Справа № 991/7290/25
Провадження 1-кс/991/7356/25
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2025 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Києві клопотання прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_6 про покладання на підозрюваного ОСОБА_4 додаткових обов`язків у кримінальному провадженні № 0000534 від 14.10.2024,

В С Т А Н О В И В:

До Вищого антикорупційного суду надійшло вищевказане клопотання у кримінальному провадженні № 0000534 від 14.10.2024 (далі Кримінальне провадження), у якому прокурор просить покласти строком на два місяці на підозрюваного ОСОБА_4 додаткові процесуальні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України (далі Клопотання).

Клопотання мотивовано тим, що:

1) ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 368 (особливо тяжкий корупційний злочин), ч. 2 ст. 369-2 КК України;

2) продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України;

3) відносно підозрюваного діє запобіжний захід у вигляді застави, однак строк покладених на нього додаткових процесуальних обов`язків закінчився;

4) у Кримінальному провадженні продовжено строк досудового розслідування до дванадцяти місяців, тобто до 09.12.2025;

5) на виконання вимог ч. 2 ст. 200 КПК України прокурор зазначив, що (а) під час застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у чиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України, однак 19.05.2025 останньому повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 368, ч. 2 ст. 369-2 КК України; (б) члени сім ї ОСОБА_4 продовжують постійно проживати за межами території України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 доводи Клопотання підтримав, просив задовольнити Клопотання із викладених у ньому підстав.

У судовому засіданні захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення Клопотання з огляду на те, що КПК України не передбачений такий вид клопотання, з яким звернувся прокурор. Письмові заперечення долучені до матеріалів справи (Вх. 33055/25 від 22.07.2025).

Підозрюваний ОСОБА_4 позицію захисника підтримав. Додатково звернув увагу на свою належну процесуальну поведінку з моменту повідомлення про підозру та відсутність ризиків. Крім того, у разі задоволення Клопотання, просив розширити територію пересування і на Івано-Франківську область, що пов`язано із сімейними обставинами (необхідністю відвідувати могили батьків, надавати допомогу з транспортуванням сестрам, які постраждали внаслідок обстрілів, та племіннику, який проходить реабілітацію у Львові після важкого поранення).

Слідчий суддя, дослідивши Клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши доводи сторін Кримінального провадження, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 200 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання. У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які: 1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; 2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Статтею 200 КПК України порядок розгляду клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу не встановлений.

Проте, ч. 4 ст. 201 КПК України, яка регулює порядок розгляду клопотання підозрюваного про зміну запобіжного заходу, встановлено, що слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути клопотання підозрюваного, обвинуваченого протягом трьох днів з дня його одержання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

На підставі ч. 6 ст. 9 КПК України, виходячи з рівності прав сторін кримінального провадження на реалізацію процесуальних прав (ч. 2 ст. 22 КПК України), які мають здійснюватися у формі однакових судових процедур, можна зробити висновок, що в даному випадку клопотання прокурора про заміну запобіжного заходу, а саме покладання на підозрюваного ОСОБА_4 додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, розглядається згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 1-2 статті 196 КПК України, в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зазначає відомості про: 1) кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому підозрюється, обвинувачується особа; 2) обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; 3) обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу; 4) посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; 5) запобіжний захід, який застосовується. В ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк, на який їх покладено.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (частина 1 статті 194 КПК України).

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі ті, які передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України.

Разом з тим, враховуючи специфіку даного Клопотання, питання щодо застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у Клопотанні, не вирішується.

З урахуванням вищевикладеного, слідчому судді під час вирішення клопотання про покладення на ОСОБА_4 додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідно в межах доводів Клопотання розкрити: 1) кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, та чи є підозра обґрунтованою; 2) ризики, які були заявлені стороною обвинувачення, та їх обґрунтованість; 3) обставини, що виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Зі змісту Клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що детективами Національного антикорупційного бюро України (далі НАБУ) здійснюється досудове розслідування, а прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі САП) - процесуальне керівництво у Кримінальному провадженні.

