що негативно позначилось на його життєвій діяльності впродовж тривалого часу.

Посилаючись на вищевикладене скаржник просить скаргу задовольнити, визнати незаконною та скасувати постанову слідчого Четвертого слідчого відділу (із дислокацією у м. Тернополі Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові про відмову у визнанні його потерпілим від 11.03.2025 у кримінальному провадженні № 0000038 від 20.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України та зобов`язати повноваженого слідчого Четвертого слідчого відділу (із дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові у провадженні якого перебуває кримінальне провадження № 0000038 від 20.02.2024 визнати його потерпілим у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив задовольнити з мотивів викладених у ній. Крім того зазначив, що він вважає себе потерпілим у кримінальному провадженні № 0000038 від 20.02.2024, у зв`язку із чим подавав слідчому відповідні клопотання. Поряд з цим слідчим повторно, безпідставно винесену невмотивовану постанову від 11.03.2025 про відмову у визнанні його потерпілим. При цьому вказану постанову він отримав 14.04.2025 наручно у Четвертому слідчому відділі (із дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові. Зауважив, що з моменту постановлення ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.02.2025 слідчий у кримінальному провадженні № 0000038 від 20.02.2024 його жодного разу не викликав для проведення слідчих дій, у тому числі його допиту щодо обставин кримінального провадження.

Слідчий Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду скарги був неодноразово повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Слідчий суддя зауважує, що судове засідання у даній справі призначене на 25.04.2025, було відкладене на 08.05.2025 у тому числі за клопотання керівника Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_7 , у якому останній просив відкласти судове засідання після 07.05.2025, у зв`язку із перебуванням слідчого у відпустці.

Разом з тим, у судове засідання 08.05.2025 слідчий Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 не з`явився, незважаючи на належне повідомлення про час та місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу повістки про виклик до суду до електронного кабінету Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові. Про причини неявки не повідомив.

Окрім цього, на вимогу слідчого судді також не було надано матеріали кримінального провадження № 0000038 від 20.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, якщо вони належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання. З огляду на це, слідчий суддя вважає за можливе розглядати скаргу у відсутність слідчого, оскільки останній був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду скарги.

Вивчивши матеріали скарги та долучені до неї документи, заслухавши доводи скаржника, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Відповідно до положень ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з вимогами п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді як судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. За змістом ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, дізнавача або прокурора про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Так, у ході судового розгляду скарги слідчим суддею встановлено, що четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000038 від 20.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України. Відомості до ЄРДР про це кримінальне правопорушення внесені на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.01.2024, якою зобов`язано внести такі відомості за заявою ОСОБА_3 від 13.12.2023.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.02.2025 у справі № 607/1638/25, скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Скасовано постанову слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 18.06.2024 про відмову у визнанні потерпілим під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000038 від 20.02.2024 та зобов`язати слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 або іншого слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000038 від 20.02.2024, повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 03.06.2024. У іншій частині скарги відмовлено.

Як вбачається із змісту даної ухвали, слідчим суддею встановлено, що оскаржувана постанова від 18.06.2024 не містить належного посилання на докази, які наявні у матеріалах кримінального провадження та стали підставою прийняття цієї постанови, оскільки у межах даного кримінального провадження не проведені необхідні слідчі дії, які б давали підстави прийти до такого висновку, зокрема, але не виключно, не проведений допит ОСОБА_3 щодо обставин завдання йому моральної шкоди та визначення розміру цієї шкоди. Указане, у свою чергу, спростовує висновки слідчого про відсутність очевидних та наявних підстав вважати, що заява про кримінальне правопорушення подана особою, якій завдана моральна, фізична або майнова шкода, оскільки слідчий не вжив жодних заходів, щоб встановити наявність чи відсутність цих підстав. У зв`язку із викладеним слідча суддя дійшла висновку, що постанова слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 18.06.2024 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000038 від 20.02.2024 підлягає скасуванню.

18.02.2025 ОСОБА_3 звернувся до Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові з клопотанням в якому просив повідомити йому про виконання ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.02.2025 у справі № 607/1638/25 та надати йому пам`ятку про ознайомлення з правами у якості потерпілого у даному кримінальному провадженні.

Постановою слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 11.03.2025, відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000038 від 20.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

Так, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ч. 2 ст. 9 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне. Відповідно до п. 5 цієї статті постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Відповідно до вимог ч. ч. 1,2 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки» діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді (ч. 5 ст. 55 КПК України).

З огляду на такі норми ст. 55 КПК України законом встановлене презумпція набуття статусу потерпілого (відповідних прав та обов`язків) особою, яка подала заява про залучення до провадження як потерпілого.

Аби спростувати цю презумпцію, слідчий, або прокурор повинні мати очевидні та достатні підстави вважати, що такій особі не завдано моральної, фізичної або майнової шкоди та навести їх у відповідній постанові, оскілки вона повинна бути вмотивованою.

Поряд з цим шкода є об`єктивною категорією, що являє собою ті зміни, які настали в майновому, фізичному, психічному, моральному стані особи внаслідок вчинення злочину.

