УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представників потерпілої сторони ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР № 00001635 від 26.04.2023, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.15 ч.5 ст.190, ч.3 ст.209, ч.1,2 ст.205-1, ч.1,4 ст.358, ч.3 ст.357 КК України, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.15 ч.5 ст.190, ч.3 ст.209 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На розгляд до Солом`янського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00001635 від 26.04.2023, відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.15 ч.5 ст.190, ч.3 ст.209, ч.1,2 ст.205-1, ч.1,4 ст.358, ч.3 ст.357 КК України, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.15 ч.5 ст.190, ч.3 ст.209 КК України.

Прокурор зазначив, що на підставі обвинувального акта є можливість призначити судовий розгляд.

Захисник ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні заявила клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, оскільки складений з порушенням вимог ч.2 ст. 291 КПК України, а саме ототожнено текст викладу фактичних обставин кримінального правопорушення з текстом викладу формулювання обвинувачення, пред`явлене обвинувачення не є конкретним, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що перешкоджає призначенню даного обвинувального акта до судового розгляду та призведе до порушення прав обвинувачених на захист.

Обвинувачені підтримали позицію своїх захисників.

Прокурор проти задоволення клопотання про повернення обвинувального акта заперечувала.

Вислухавши думку учасників, вивчивши обвинувальний акт та додатки, не вдаючись до передчасної оцінки наявності чи відсутності доказів винуватості обвинувачених на цій стадії кримінального процесу, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.15 ч.5 ст.190, ч.3 ст.209, ч.1,2 ст.205-1, ч.1,4 ст.358, ч.3 ст.357 КК України, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.15 ч.5 ст.190, ч.3 ст.209 КК України, підлягає поверненню прокурору з таких підстав.

Згідно з ч. 3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього кодексу.

В ст.ст. 109, 291КПК України викладено вичерпні вимоги до змісту обвинувального акта та його додатків. Повернення обвинувального акта прокурору зі стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.

Положення ст. 291 КПК України містять вимоги щодо форми і змісту обвинувального акта. Зокрема, згідно з п. 5 ч. 2 цієї статті обвинувальний акт, окрім іншого, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, як прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) та формулювання обвинувачення.

Формулювання обвинувачення у кількох епізодах передбачає чітке викладення обставин кожного окремого злочину, вчиненого обвинуваченим, з посиланням на відповідні статті закону. Кожен епізод має бути викладений окремо, з зазначенням місця, часу, способу вчинення злочину та наслідків.

Формулювання обвинувачення за сукупністю злочинів означає, що особа обвинувачується у вчиненні кількох злочинів, які не є одним складним злочином, але були вчинені в різний час, або є наслідком різних дій. При цьому, покарання за сукупністю злочинів призначається шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом часткового або повного складання призначених покарань. Сукупність злочинів - це вчинення особою кількох злочинів, які не охоплюються одним кримінальним правопорушенням, і за кожен з яких вона має бути притягнута до відповідальності. Формулювання обвинувачення в такому випадку містить перелік всіх злочинів, які інкримінуються особі, із зазначенням відповідних статей Кримінального кодексу. Застосування сукупності злочинів передбачає, що кожне правопорушення має бути доведене окремо.

Проте, в порушення вищезазначених вимог, при викладі фактичних обставин кримінального правопорушення та формулюванні обвинувачення в обвинувальному акті викладено ідентичний зміст, що свідчить про не виконання вимоги п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України. В обвинувальному акті наведено диспозиції сукупно усіх інкримінованих кримінально-правових норм, не розділяючи їх по змісту фактичних обставин, що унеможливлює розмежування обвинувачення за кожним інкримінованим правопорушенням окремо для усвідомлення, які саме протиправні діяння кваліфіковані за тією чи іншою нормою, що в свою чергу позбавляє можливості обвинувачених на захист.

Крім того, формулювання обвинувачення суперечить викладеним фактичним обставинам кримінального правопорушення, зокрема містить посилання на взаємовиключні ознаки, відсутні розкриття ролі кожного співучасника організованої групи та посилання на відповідну частину ст. 27 КК України при кваліфікації дій ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Разом з тим, місце вчинення кримінального правопорушення належить до обов`язкових елементів події кримінального правопорушення, що, згідно п.1 ч.1 ст.91 КПК України, підлягає доказуванню.

До того ж, відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві», суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема, мають зазначатися злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому, стаття (частина, пункт статті) кримінального закону, якою передбачений цей злочин.

Всупереч наведеному, в обвинувальному акті відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відсутнє зазначення місця вчинення останнього більш тяжкого зі всіх інкримінованих правопорушень, що позбавляє суд можливості коректного визначення підсудності, відповідно вимог ч.1 ст.32 КПК України.

В даному аспекті суд звертає увагу, що вручення обвинувального акта є важливим етапом кримінального провадження в частині дотримання положень п. [а] ч. 3 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі від 3 жовтня 2012 року № 223-1430/0/4-12 «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» зазначає, що у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів виховного або медичного характеру, прокурору, якщо вони не відповідають вимогам статей 291, 292 КПК України: зокрема, якщо ці документи містять положення, що суперечать одне одному; у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину; вони не підписані слідчим (крім випадків, коли прокурор склав їх самостійно) чи не затверджені прокурором; до них не долучено передбачені законом додатки.

На думку суду, вищенаведені порушення є такими, що свідчать про невідповідність обвинувального акта вимогам ст.291 КПК України, що є безумовною підставою для повернення обвинувального акту прокурору, відповідно до вимог ст. 314 КПК України.

При цьому, стороні обвинувачення необхідно звернути увагу, що положень, які би визначали строк, протягом якого після повернення судом обвинувального акту прокурору сторона обвинувачення має виправити недоліки обвинувального акту і звернутися до суду з виправленим обвинувальним актом чинний КПК України не містить. У той же час відповідно до частини 2 статті 113 КПК України будь-яка процесуальна дія має бути виконана без невиправданої затримки.

Таким чином, для усунення недоліків, вказаних в даній ухвалі суду, прокурор, має процесуальну можливість звернутися до суду з виправленим обвинувальним актом, дотримавшись при цьому критерію розумності строків.

Керуючись ст. ст. 314-316, 369 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Обвинувальний акт від 07.07.2025 з додатками у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00001635 від 26.04.2023, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.15 ч.5 ст.190, ч.3 ст.209, ч.1,2 ст.205-1, ч.1,4 ст.358, ч.3 ст.357 КК України, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних провопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.15 ч.5 ст.190, ч.3 ст.209 КК України, - повернути прокурору Київської міської прокуратури ОСОБА_3 .

Зобов`язати прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 усунути зазначені в ухвалі суду недоліки в розумні строки.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Солом`янський районний суд м. Києва.

Суддя ОСОБА_1