09.12.2024 у межах Кримінального провадження ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України (Т. 2 а. 137-144).

23.12.2024 ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду (справа № 991/13915/24) до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 20.02.2025, та визначено заставу у розмірі 12 000 000 (дванадцять мільйонів) грн. У разі внесення якої на підозрюваного строком на два місяці з моменту звільнення його з-під варти покладено додаткові обов`язки, передбачені ч 5 ст. 194 КПК України (Т. 4 а. 101-114). Вказану ухвалу залишено без змін ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 02.01.2025 (Т. 4 а. 115-120).

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 18.02.2025 (справа № 991/1405/25) ОСОБА_4 продовжено тримання під вартою на 60 днів, тобто до 18.04.2025, та визначено заставу у розмірі 12 000 000 (дванадцять мільйонів) грн. У разі внесення якої на підозрюваного строком на два місяці з моменту звільнення його з-під варти покладено додаткові обов`язки, передбачені ч 5 ст. 194 КПК України (Т. 4 а. 121-136). Вказану ухвалу частково скасовано ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 13.03.2025 в частині визначеного слідчим суддею розміру застави та постановлено в цій частині нову ухвалу, якою визначено ОСОБА_4 заставу у 8 000 000 (вісім мільйонів) грн (Т. 4 а. 137-142).

Востаннє, ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 15.04.2025 (справа № 991/32238/25) продовжено ОСОБА_4 строк тримання під вартою на 60 днів, але в межах строку досудового розслідування, та визначено заставу у розмірі 6 000 000 (шість мільйонів) грн. У разі внесення якої на підозрюваного строком на два місяці, але в межах строку досудового розслідування, покладено додаткові обов`язки, передбачені ч 5 ст. 194 КПК України (Т. 4 а. 143-162). Вказану ухвалу частково скасовано ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 15.05.2025 в частині визначеного слідчим суддею розміру застави та постановлено в цій частині нову ухвалу, якою визначено ОСОБА_4 заставу у 3 000 000 (три мільйони) грн (Т. 4 а. 163-170).

19.05.2025 у межах Кримінального провадження ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 368, ч. 2 ст. 369-2 КК України (далі Повідомлення про підозру) (Т. 2 а. 181-192).

20.05.2025 ОСОБА_4 звільнено з під-варти згідно ухвали Вищого антикорупційного суду від 15.05.2025 під заставу у розмірі 3 000 000 грн (Т. 4 а. 172). За такого, він вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави з покладенням додаткових процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

02.06.2025 ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду (справа № 991/4899/25) строк досудового розслідування у Кримінальному провадженні продовжено до дванадцяти місяців, тобто до 09.12.2025 (Т. 2 а. 252).

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 15.07.2025 (справа № 991/7184/25) відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених на ОСОБА_4 , оскільки їх строк закінчився.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа.

Згідно викладених у Повідомленні про підозру обставин група осіб у складі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 як організаторів, ОСОБА_4 як пособника, ОСОБА_9 як виконавця, а також невстановлених осіб, попередньо вступивши в змову, в період часу з літа 2024 року по 05.12.2024 (більш точний час не встановлено) вимагали та одержали для себе від ОСОБА_10 неправомірну вигоду в сумі 75 000 (сімдесяти п?яти тисяч) доларів США (згідно з офіційним курсом гривні щодо іноземних валют НБУ станом на 06.11.2024 складало 3 107 812, 5 грн), тобто в особливо великому розмірі, за прийняття колегією суддів Західного апеляційного господарського суду ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 рішення про залишення без змін рішення Господарського суду Львівської області від 20.06.2024 у справі № 914/386/24, тобто за вчинення ОСОБА_9 як службовою особою, яка займає відповідальне становище, дій з використанням наданої їй влади та службового становища в інтересах ОСОБА_10 та ОСОБА_13 .