В основі набуття фізичною чи юридичною особою статусу потерпілого у кримінальному провадженні лежить одночасна сукупність таких умов: фактичної (завдання кримінальним правопорушенням відповідної шкоди) та формальної (подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого). Перевірка, розгляд та вирішення такої заяви законом не передбачаються, тому статусу потерпілого особа набуває автоматично за наявності вказаних вище умов.

Поняття видів шкоди, що можуть бути завдані потерпілому, визначається з урахуванням положень цивільного і кримінального права. При визначенні шкоди як підстави для визнання особи потерпілим необхідно виходити із того, що шкода має бути безпосередньо спричинена особі кримінальним правопорушенням. Також необхідно враховувати, що факт заподіяння шкоди кримінальним правопорушенням може бути остаточно встановлений лише обвинувальним вироком суду. Таким чином на момент визнання особи потерпілим необхідно виходити із презумпції заподіяння шкоди кримінальним правопорушенням, враховуючи достатні дані про такий факт.

Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови, слідчим на виконання ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.02.2025 у справі № 607/1638/25 повторно розглянуто клопотання ОСОБА_3 від 03.06.2024 та встановлено, що на даній стадії досудового розслідування відсутні очевидні та достатні підстави вважати, що відповідно до повідомлених у заяві ОСОБА_3 обставин йому заподіяна моральна, фізична або майнова шкода.

Обґрунтовуючи оскаржувану постанову слідчий зазначив, що скаржник неодноразово допускає підміну понять стверджуючи, що ухвалою слідчого судді, якою зобов`язано внести відомості до ЄРДР за його заявою, констатовано вчинення кримінальних правопорушень, в той час як це є виключно юридичною підставою для проведення досудового розслідування. Також трактування наведених ним у заяві обставин про вчинення кримінального правопорушення як закінченого та доведеного складу кримінального правопорушення є лише його суб`єктивним сприйняттям таких обставин і на даний час не знайшло свого підтвердження навіть для припущень про те, що вчинено кримінальне правопорушення і таким правопорушенням заподіяно скаржнику моральну, фізичну чи матеріальну шкоду. Відтак, на переконання слідчого у ході досудового розслідування, відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 55 КПК України відсутні підстави для визнання ОСОБА_3 потерпілим у даному кримінальному провадженні, так як не встановлено очевидних та наявних підстав вважати, що заява про кримінальне правопорушення подана особою, якій завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Водночас, у вказаній постанові відсутні посилання на слідчі дії, які проведено по встановленню наявності шкоди завданої кримінальним правопорушенням, як і відсутні посилання на матеріали досудового розслідування в цій частині, які б давали підстави прийти до висновку про існування очевидних та достатніх підстав вважати, що ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не завдано будь-якої шкоди, зазначеної в частині першій статті 55 КПК України.

Слідчий суддя звертає увагу, що встановити обставин завдання ОСОБА_3 шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення досудове розслідування якого здійснюється в межах кримінального провадження № 0000038 від 20.02.2024, визнати її характер та розміру є можливим за допомогою проведення у тому числі такої слідчої дії як допит ОСОБА_3 з приводу вказаних обставин, на що також зверталась увага в ухвалі слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.02.2025 у справі № 607/1638/25.

Поряд з цим, слідчим не взято до уваги висновки викладені в ухвалі слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.02.2025 у справі № 607/1638/25 та не проведено допит ОСОБА_3 щодо обставин завдання йому шкоди, визначення її характеру та розміру, натомість повторно винесено спірну постанову від 11.03.2025 по відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000038 від 20.02.2024, у якій зазначено, що проведення такого допиту лише планується.

З огляду на викладене слідчий суддя вважає, що висновки слідчого викладені у постанові з приводу відсутності очевидних та наявних підстав вважати, що заява про кримінальне правопорушення подана особою, якій завдана моральна, фізична або майнова шкода, є необґрунтованими, оскільки слідчим не було вжито жодних заходів, для встановлення наявності чи відсутності цих підстав.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Наведені обставини на думку слідчого судді свідчать про передчасність та необґрунтованість постанови слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 11.03.2025, про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000038 від 20.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, а тому скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова скасуванню.

Беручи до уваги вказані обставини слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 або іншого слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000038 від 20.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 18.02.2025.

Поряд з цим, розглядаючи скарги цієї категорії, слід зважати на те, що відповідно до ч.5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Таким чином, оскільки обрання виду процесуального реагування на клопотання є дискреційними повноваженнями слідчого, які він здійснює з урахуванням обсягу відомостей про досудове розслідування, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого визнати ОСОБА_3 потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Також, вимога про визнання спірної постанови незаконною, як результат розгляду скарги, поданої в порядку ст. 303 КПК України, до задоволення не підлягає, оскільки можливість ухвалення слідчим суддею такого рішення не передбачена ч. 2 ст. 307 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись вимогами статей,22,26,220,221,303,306,309,372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 11.03.2025 про відмову у визнанні потерпілим під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000038 від 20.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

Зобов`язати слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 або іншого слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000038 від 20.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 18.02.2025.

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали складено 08.05.2025 о 15 год. 45 хв.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1