Справа №: 398/4256/25
провадження №: 1-кс/398/1118/25
УХВАЛА

Іменем України

"30" липня 2025 р. Слідчий суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5

та його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого, погоджене прокурором, в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001000 від 06.06.2025, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Олександрія, Кіровоградської області, громадянина України, одружений, має на утриманні малолітню дитину, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 (шістдесят) днів.

Клопотання мотивовано тим, що наприкінці березня 2025 року, більш точної дати та часу встановити не представилось можливим, ОСОБА_5 , проходячи вздовж проїзної частини Дніпровського шоссе в місті Олександрія Олександрійського району Кіровоградської області, в траві помітив пакет в якій було загорнуто 5 предметів, зовні схожих на корпуси гранат типу «Ф-1», 1 предмет зовні схожий на корпус гранати типу «РГО», 1 предмет зовні схожий на корпус гранати типу «М67», 5 підривачів типу УЗРГМ, 1 підривач типу М67 та 1 підривач типу УДЗ які ОСОБА_5 вирішив незаконно придбати.

У цей час, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на привласнення знайдених вибухових пристроїв. Реалізовуючи свої злочинні умисні дії ОСОБА_5 , узяв пакет з його вмістом до рук, таким чином незаконно придбав, знайдені вибухових пристроїв та без передбаченого законом дозволу, залишив їх при собі, після чого почав умисно зберігати вищевказані предмети.

У цей день, продовжуючи свої умисні злочинні дії, ОСОБА_5 , переніс незаконно придбані 7 гранат та 7 підривачів за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Наприкінці березня 2025 року, після того, як ОСОБА_5 незаконно придбав вибухових пристроїв у останнього виник злочинний умисел на збут вищевказаних предметів, обіг яких заборонений законом.

З цією метою, ОСОБА_5 почав пошук осіб, яким міг збути за грошові кошти вибухові пристрої. Так в червні 2025 року ОСОБА_5 зустрівся з ОСОБА_7 , якому запропонував придбати 1 корпус бойової ручної осколкової американської гранати типу М67 та 2 засобів підриву, а саме бойовий ударно-дистанційний запал для ручної гранати типу УДЗ та бойовий підривач типу М213 до американської ручної осколкової гранати М67, на що останній погодився, домовившись про умови подальшого збуту.

Реалізуючи свої умисні злочинні дії, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_5 вчинив незаконне поводження з вибуховими пристроями, а саме: 21.06.2025 в період часу з 12:50 год по 13:05 год в лісопосадці на виїзд з м. Олександрія Кіровоградської області в напрямку м. Дніпро, біля мосту, збув ОСОБА_7 , до якого застосовано заходи безпеки, шляхом забезпечення конфіденційних відомостей, діючої на добровільних засадах, в порядку та на умовах передбачених чинними нормативно-правовими актами, 1 корпус ручної осколкової гранати оборонної дії типу РГО, з ознаками промислового способу виготовлення, у середині якого містився заряд вибухової речовини-гексоген, 1 корпус бойової ручної осколкової американської гранати типу М67 та 2 засобів підриву, а саме: бойовий ударно-дистанційний запал для ручної гранати типу УДЗ та бойовий підривач типу М213 до американської ручної осколкової гранати М67, які конструктивно поєднуються між собою по різьбовому з`єднанню та у зібраному стані являють собою вибухові пристрої, що належать до категорії боєприпасів, придатні до здійснення вибуху після вивільнення важеля, на загальну суму 1400 гривень.

Після вчинення злочинних дій, ОСОБА_5 отримавши грошові кошти у сумі 1400 гривень, покинув місце злочину.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного злочину проти громадської безпеки, а саме: у незаконному збуті вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

18.07.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

Підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 слідчий зазначив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, а також наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків з метою уникнення покарання, вчиняти нові кримінальні правопорушення

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Підозрюваний відмовився надавати пояснення, його захисник просив обрати запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту, щоб підозрюваний мав можливість працювати вдень та утримувати свою малолітню дитину.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

06.06.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0001000 щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

18.07.2025 о 18 год 20 хв. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 263 КК України, а саме: носіння, зберігання, придбання, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Оскільки, поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, то суд бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, №182).

