У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши апеляційну скаргу прокурора Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14.04.2025 року, якою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Тернопіль Тернопільської області, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

-підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України,

- застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 09.06.2025 включно.

учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_7

підозрюваний: ОСОБА_6

захисник: ОСОБА_8

в с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:

Застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до 09.06.2025 включно.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Прокурор вважає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та незаконною.

На думку прокурора, слідчим суддею не враховано в повній мірі, наявні ризики, передбачені п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Апелянт стверджує, що враховуючі наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки будь-який інший запобіжний захід не здатний запобігти наявним ризикам.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_6 , слідчим суддею встановлені наступні обставини.

В провадженні Першого СВ (з дислокацією у м. Миколаєві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, перебуває кримінальне провадження № 0000731 від 29.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України.

За версією органу досудового розслідування, 18.04.2024, в першій половині дня (точний час в ході досудового розслідування не встановлено) оперуповноважений оперативного відділу ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» ОСОБА_6 , дізнавшись про те, що ув`язнені з камерного приміщення № 611 ДУ «Миколаївського слідчого ізолятора» порушили штучну заборону щодо спілкування з ОСОБА_9 , направився до камерного приміщення №611 ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» за адресою: м. Миколаїв, вул. Лагерне Поле, 5, де в подальшому спілкуючись із ОСОБА_10 , діючи умисно та з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, усвідомлюючи, що поведінка ОСОБА_10 не містить будь-яких порушень умов перебування у закладі попереднього ув`язнення, не попереджаючи заздалегідь про застосування заходів фізичного впливу (сили), будучи при виконанні своїх службових обов`язків, знаходячись у камерному приміщенні № 611 ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» за адресою: м. Миколаїв, вул. Лагерне Поле, 5, не маючи на те законних підстав, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, явно виходячи за межі наданих йому прав та повноважень, за відсутності передбачених ст. 18 Закону України «Про попереднє ув`язнення» підстав для застосовування заходів фізичного впливу, з метою покарання ОСОБА_10 за порушення встановленої штучної заборони у будь-який спосіб спілкуватись із ОСОБА_9 , без будь-яких законних підстав, відверто ігноруючи право потерпілого на особисту недоторканність, наніс ОСОБА_10 не менше трьох ударів відкритою долонею правої руки в область лівої скроні, за напрямком руху руки справа на ліво, далі наніс не менше трьох ударів відкритою долонею лівої руки в область правої скроні, за напрямком руху руки зліва на право та, не припиняючи свої протиправні дії, наніс не менше трьох ударів кулаком правої руки по голові зверху в область тім`я, за напрямком руху руки зверху вниз, чим спричинив потерпілому фізичний біль та страждання.

09.04.2025 ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України.

Слідчим подано клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, в якому зазначено, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1ст.177 КПК України. Прокурор в судовому засіданні зазначив, що неможливо запобігти вказаним у клопотанні ризикам шляхом застосування іншого запобіжного заходу ніж цілодобовий домашній арешт.

Частково задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення,вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованості підозри, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, але дійшов висновку, що встановленим ризикам можна запобігти шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, в даному випадку - у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження, розглянувши апеляційну скаргу в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для обмеження особи в пересуванні має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Положеннями ч. 3 ст.194 КПК України передбачено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.1 та п.2 ч.1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 та ч.6 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно до матеріалів судового провадження, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України, яке є тяжким злочином, та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років.

Як убачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя дотримався вимог закону та зазначив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжкого злочину, в судовому засіданні органом досудового розслідування було доведено ризики, передбачені п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та впливати на свідків.

При цьому, слідчий суддя обґрунтовано зазначив, що оскільки ухвалою слідчого судді від 14.04.2025 підозрюваного ОСОБА_6 відсторонено від посади на строк досудового розслідування до 09.06.2025, то він не матиме доступу до потерпілого та свідків, що значно зменшує ризик впливу на них.

Також слідчим суддею були враховані відомості щодо особи підозрюваного, а саме те, що він раніше не судимий, позитивно характеризується, у вчиненні інших кримінальних правопорушень йому не повідомлялось.

Колегія суддів вважає вірним висновок слідчого судді, що в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до ОСОБА_6 , відсутнє достатнє обґрунтування, що більш м`який запобіжний захід, а саме такий, як особисте зобов`язання, не здатний запобігти наявним ризикам у цьому кримінальному провадженні. Не доведено і в судовому засіданні апеляційного суду необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Таким чином, слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_6 дійшов обґрунтованого висновку про достатність такого запобіжного заходу, як особисте зобов`язання для досягнення мети заходу забезпечення кримінального провадження.

Судом оцінено репутацію підозрюваного, враховано фактичні обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого він підозрюється та вірно застосовано саме такий запобіжний захід, як особисте зобов`язання.

Апеляційний суд погоджується з таким рішенням суду першої інстанції, та вважає, що саме цей запобіжний захід, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги прокурора щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді є безпідставними.

Апеляційний суд вважає ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, а відтак не вбачає підстав для її скасування, у зв`язку з чим, апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14.04.2025 року, щодо ОСОБА_6 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: