Справа №487/1320/25
Провадження №1-кп/487/500/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2025 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві обвинувальний акт в кримінальному провадженні, що внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000010 від 21.02.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Миколаєва, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.205-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням у теперішній час особами, з корисливих мотивів, які полягали у отриманні останньою грошової винагороди у розмірі 1000 гривень за реєстрацію суб`єктів господарської діяльності на її ім`я, маючи єдиний умисел, спрямований на внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи та фізичної особи-підприємця, завідомо неправдивих відомостей, а також подання для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості, посягаючи на встановлений законодавством України порядок здійснення підприємницької діяльності та державної реєстрації суб`єктів підприємницької діяльності, на протязі 20222024 років, точну дату та час в ході здійснення досудового розслідування кримінального провадження встановити не вдалося за можливе, внесла в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи та реєстрації фізичної особи-підприємця, а також підписала документи з завідомо не правдивими відомостями та подала їх для проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичних осіб Товариства з обмеженою відповідальністю «Грінвайс» () та державної реєстрації фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Статтею 42 Конституції України гарантовано право кожного громадянина на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.

Відповідно до статті 42 Господарського кодексу України (далі ГКУ) підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 55 ГКУ суб`єктами господарювання є господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.

Відповідно до ст. 56 ГКУ суб`єкт господарювання - господарська організація, яка може бути утворена за рішенням власника (власників) майна або уповноваженого ним (ними) органу, а у випадках, спеціально передбачених законодавством, також за рішенням інших органів, організацій і фізичних осіб шляхом заснування нової господарської організації, злиття, приєднання, виділу, поділу, перетворення діючої (діючих) господарської організації (господарських організацій) з додержанням вимог законодавства;

Згідно із ст. ст. 57, 58 ГКУ установчими документами суб`єкта господарювання є рішення про його утворення або засновницький договір, а у випадках, передбачених законом, статут (положення) суб`єкта господарювання. В установчих документах повинні бути зазначені найменування суб`єкта господарювання, мета і предмет господарської діяльності, склад і компетенція його органів управління, порядок прийняття ними рішень, порядок формування майна, розподілу прибутків та збитків, умови його реорганізації та ліквідації, якщо інше не передбачено законом.

Суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа-підприємець у порядку, визначеному законом.

Статтею 65 ГКУ визначено, що управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна і участі в управлінні трудового колективу. Власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів;

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ГКУ управління діяльністю господарського товариства здійснюють його органи та посадові особи, склад і порядок обрання (призначення) яких визначається залежно від виду товариства, а у визначених законом випадках - учасники товариства.

Згідно ст. 4 Закону України «Про Господарські товариства» відомості про місцезнаходження товариства мають міститись в установчих документах.

Пунктами 4 і 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» (далі - Закон), який був чинний на момент правопорушення, визначено, що державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом; Реєстраційна справа - сукупність документів у паперовій та/або електронній формі, що подавалися для проведення реєстраційних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону документи для державної реєстрації можуть подаватися у паперовій або електронній формі. У паперовій формі документи подаються особисто заявником або поштовим відправленням.

Згідно ч. 1 ст. 15 Закону документи, що подаються для державної реєстрації, повинні відповідати таким вимогам:

1) документи мають бути викладені державною мовою та додатково, за бажанням заявника, - іншою мовою (крім заяви про державну реєстрацію);

2) текст документів має бути написаний розбірливо (машинодруком або від руки друкованими літерами);

3) документи не повинні містити підчищення або дописки, закреслені слова та інші виправлення, не обумовлені в них, орфографічні та арифметичні помилки, заповнюватися олівцем, а також містити пошкодження, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст;

4) документи в електронній формі мають бути оформлені згідно з вимогами, визначеними законодавством;

5) заява про державну реєстрацію підписується заявником. У разі подання заяви про державну реєстрацію поштовим відправленням справжність підпису заявника повинна бути нотаріально засвідчена;

6) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи повинно бути оформлено з дотриманням вимог, встановлених законом, та відповідати законодавству.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону для державної реєстрації створення юридичної особи (у тому числі в результаті виділу, злиття, перетворення, поділу), крім створення державного органу, органу місцевого самоврядування, подаються, у тому числі, такі документи:

1.заява про державну реєстрацію створення юридичної особи;

2-1) примірник оригіналу (нотаріально засвідчену копію) рішення засновників, а у випадках, передбачених законом, - рішення відповідного державного органу, про створення юридичної особи;

3) документ, що підтверджує створення громадського формування, відповідність статуту юридичної особи, на підставі якого діє громадське формування, - у разі державної реєстрації громадського формування, що є самостійним структурним підрозділом у складі іншої юридичної особи;

4)відомості про керівні органи громадського формування (ім`я, дата народження керівника, членів інших керівних органів, реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності), посада, контактний номер телефону та інші засоби зв`язку), відомості про особу (осіб), яка має право представляти громадське формування для здійснення реєстраційних дій (ім`я, дата народження, контактний номер телефону та інші засоби зв`язку);

5)установчий документ юридичної особи - у разі створення юридичної особи на підставі власного установчого документа;

6) реєстр осіб (громадян), які брали участь в установчому з`їзді (конференції, зборах), - у разі державної реєстрації створення громадських об`єднань, політичної партії;

7) програма політичної партії - у разі державної реєстрації створення політичної партії;

8) список підписів громадян України за формою, встановленою Міністерством юстиції України, - у разі державної реєстрації створення політичної партії;

9) документ про сплату адміністративного збору - у випадках, передбачених статтею 36 цього Закону;

10) документ, що підтверджує реєстрацію іноземної особи у країні її місцезнаходження (витяг із торговельного, банківського, судового реєстру тощо), - у разі створення юридичної особи, засновником (засновниками) якої є іноземна юридична особа;

11) примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) передавального акта - у разі створення юридичної особи в результаті перетворення або злиття;

12) примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) розподільчого балансу - у разі створення юридичної особи в результаті поділу або виділу;

13) документи для державної реєстрації змін про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, визначені частиною четвертою цієї статті, - у разі створення юридичної особи в результаті виділу;

14) документи для державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті злиття та поділу - у разі створення юридичної особи в результаті злиття та поділу;

15) список учасників з`їзду, конференції, установчих або загальних зборів членів профспілки;

16) документ, що містить інформацію про розмір обов`язкових платежів та інших обов`язкових витрат, сплата яких є необхідною для започаткування діяльності товариства, у випадку, передбаченому абзацом шостим пункту 48 частини другої статті 9 цього Закону;

17) структура власності за формою та змістом, визначеними відповідно до законодавства;

18) витяг, виписка чи інший документ з торговельного, банківського, судового реєстру тощо, що підтверджує реєстрацію юридичної особи - нерезидента в країні її місцезнаходження, - у разі, якщо засновником юридичної особи є юридична особа - нерезидент;

19) копія документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство (підданство) особи, яка є кінцевим бенефіціарним власником юридичної особи (нотаріально засвідчена або засвідчена кваліфікованим електронним підписом особи, уповноваженої на подання документів для державної реєстрації створення юридичної особи, якщо такий документ оформлений без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру, - для громадян України);

Згідно із ч. 4 ст. 17 Закону для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи подаються такі документи: заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі; примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміни, що вносяться до Єдиного державного реєстру, крім внесення змін до інформації про кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) юридичної особи, у тому числі кінцевих бенефіціарних власників (контролерів) її засновника, якщо засновник - юридична особа, про місцезнаходження та про здійснення зв`язку з юридичною особою; документ про сплату адміністративного збору - у випадках, передбачених статтею 36 цього Закону; установчий документ юридичної особи в новій редакції - у разі внесення змін, що містяться в установчому документі; примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про вихід із складу засновників (учасників) та/або заява фізичної особи про вихід із складу засновників (учасників), справжність підпису на якій нотаріально засвідчена, та/або договору, іншого документа про перехід чи передачу частки засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи.