Крім того, 05.11.2024, у обідній час, ОСОБА_4 , перебуваючи в кабінеті, який використовується ним у будівлі корпусу Львівського національного університету імені Івана Франка на вулиці Січових Стрільців, 16, у місті Львові, повідомив ОСОБА_10 , що за вплив на прийняття суддями Західного апеляційного господарського суду ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 судового рішення у справі N? 914/653/24 в інтересах ОСОБА_10 та ОСОБА_13 , а саме про скасування рішення Господарського суду Львівської області від 09.08.2024 у справі N? 914/653/24, потрібно надати неправомірну вигоду в сумі 100 тисяч доларів США (згідно з офіційним курсом гривні щодо іноземних валют НБУ станом на 05.11.2024 складало 4 139 540 грн). При цьому він також висловив обіцянку здійснити вплив на прийняття вказаного судового рішення за надання відповідної неправомірної вигоди.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у пособництві в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої їй влади та службового становища, вчинене службовою особою, яка займає відповідальне становище, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, предметом якого була неправомірна вигода в особливо великому розмірі, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 368 КК України, та обіцянці здійснити вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, за надання неправомірної вигоди, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Щодо обґрунтованості підозри.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

За такого, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Отже, при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для покладення на нього додаткових обов`язків.

Згідно з доводами, викладеними у Клопотанні, та документами, наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема, копіями наступних документів:

- протоколів допитів свідка ОСОБА_10 від 14.10.2024, 17.10.2024, 31.10.2024, 03.11.2024, 09.11.2024, 17.11.2024, 20.11.2024, 01.12.2024 з додатками, за змістом яких під час неодноразових зустрічей ОСОБА_7 , ОСОБА_8 обіцяли за неправомірну вигоду здійснити вплив на суддів Західного апеляційного господарського суду за прийняття рішень на користь ОСОБА_10 , у зв`язку із чим останній у заздалегідь обумовленому порядку передав частину неправомірної вигоди у сумі 75 000 доларів США ОСОБА_4 ;

- протоколів за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій (аудіо?, відеоконтролю особи, візуального спостереження) від 05.11.2024, 15.11.2024, 02.12.2024, у яких відображені відомості про перебіг та зміст розмов між ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 по телефону та під час зустрічей, зокрема вирішення питань щодо судових рішень, розміру неправомірної вигоди та необхідність її передачі через ОСОБА_4 . Також у протоколах зафіксовані обставини зустрічей ОСОБА_10 з ОСОБА_4 , які відбулися 05.11.2024 та 06.11.2024 у приміщенні Львівського національного університету ім. І. Франка та передачі ОСОБА_4 першої частини неправомірної вигоди;

- протоколу огляду та вручення ОСОБА_10 заздалегідь ідентифікованих грошових коштів у сумі 75 000 доларів США від 04.11.2024;

- протоколу обшуку від 05.12.2024 проведений за місцем проживання ОСОБА_4 , під час якого під підкладкою знайдено та вилучено три пакети з коштами в загальній сумі 17 100 доларів США, з яких 7 500 доларів США заздалегідь ідентифікована та 04.11.2024 вручені ОСОБА_10

- протоколу обшуку від 05.12.2024 проведений за місцем проживання ОСОБА_9 , під час якого вона видала свій мобільний телефон, оглядом якого виявлено листування з абонентами під назвою « ОСОБА_17 », « ОСОБА_18 » стосовно справи « ОСОБА_19 ». Крім того, у сейфі виявлено та вилучено 20 000 доларів США, заздалегідь ідентифіковані та 04.11.2024 вручені ОСОБА_10 ;

- іншими матеріалами Кримінального провадження.

Враховуючи загальні підходи до обґрунтованості підозри, а також встановлені згідно з матеріалами судового провадження факти, слідчий суддя вважає, що наявна інформація, яка може переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_4 своїми діями, про які йдеться у Повідомленні йому про підозру, міг вчинити інкриміновані йому кримінальні правопорушення.