Внесене на розгляд слідчого судді клопотання, відповідає як вимогам ст. 184 КПК України, так і практиці застосування рішень Європейського суду з прав людини, оскільки обставини зафіксовані в протоколах слідчих дій, які в сукупності містять достатньо даних, які дають можливість зробити висновок про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. Від слідчого судді, на початковій стадії досудового розслідування, не вимагається визначати правильність кваліфікації, а також: достатність, належність, допустимість, достовірність доказів. Остаточною оцінкою доказів займається суд під час судового провадження. Для вирішення цього клопотання достатньо встановити наявність обґрунтованості пред`явленої підозри, що виконали слідчий з прокурором.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Частиною 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Суд враховує, що тяжкість покарання не є визначальним елементом при обранні відносно особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Разом з цим, врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилятись від суду, про що зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року.

Отже ОСОБА_5 , усвідомлюючи ступінь тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення та суворість можливого покарання, а також не маючи міцних соціальних зв`язків, може без перешкод залишити своє місце проживання та переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що буде перешкоджати кримінальному провадженню (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Оскільки ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного злочину, то існує ризик того, що він буде незаконно впливати на свідків з метою уникнення покарання, що йому загрожує (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Крім того існує ризик вчиняти нові кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_5 вчинив тяжке кримінальне правопорушення у сфері злочинів проти громадської безпеки що свідчить про зухвалість особи підозрюваного. ОСОБА_5 офіційного джерела доходу не має, офіційно не працює. Також, відносно ОСОБА_5 направлено обвинувальний акт за вчинення тяжкого кримінального правопорушення передбачене ч. 4 ст. 187 КК України. Підозрюваний ОСОБА_5 нехтує загальноприйнятими норми моралі, тому лише обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе попередити вчинення ним нових злочинів (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим та прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Взявши до уваги дані, що характеризують особу підозрюваного, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним у вчиненні злочину, слідчий суддя вважає, що відносно підозрюваного не може бути застосовано більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, через наявність ризиків, передбачених у пунктах 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У даному конкретному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу та необхідність забезпечення завдань кримінального провадження і завершення досудового розслідування по кримінальному провадженню (ст. 2 КПК України), які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

У разі обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останнім його процесуальних обов`язків і надасть йому змогу переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків.

Зазначені обставини виправдовують тримання ОСОБА_5 під вартою та вказують на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного для запобігання наведеним вище ризикам, на які вказали у клопотанні та в судовому засіданні слідчий і прокурор.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою необхідно визначити заставу, яка становить двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом станом на перше січня 2025 року, який буде достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваного, та зумовлений ступенем довіри, до нього при якому перспектива втрати внесеної застави, буде стримуючим фактором, щоб в особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь яким чином перешкоджати встановленню істини по кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів.

Разом з тим, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню, оскільки строк тримання під вартою може бути застосовано в межах строку досудового розслідування, тобто до 18.09.2025.

Згідно з частинами 3, 5 ст. 115 КПК України при обчисленні строку днями, строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку; при обчисленні строків днями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строку тримання під вартою, який обчислюються з моменту фактичного затримання.

Керуючись ст. ст. 176 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 372 КПК України, слідчий суддя-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого, погоджене прокурором, в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001000 від 06.06.2025, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто з 30.07.2025 до 18.09.2025, включно, з визначенням розміру застави.

Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави в межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому еквіваленті становить 60 560,00 грн (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят гривень 00 коп.), які необхідно внести на депозитний рахунок: Одержувач коштів: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26241445; Банк отримувача: ДКСУ м. Київ; Код банку отримувача (МФО): 820172, Рахунок отримувача: UA0002505, застава за обвинуваченого ОСОБА_5 , по кримінальному провадженню № 0001000.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із свідками по справі;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взяти під варту в залі суду негайно.

Початок строку тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з моменту проголошення ухвали.

Строк дії ухвали про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 18.09.2025 включно.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвалу проголошено 30.07.2025 об 11 год 10 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1