Відповідно до положень статті 35 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», засновники (учасники) юридичної особи несуть відповідальність за відповідність установчих документів законодавству; особи, винні у внесенні до установчих документів або інших документів, що подаються для державної реєстрації, завідомо неправдивих відомостей, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, несуть відповідальність, встановлену законом.

Згідно з підпунктом 10 пункту 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі серед інших містяться відомості про місцезнаходження юридичної особи.

Статтею 93 Цивільного кодексу України визначено, що місцезнаходження юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління у обліку.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 4 «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань», державна реєстрація базується на принципі об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Єдиному державному реєстрі.

Однак, ігноруючи вищенаведені законодавчі норми, не маючи мети щодо реального здійснення фінансово-господарської діяльності, у січні 2022 року ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою реєстрації та проживання, а саме: АДРЕСА_1 , більш точні дату та час у ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, в денний час доби вступила у змову із невстановленими в ході досудового розслідування особами та надала останнім згоду за грошову винагороду у сумі 1000 грн стати директором та засновником ТОВ «Грінвайс» без мети здійснення фінансово-господарської діяльності.

Згідно домовленості між ОСОБА_4 та невстановленими в ході досудового розслідування особами, останні повинні були виготовити проекти документів, які необхідні для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу ТОВ «Грінвайс», у свою чергу, ОСОБА_4 , виконуючи свою роль у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, повинна була посвідчити своїм підписом заяву та інші документи щодо державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу ТОВ «Грінвайс» та таким чином надати їй статусу документу.

З цією метою ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, надала невстановленим в ході досудового розслідування особам документи, які посвідчують її особу: паспорт громадянки України серія НОМЕР_2 виданий Заводським РВ ММУ УДМС України в Миколаївській області 15.05.2012 та реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

На час надання своїх документів, що містять її персональні дані необхідні для складання реєстраційних і інших документів ОСОБА_4 розуміла, що вона надає їх для внесення завідомо неправдивих відомостей в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу ТОВ «Грінвайс», оскільки фактично директором та засновником вказаної юридичної особи вона не буде, а фінансово-господарською діяльністю будуть займатися інші особи, і інформація для здійснення зв`язку з юридичною особою: телефон та адреса електронної пошти, нею використовуватись не буде.

У подальшому, невстановленими в ході досудового розслідування особами, на виконання попередньої змови з ОСОБА_4 , поєднаної єдиними умислом, 20 січня 2022 року, у денний час доби, більш точно встановити час досудовим розслідуванням не виявилося за можливе, за невстановлених слідством обставин, у невстановленому слідством місці, виготовили проекти документів з завідомо неправдивими відомостями, які необхідні для державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, а саме:

?акт прийому-передачі частки в статутному капіталі ТОВ «Грінвайс» від 20.01.2022;

?рішення № 1/2022 учасника ТОВ «Грінвайс» від 20.01.2022;

?статут ТОВ «Грінвайс», затверджений рішенням № 1/2022 учасника ТОВ «Грінвайс» від 20.01.2022;

?заяву щодо державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу ТОВ «Грінвайс» від 20.01.2022.

В послідуючому, 20.01.2022 ОСОБА_4 , у денний час доби, більш точний час досудовим розслідуванням встановити не виявилось можливим, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з невстановленими в ході досудового розслідування особами, з метою реалізації єдиного злочинного умислу, знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванням місці, достовірно розуміючи і знаючи, що фактично директором вказаної юридичної особи вона не буде, а фінансово-господарською діяльністю будуть займатися інші особи, на підставі акт прийому-передачі частки в статутному капіталі ТОВ «Грінвайс», рішення учасника ТОВ «Грінвайс», яким вирішено її призначити на посаду директора підприємства, засвідчила власним підписом заяву щодо державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу ТОВ «Грінвайс» для їх подальшої подачі державному реєстратору для державної реєстрації відповідних змін відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу.

