Справа № 201/7695/25
Провадження № 1-кс/201/2890/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Соборного районного суду міста Дніпра клопотання дізнавача сектору дізнання ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області, лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000222 від 19.06.2025, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0000222 від 19.06.2025, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження тимчасово вилученого майна та збереження речових доказів.

Слідчий обґрунтовує клопотання тим, що 18.06.2025 надійшло повідомлення від співробітників УПП в Д/о про те, що 18.06.2025 за адресою: м. Дніпро, вул. Феодосіївська, біля буд. 2, було виявлено водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при перевірці документів у громадянина, було виявлено ознаки підробки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (ЖЄО 25617).

19.06.2025 відомості за даним фактом зареєстровано до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000222 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.

18.06.2025 під час огляду було вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , ТЗ марки Mercedes-benz, моделі Е230, д.н.з. НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 .

Власником тимчасово вилученого майна - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , ТЗ марки Mercedes-benz, моделі Е230, д.н.з. НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , м.т. НОМЕР_3 .

Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України при огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч.1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Встановлено, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , ТЗ марки Mercedes-benz, моделі Е230, д.н.з. НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , було виявлено, що шрифт нанесення не відповідає зразку та кутом нахилу символів, також в нерівномірному нанесені барвника під час персоналізації на даному бланку, що відрізняється від зразків бланкової продукції суворого обліку. Разом з тим до теперішнього часу у даному кримінальному провадженні жодній особі повідомлення про підозру не оголошено, тобто арешт на майно, яке тимчасово вилучене в ході огляду від 18.06.2025 року є майном особи, яка не є підозрюваною, обвинуваченою у даному кримінальному провадженні, а тому є третьою особо.

Відповідно до ч.2 ст.64-2 КПК України, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Таким чином, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , ТЗ марки Mercedes-benz, моделі Е230, д.н.з. НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , яке було вилучено у гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано речовим доказом, оскільки перелічене майно є матеріальними об`єктами, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У зв`язку з вище викладеним, а також необхідністю з`ясувати обставини, що мають значення для кримінального провадження та необхідністю проведення судової-технічної експертизи документів для встановлення відповідності посвідчення водія України офіційному бланку, необхідне накладання арешту на тимчасово вилучене майно з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження тимчасово вилученого майна та збереження речових доказів, а тому слідчий просить клопотання задовольнити.

Слідчий та власник майна у судове засідання для розгляду клопотання не з`явилися, про час та місце його розгляду повідомлені належним чином, подали до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна за їх відсутності.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, що не з`явилися.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Вивчивши матеріали клопотання та долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з такого, 18.06.2025 за адресою: м. Дніпро, вул. Феодосіївська, біля буд. 2, було виявлено водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при перевірці документів у громадянина, було виявлено ознаки підробки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (ЖЄО 25617).

19.06.2025 відомості за даним фактом зареєстровано до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000222 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.

У подальшому під час огляду було вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , ТЗ марки Mercedes-benz, моделі Е230, д.н.з. НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 .

Власником тимчасово вилученого майна - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , ТЗ марки Mercedes-benz, моделі Е230, д.н.з. НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, постановою дізнавача від 19.06.2025 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , ТЗ марки Mercedes-benz, моделі Е230, д.н.з. НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , яке було вилучено у гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано речовим доказом, оскільки перелічене майно є матеріальними об`єктами, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з положеннями ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, в ч. 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається, в тому числі, і з метою збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.

Нормами чинного КПК України передбачено, що арешт майна з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

У відповідності до вимог ст. 171 КПК України, звертаючись з клопотанням про арешт майна, слідчий, прокурор має обґрунтувати свої вимог щодо наявності підстав для застосування такого обмежувального заходу та надати докази на підтвердження викладених у клопотанні доводів.

Не доведення вказаних обставин, згідно з положеннями ч. 1 ст. 173 КПК України, є підставою для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Сукупність наданих суду матеріалів містить достатньо підстав вважати, що виявлені та вилучені під час проведення обшуку речей є доказами у даному кримінальному провадженні у рамках даного досудового розслідування кримінального правопорушення.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту на вказане вище майно у зазначений спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що матеріали клопотання про арешт майна та додані до нього матеріали вказують, що вище зазначене майно може зберігати на собі сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на його відповідність ст. 98 КПК України.

Усі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінальних правопорушень, вірності кваліфікації, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу у судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Керуючись ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізнавача сектору дізнання ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області, лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000222 від 19.06.2025, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на наступне майно, а саме свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 , ТЗ марки Mercedes-benz, моделі Е230, д.н.з. НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_5 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування майном.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1