Разом з тим, вищенаведеним висновком про обґрунтованість підозри не констатується наявності в діях ОСОБА_4 вини у вчиненні злочину. Так, на цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акта, а не під час розгляду клопотання про покладення на особу додаткових процесуальних обов`язків, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у Кримінальному провадженні.

За такого, обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри підтверджується наявними в матеріалах Клопотання доказами, які об`єктивно пов`язують ОСОБА_4 із інкримінованими йому кримінальними правопорушенням, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити такі кримінальні правопорушення за викладених у Повідомленні йому про підозру обставин, що є достатнім для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Наявність ризиків, та їх обґрунтованість.

У Клопотанні прокурор посилається на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Метою покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, є запобігання можливим спробам останнього вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зазначений стандарт доказування (переконання) слідчий суддя використовує для перевірки наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, у цьому Кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

Щодо ризику переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 368 КК України, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 є особливо тяжким корупційним злочином, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років).

При цьому, слідчий суддя при встановленні даного ризику враховував існування інших факторів, які можуть свідчити про наявність у підозрюваного можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Так, про відсутність перешкод для підозрюваного покинути територію України свідчить те, що ОСОБА_4 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , який дійсний до 22.04.2026 (Т. 4 а. 31).

Також, слідчим суддею береться до уваги, що з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який діє і досі, та військовозобов`язаним чоловікам (віком від 18 до 60 років) заборонено покидати територію України. Однак, відповідно до матеріалів Клопотання, станом на день його розгляду ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) виповнилося 65 років, що надає йому право залишати територію України без будь-яких обмежень. При цьому, з матеріалів Клопотання вбачається, що підозрюваний ОСОБА_4 неодноразово здійснював виїзди за кордон та повертався назад, у тому числі у період дії воєнного стану в Україні (Т. 4 а. 42).

Разом з цим, дружина та син підозрюваного протягом тривалого часу (з березня 2022 року) проживають поза межами території України.

Крім того, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 зареєстрований та фактично проживає у Львівській області, яка прикордонна із Республікою Польща.

Також відповідно до матеріалів Клопотання, ОСОБА_4 має значні майнові активи, що, на переконання слідчого судді, також свідчить про наявність у підозрюваного можливості залишити територію України з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Слідчий суддя зазначає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду стосується не ухилення підозрюваного виключно за кордоном, а розповсюджується й на переховування в межах України, з огляду на що факт здачі підозрюваним на зберігання паспорта громадянина України для виїзду за кордон не виключає такого ризику. При цьому, у випадку не покладення відповідного обов`язку підозрюваний отримає відповідний паспорт та може використати його з метою виїзду за межі території України.

За такого, наведені вище обставини в сукупності дають підстави дійти до висновку щодо існування ризику переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин Кримінального провадження.

Як встановлено слідчим суддею, наразі досудове розслідування у Кримінальному провадженні триває, стороною обвинувачення вживаються заходи щодо встановлення всіх обставин, які розслідуються в межах Кримінального провадження, зокрема, отримання та подальшого переміщення неправомірної вигоди.

Також слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 вживав заходів до приховування речових доказів у Кримінальному провадженні, а саме видалив повідомлення зі свого мобільного телефону, у якому зафіксовані переписки з особами, що фігурують у Кримінальному провадженні ( ОСОБА_7 , ОСОБА_16 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ), з метою приховування відомостей, що мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (Т 3 а. 221).

Крім того, підозрюваним вживались заходи конспірації, а саме спілкування мало завуальований характер як по телефону, так і під час зустрічей, також фіксувалася періодична зміна мобільних телефонів (НСРД).

Відтак, існують достатні підстави вважати щодо існування вказаного ризику.

Щодо ризику незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних та експертів у цьому ж Кримінальному провадженні.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (частина 4 статті 95 КПК України).