Підписуючи вказану заяву, ОСОБА_4 розуміла, що вона з 20.01.2022 не буде засновником такої юридичної особи, з 21.01.2022 не буде виконувати функції (обов`язки) директора, а також не буде здійснювати господарську діяльність, види якої передбачені статутом ТОВ «Грінвайс», що юридична особа не буде знаходитись за адресою реєстрації: 54010, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Бузника, буд. 6, кВ. 24, де вона фактично мешкає, а тому ці відомості, які внесені нею у реєстраційні документи (заяву) є завідомо неправдивими.

У подальшому, 20.01.2022 вказані документи були подані

ОСОБА_4 державному реєстратору Миколаївської міської ради для здійснення державної реєстрації, який не будучи обізнаним про злочинні наміри ОСОБА_4 та інших невстановлених осіб, здійснив державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу ТОВ «Грінвайс».

В свою чергу ОСОБА_4 , будучи директором ТОВ «Грінвайс», не здійснювала будь-якої фінансово-господарської діяльності, не укладала та не виконувала господарських договорів із контрагентами, не керувала розрахунковими рахунками, не вела бухгалтерський та податковий облік, не підписувала та не подавала податкову звітність, не здійснювала будь-яких інших дій щодо ведення фінансово-господарської діяльності зазначеним підприємством.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 205-1 КК України, за кваліфікуючими ознаками: внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, а також умисне подання для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Крім цього, у липні 2024 року ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою реєстрації та проживання, а саме: АДРЕСА_1 , більш точні дату та час у ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, в денний час доби, діючи повторно, вступила у змову із невстановленими в ході досудового розслідування особами та надала згоду останнім за грошову винагороду у сумі 1500 грн зареєструватися як фізична особа підприємець без фактичної мети здійснення фінансово-господарської діяльності, з подальшим відкриттям банківських рахунків на ім`я ФОП ОСОБА_4 та надання доступу до таких банківських рахунків невстановленим в ході досудового розслідування особам.

Згідно домовленості між ОСОБА_4 та невстановленими в ході досудового розслідування особами, останні повинні були виготовити проекти документів, які необхідні для державної реєстрації фізичної особи-підприємця, у свою чергу, ОСОБА_4 , виконуючи свою роль у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, повинна була посвідчити власним підписом вищевказані, виготовлені невстановленими особами проекти документів, надавши їм статусу документів, в т.ч. заяву на проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця, з метою їх подальшої подачі державному реєстратору для проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця.

З цією метою ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, надала невстановленим в ході досудового розслідування особам документи, які посвідчують її особу: паспорт громадянки України серія НОМЕР_2 виданий Заводським РВ ММУ УДМС України в Миколаївській області 15.05.2012 та реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

На час надання своїх документів, що містять її персональні дані необхідні для складання реєстраційних і інших документів ОСОБА_4 розуміла, що вона надає їх для внесення завідомо неправдивих відомостей в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця, оскільки фактично фінансово-господарською діяльністю, як фізична особа-підприємець, вона займатися не буде, а використовувати реквізити, розпоряджатися розрахунковими рахунками, та здійснювати фінансово-господарську діяльність будуть інші особи.

У подальшому, невстановленими в ході досудового розслідування особами, на виконання попередньої змови з ОСОБА_4 , поєднаної єдиними умислом, 23 липня 2024 року, у денний час доби, більш точно встановити час досудовим розслідуванням не виявилося за можливе, за невстановлених слідством обставин, у невстановленому слідством місці, виготовили проекти документів з завідомо неправдивими відомостями, які необхідні для державної реєстрації фізичної особи-підприємця, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, а саме:

- заяву про державну реєстрацію фізичної особи підприємцем від 23.07.2024, форми №1, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №3268/5 від 18.11.2016;

- заява про застосування спрощеної системи оподаткування від 23.07.2024, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України №308 від 16.07.2019.

