Справа № 523/7160/25
Провадження №1-кп/523/1311/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , вивчивши в порядку ст.ст.381-382 КПК України у спрощеному провадженні в приміщенні суду обвинувальний акт й додані до нього матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000114 від 16.03.2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ЗСУ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На адресу Суворовського районного суду м.Одеси із Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону одночасно з означеним обвинувальним актом щодо вчинення кримінального проступку, в якому викладено клопотання прокурора ОСОБА_3 про розгляд акта у спрощеному порядку, також для розгляду надійшли матеріали кримінального провадження та відповідна заява сторони захисту.

Приписи ч.1 ст.382 КПК України встановлюють, що у разі розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні, суд у п`ятиденний строк з дня отримання такого обвинувального акта, вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок.

Вивчивши в порядку ст.ст.381-382 КПК України надані для судового розгляду обвинувальний акт й додані до нього матеріали, суд доходить наступних висновків.

Згідно з обвинувальним актом та матеріалами кримінального провадження, досудовим розслідуванням встановлено, що на підстав наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.12.2023 №363 обвинуваченого ОСОБА_2 зараховано до списків особового складу військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду водія-моториста відділення спеціальних робіт ремонтного взводу автомобільної техніки ремонтної роти цієї ж військової частини, у військовому званні «солдат».

16.03.2025, у невстановлений час, обвинувачений ОСОБА_2 , перебуваючи на вулиці Академика Заболотного в м.Одесі, в порушення вимог ст.ст.9, 11, 13, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, всупереч приписам Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», діючи умисно та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характери свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом знахідки придбав скляну емність з наркотичним засобом, яку поклав у внутрішню кишеню кофти та став незаконно зберігати при собі з метою особистого вживання без мети збуту, до 00:25 годин 17.03.2025.

17.03.2025 року, в період часу 00:25-00:32 годин, працівниками поліції під час огляду місця події біля будинку №100/1 по вул.Семена Палія в м. Одесі було виявлено і вилучено у обвинуваченого ОСОБА_2 наркотичний засіб, обіг якого обмежено, канабіс, кількісний вміст якої за висновком експерта №СЕ-19/116-25/6757-НЗПРАП від 01.04.2025 року у висушеному стані становить 8,39г, що перевищує його невеликий розмір, встановлений Таблицею 2 наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 року (у редакції наказу МОЗ України від 29.07.2010 №634), та який вказаний обвинувачений незаконно придбав і зберігав для особистого вживання без мети збуту.

Отже, за обвинувальним актом, ОСОБА_2 висунуте обвинувачення у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Відповідно до означеної вище заяви сторони захисту, обвинувачений ОСОБА_2 за участю захисника ОСОБА_4 , погодились зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомилися з обмеженням права на апеляційне оскарження, виявивши згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, а обвинувачений при цьому повністю й беззаперечно визнав свою винуватість у кримінальному провадженні та просив призначити йому покарання у виді штрафу.

З огляду на матеріали кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_2 під час досудового розслідування повністю визнав свою провину за висунутою підозрою, що ідентична викладеному в акті обвинуваченню, а будучи допитаним дізнавачем в якості підозрюваного, надав в цілому визнавальні покази про вчинене ним при вказаних вище обставинах, не оспорюючи при цьому докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування та фактичні обставини скоєного кримінального проступку.

Відтак, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненні ним кримінального проступку, фактичні обставини якого ним та ніким із учасників провадження не оспорюються, об`єктивно та повністю підтверджуються наявними у матеріалах досудового розслідування доказами, дослідження яких не проводилось, відповідно до ч.1 ст.382 КПК України.

Приймаючи до уваги наведені обставини, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_2 незаконно придбав і зберігав наркотичний засіб без мети збуту, а відтак дії зазначеного обвинуваченого вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.309 КК України.