У свою чергу, частиною 11 ст. 615 КПК України визначено, що показання, отримані під час допиту свідка, потерпілого, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо хід і результати такого допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації. Показання, отримані під час допиту підозрюваного, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо у такому допиті брав участь захисник, а хід і результати проведення допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації.

Так, відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 7 КПК України, безпосередність дослідження показань є загальною засадою кримінального провадження та повинна застосовуватися за загальним правилом, можливість використання показань, зафіксованих за допомогою технічних засобів відеофіксації, передбачена ч. 11 ст. 615 КПК України, застосовується лише як виключення. При цьому, показання свідків, безпосередньо досліджені в суді, мають пріоритет над показаннями, отриманими у порядку ч. 11 ст. 615 КПК України.

За таких обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Слідчий суддя враховує, що стороною обвинувачення наразі вживаються заходи щодо встановлення кола осіб, які можуть бути причетні до обставин, які розслідуються у межах Кримінального провадження, зокрема, переміщення неправомірної вигоди.

Також, існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 , будучи на посадах судді та голови Господарського суду Львівської області, набув широке коло зв`язків серед службових осіб органів державної влади, місцевого самоврядування, правоохоронних та судових органів.

Таким чином, наявні обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний наділений потенційною можливістю самостійно або шляхом використання набутих зв`язків впливати на інших підозрюваних, а також свідків, щодо яких він обізнаний, з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності.

Крім того, слідчий суддя враховує, що у Кримінальному провадженні призначено ряд експертиз, проведення яких наразі не завершено.

Зазначене вказує на існування ризику незаконного впливу на свідків/інших підозрюваних/ експертів у цьому ж Кримінальному провадженні.

Ризик перешкоджати Кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчий суддя вважає достатньою ймовірність цього ризику, який обґрунтовується, у тому числі, наявністю, внаслідок займаної посади судді Господарського суду Львівської області протягом 2012-2023 років, у ОСОБА_4 широкого кола зв`язків серед службових осіб органів державної влади, місцевого самоврядування, правоохоронних та судових органів, представників експертних установ. Зокрема, ОСОБА_4 здійснював вплив на суддів Західного апеляційного господарського суду. Разом з тим, він підтримує товариські стосунки з головою Господарського суду Львівської області ОСОБА_7 та колишнім головою Західного апеляційного господарського суду ОСОБА_8 , які, в свою чергу, згідно матеріалами Клопотання впливають та можуть впливати на службових осіб вказаних судів.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.

На початковому етапі досудового розслідування ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України (нетяжкий злочин). Однак, у подальшому, внаслідок зібраних під час досудового розслідування доказів, йому було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальний правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 368 (особливо тяжкий корупційний злочин), ч. 2 ст. 369-2 КК України. Крім того, у межах Кримінального провадження здійснюється досудове розслідування щодо вчинення інших кримінальних правопорушень, обставини вчинення яких та причетність до вчинення яких ОСОБА_4 ще встановлюється. Зазначене свідчить про розширення обсягу кримінального переслідування підозрюваного, що в сукупності з характером інкримінованих йому діянь підтверджує наявність вказаного ризику.

Разом з тим, на думку слідчого судді, із плином часу вказані ризики зменшились незначною мірою, але не настільки, щоб виключити або звести їх до малоймовірності.

За такого, слідчий суддя дійшов до висновку про існування заявлених стороною обвинувачення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Належна процесуальна поведінка підозрюваного не свідчить про відсутність встановлених ризиків, а навпаки вказує на те, що застосований запобіжний захід у вигляді застави у визначеному розмірі разом із покладеними на підозрюваного додатковими процесуальними обов`язками є таким, що достатньою мірою гарантує його належну процесуальну поведінку у Кримінальному провадженні з існування встановлених слідчим суддею ризиків.

Щодо обставин, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу та/або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Як вже зазначалось, 09.12.2024 у межах Кримінального провадження ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369-2 КК України.