В послідуючому, 23.07.2024 знаходячись за місцем свого проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , у денний час доби, більш точно час досудовим розслідуванням встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 , діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з невстановленими в ході досудового розслідування особами, з метою реалізації єдиного злочинного умислу, достовірно розуміючи і знаючи, що фактично здійснювати фінансово-господарську діяльність, як фізична особа-підприємець, вона не буде, а займатися такою діяльністю, використовуючи реквізити, розпоряджатися розрахунковими рахунками, будуть інші особи, особисто підписала заяви про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця та про застосування спрощеної системи оподаткування щодо фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 , місцезнаходження якої визначено адресу реєстрації ОСОБА_4 , а саме: АДРЕСА_1 .

У подальшому, 23.07.2024 вказані вище документи, підписані від імені ОСОБА_4 , подані невстановленою в ході досудового розслідування особою для здійснення державної реєстрації державному реєстратору Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради, який не будучи обізнаним про злочинні наміри ОСОБА_4 та інших невстановлених осіб, провів державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 .

Підписуючи заяви від 23.07.2024 ОСОБА_4 розуміла, що

здійснювати фінансово-господарську діяльність, як фізична особа-підприємець, за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 вона не буде, а займатися такою діяльністю, використовуючи реквізити, розпоряджатися розрахунковими рахунками, будуть інші особи, тому ці відомості, які внесено у реєстраційні документи є завідомо неправдивими.

В свою чергу ОСОБА_4 , будучи зареєстрованою як фізична особа-підприємець, не здійснювала будь-якої фінансово-господарської діяльності, не укладала та не виконувала господарських договорів із контрагентами, не керував розрахунковими рахунками, не вела бухгалтерський облік, не підписувала та не подавала податкову звітність, не здійснювала будь-яких інших дій щодо ведення фінансово-господарської діяльності як фізична особа-підприємець.

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 205-1 КК України, за кваліфікуючими ознаками: внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця, завідомо неправдивих відомостей, а також умисне подання для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості, вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб.

13.05.2025 року між прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 у порядку передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор ОСОБА_3 та обвинувачена ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного. Обвинувачена ОСОБА_4 зобов`язався під час судового розгляду кримінального провадження у повному обсязі беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.205-1 КК України. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинна понести за вчинений злочин, а саме за ч. 2 ст. 205-1 КК України у вигляді позбавлення волі строком на три (три) роки, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності на строк 3(три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням та покласти на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

В угоді передбачено наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченій.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до положень ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Вимогами ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений в судовому засіданні також просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_4 беззастережно визнала себе винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.205-1 КК України в обсязі обвинувачення, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатня реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання та розуміє, що наслідком укладання та затвердження даної угоди є обмеження її права на оскарження вироку.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винною, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Фактичні підстави для визнання винуватості судом перевірені шляхом дослідження доказів наданих стороною обвинувачення.

Обвинувачений погодився на призначення йому узгодженого покарання.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачена визнаа себе винною, віднесений до категорії злочинів невеликої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана лише суспільним інтересам, а отже угоду про визнання винуватості може бути укладено.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди та призначення обвинуваченій узгодженого ними покарання.

Таким чином, суд вважає встановленим в судовому засіданні той факт, що своїми умисними діями, які виражені в внесенні в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця, завідомо неправдивих відомостей, а також умисне подання для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості, вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_4 вчинив злочин передбачений ч.2 ст.205-1 КК України та їй має бути призначене узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на три (три) роки, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності на строк 3(три) роки.

На підставі ст.75 КК України , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання звільнити з іспитовим строком 3 роки, поклавши обов`язки, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити укладену 21.02.2025 року угоду про визнання винуватості між прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 205-2 КК України та призначити їй покарання у виді виді позбавлення волі строком на три (три) роки, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків на підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності на строк 3(три) роки.

На підставі ст.75 КК України , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання звільнити з іспитовим строком 3 роки, поклавши обов`язки, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд міста Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ ОСОБА_1