Справа № 357/7140/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.05.2025 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в м. Біла Церква Київської області в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000339 від 03.05.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Верхній Вербіж, Коломийського району Івано-Франківської області, громадянина України, непрацюючого, розлученого, не депутата, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

22 лютого 2025 року близько 11 години ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 , під приводом проведення ремонтних робіт, перебували у приміщенні будинку АДРЕСА_3 .

У цей час у ОСОБА_3 виник протиправний умисел на заволодіння, шляхом обману, грошовими коштами, які належать ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди ОСОБА_4 та бажаючи їх настання, шляхом обману останнього, з метою особистого збагачення, завідомо знаючи що ремонтні роботи проводитись не будуть у приміщенні в будинку АДРЕСА_3 , заволодів грошовими коштами в сумі 5000 гривень готівкою, які були добровільно передані потерпілим у якості авансу за ремонт у приміщенні за вищевказаною адресою.

У подальшому ОСОБА_3 без будь-яких об`єктивних причин, що перешкоджали виконанню ремонтних робіт, не виконав ремонтні роботи у вищевказаному приміщенні та не повернув ОСОБА_4 отримані від останнього кошти, якими розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому майнової шкоди на суму 5000 гривень.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, до обвинувального акту прокурором додано клопотання про його розгляд у спрощеному провадженні, з урахуванням тих обставин, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності. З огляду на наведене, відповідно до приписів ч. 1 ст. 302 КПК України прокурор просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту долучено письмову заяву ОСОБА_3 , яка складена за участі захисника ОСОБА_5 , у якій ОСОБА_3 зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку він беззаперечно визнає, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, та згоден із розглядом обвинувального акту за його відсутності у спрощеному порядку.

Також, у вказаній заяві ОСОБА_3 зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Крім того, до обвинувального акту додано письмову заяву потерпілого ОСОБА_4 , у якій він надав згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності у спрощеному провадженні.

Також, у вказаній заяві ОСОБА_4 зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Положеннями ч. 2 та ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

З урахуванням наведеного та виконанням вимог КПК України, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому статтями 381 - 382 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку, які підтверджують обставини, установлені судом.

Обвинувачений ОСОБА_3 , інтереси якого представляє адвокат ОСОБА_5 , обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України не оспорює, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку визнав в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Згода потерпілого ОСОБА_4 на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог статті 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення при призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд бере до уваги, що ОСОБА_3 вчинив закінчений умисний кримінальний проступок проти власності. Суд також враховує наслідки, які настали від його вчинення, а саме спричинення матеріальної шкоди, та те, що шкода не відшкодована.

Враховуючи особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що ОСОБА_3 раніше не судимий; вперше притягується до кримінальної відповідальності; притягувався до адміністративної відповідальності; на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обстави

ною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає

1) щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

За таких обставин, на переконання суду, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним та іншими нових кримінальних правопорушень, слід призначити йому покарання у межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України - у виді громадських робіт. Зважаючи на те, що ОСОБА_3 , ніде не працює, йому не може бути призначене покарання у виді штрафу та виправних робіт, інші ж покарання є занадто суворими.

Покарання у виді громадських робіт, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 5000 гривень суд приходить до наступного.

Як видно з матеріалів кримінального провадження цивільний відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Суд погоджується з наведеними в позові обставинами, які обґрунтовують позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди, а тому шкода, завдана кримінальним правопорушенням, підлягає стягненню з обвинуваченого.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись статтями 7, 26, 100, 127, 368 - 371, 373, 374, 376, 381 - 382 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання

- за ч. 1 ст. 190 КК України у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 5000 гривень задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 завдану матеріальну шкоду в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 30 днів з часу отримання учасниками судового провадження копії вироку суду, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 349 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_6