У подальшому, 19.05.2025 у межах Кримінального провадження ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 368, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Тобто, обсяг та характер кримінального переслідування щодо ОСОБА_4 було суттєво змінено. Зокрема, інкриміновано новий, більш тяжкий злочин (ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 368 КК України), що передбачає більш суворе покарання, зокрема у виді позбавлення волі на тривалий строк. Зазначене об`єктивно підвищує ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Щодо доводів прокурора про постійне проживання членів сім`ї ОСОБА_4 за межами території України, то слідчий суддя зазначає, що вказаним обставинам вже було надано оцінку слідчими суддями Вищого антикорупційного суду/суддями Апеляційної палати апеляційного суду під час розгляду клопотань про застосування запобіжного заходу та його продовженні. За такого, вказана обставина не відповідає положенням ч. 2 ст. 200 КПК України.

Щодо покладення додаткових процесуальних обов`язків.

Разом з тим, слідчий суддя враховує, що підозрюваний ОСОБА_4 має об`єктивну потребу періодично залишати територію Львівської області, зокрема у зв`язку із сімейними обставинами. Разом з тим, значний розмір застави, внесеної на нього (3 000 000 грн), та належна процесуальна поведінка підозрюваного свідчать про можливість досягнення завдань Кримінального провадження без покладення на ОСОБА_4 зазначеного обов`язку, що є пропорційним втручанням у права особи.

За такого, з метою забезпечення подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 у Кримінальному провадженні та запобігання встановленим слідчим суддею ризикам, які продовжують існувати, хоч із плином часу незначною мірою зменшились, слід покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі додаткові обов`язки, а саме: (1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою; (2) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи; (3) утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними у кримінальному провадженні № 0000534, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , а також з приводу обставин, викладених у письмовому повідомленні про підозру ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні, із свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 ;(4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Щодо строку дії ухвали.

Як вже зазначалось, ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 02.06.2025 (справа № 991/4899/25) строк досудового розслідування у Кримінальному провадженні продовжено до дванадцяти місяців, тобто до 09.12.2025.

Так, п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України встановлено, що досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження.

Обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою статті 194 КПК України, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу (ч. 7 ст. 194 КПК України).

При цьому, виходячи з положень ч. 7 ст. 194 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу в частині покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених, зокрема, ч. 5 ст. 194 КПК України, припиняє свою дію після закінчення строку, на який на підозрюваного були покладені відповідні обов`язки, і обов`язки скасовуються.

Крім того, відповідно до положень статті 203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Завершення чи закінчення досудового розслідування в інших формах, крім закриття кримінального провадження, не є підставою для припинення строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу, в тому числі і в частині покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Разом з тим, відповідно до висновку, викладеного в ухвалі колегії суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 05.10.2022 (справа № 991/3931/22 провадження № 11-сс/991/299/22), строк застосування запобіжного заходу не може перевищувати строк досудового розслідування.

Беручи до уваги вищевикладене, строк дії ухвали в частині покладання на підозрюваного обов`язків слід визначити два місяці, тобто, до 22 вересня 2025 року включно, але в межах строку досудового розслідування, що відповідає встановленому законом строку у відповідності до положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Поняття закінчення строку досудового розслідування та закінчення досудового розслідування не є тотожними. Факт звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або ухвалення рішення про закриття кримінального провадження (ч. 1 ст. 219 КПК України) свідчить про припинення обчислення строку досудового розслідування і не призводить до закінчення (спливу) такого строку.

За огляду на викладене, Клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити частково.

Покласти на строк дії ухвали на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із застосуванням щодо нього запобіжного заходу у виді застави, наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

3) утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними у кримінальному провадженні № 0000534, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , а також з приводу обставин, викладених у письмовому повідомленні про підозру ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні, із свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_11 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 ;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити підозрюваного ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_6 .

Строк дії ухвали в частині покладання на підозрюваного обов`язків два місяці, до 22 вересня 2025 року включно, але в межах строку досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_27