Так, з огляду на ч.1 ст.309 КК України, кримінальна відповідальність за цією нормою закону настає за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту, що карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або пробаційним наглядом на строк до п`яти років, або обмеженням волі на той самий строк.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.65, ч.2 ст.50 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень, та при призначенні покарання суду слід врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також слід виходити з того, що покарання має бути призначене відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу й у межах санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яке передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Внаслідок означених вимог закону, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд приймає до уваги характер і обставини вчиненого ним та те, що в силу ст.12 КК України скоєне ним діяння відноситься до категорії кримінальних проступків, а також судом враховується стан здоров`я зазначеного обвинуваченого та характеризуючі його особу дані.

Так, за матеріалами провадження, обвинувачений ОСОБА_2 свою провину у скоєнні інкримінованого діяння визнав повністю; раніше не судимий і вперше притягається до кримінальної відповідальності; неодружений і утриманців не має; є військовослужбовцем ЗСУ з 03.06.2023 року і проходить військову службу у в/ч НОМЕР_1 в умовах воєнного стану в Державі та збройної агресії рф проти України, де характеризується позитивно; є ветераном війни-учасником бойових дій; на диспансерному обліку в КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» ООР та в КНП «Міський наркологічний диспансер» ОМР не перебуває; забезпечений місцем проживання в Одеській області, але притягався до адміністративної відповідальності за порушення ПДР.

Сукупність наведених обставин свідчить про певну схильність обвинуваченого ОСОБА_2 до протиправної поведінки та про наявність у нього легальних джерел доходу, що у свою чергу обумовлює доцільність його виправлення в умовах суспільства і можливість призначення йому покарання у виді штрафу.

За приписами ст.ст.66, 67 КК України, до пом`якшуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_2 обставин, як визначено в обвинувальному акті та з чим також погоджується й суд, слід віднести щире каяття і активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а обставин, що обтяжують його покарання, не встановлено.

На підставі сукупності викладеного, з дотриманням принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, при визначенні виду та міри покарання у даному кримінальному провадженні, беручи до уваги наявність пом`якшуючих і відсутність обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_2 обставин, існуючи в матеріалах справи характеризуючі його особу дані (зокрема, проходження військової служби у складі Збройних Сил України), що за приписами ст.ст.50, 53, 65 КК України і зважаючи на презумпцію призначення більш м`якого покарання (ч.2 ст.65 КК) обумовлюють можливість призначення обвинуваченому такого виду покарання як штраф у визначених санкцією ч.1 ст.309 КК України межах, що за переконанням суду є обґрунтованим й достатнім для виправлення зазначеної особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Положення ст.53 КК України встановлюють, що покарання у виді штрафу - це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті, а розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу (ч.ч.1, 2 ст.53 КК).

Питання щодо долі речових доказів у кримінальному провадженні, суд вирішує в порядку ст.100 КПК України, а щодо процесуальних витрат, - в силу вимог ст.ст.124, 126 цього ж Кодексу.

Керуючись ст.ст.100, 124-126, 369-371, 373-374, 381-382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Згідно зі ст.53 КК України, ст.ст.12, 26 Кримінально-виконавчого кодексу України, виконання вироку зі сплати засудженим ОСОБА_2 штрафу, покласти на Пересипський районний відділ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України.

В порядку ст.100 КПК України, речові докази у кримінальному провадженні канабіс, масою у висушеному стані 8,39г, який поміщений у полімерний пакет Експертної служби МВС України №6142485 та зберігається в камері схову ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області (квитанція №0065 від 09.04.2025), знищити, а відеозаписи подій за 16.03.2025 з портативних відеореєстраторів працівників патрульної поліції, які містяться на двох цифрових носіях DVD-RW диска та зберігаються в матеріалах досудового розслідування кримінального провадження, - продовжити зберігати у означених матеріалах.

На підставі ст.ст.124, 126 КПК України, процесуальні витрати у кримінальному провадженні в розмірі 3183,60 гривень, за проведення експертного дослідження, - стягнути з ОСОБА_2 , на користь держави.

Копії вироку направити прокуророві та ОСОБА_5 , надати для відома іншим заінтересованим особам, а також спрямувати до Пересипського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України та начальнику ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, - для виконання в частинах їх відповідних повноважень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд міста Одеси до Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня ухвалення, а для обвинуваченого, у той же строк з дня отримання його копії.

С у д д я: ОСОБА_1