Дата документу 26.03.2025 Справа № 333/8734/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №333/8734/24 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/807/50/25 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула 26 березня 2025 року у м.Запоріжжя в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 07 жовтня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань у м.Мелітополі, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язання вчинити певні дії,

за участю заявника ОСОБА_6

ОСОБА_6 звернулася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 07 жовтня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань у м.Мелітополі, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язання вчинити певні дії.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що заява ОСОБА_6 не містить будь-яких об`єктивних та достовірних відомостей про наявність ознак кримінально-карних діянь, та підстави для внесення відповідних відомостей до ЄРДР відсутні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді, рішенням апеляційної інстанції зобов`язати слідчого ТУ ДБР у м.Мелітополі внести відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування на підставі доданих до апеляційної скарги документів.

В обґрунтування своєї скарги зазначає, що текст оскаржуваної ухвали не відповідає дійсності та самій кримінальній події, яка відбулася 20 червня 2024 року.

Вважає, що на слідчу суддю неналежно вплинули суб`єкти владних повноважень м.Запоріжжя.

Просить розібратися в ситуації, яка склалася через провину працівників КП «Запоріжелектротранс» Запорізької міської ради та працівників патрульної поліції у прифронтовому місті Запоріжжя у період воєнного стану, внаслідок чого була винесена незаконна постанова за ст.135 КУпАП.

На її думку, у відкритому кримінальному провадженні необхідно визнати недійсною та скасувати постанову від 20 червня 2024 року за ст.135 КУпАП; згідно з КПК України, притягнути до кримінальної відповідальності посадових та службових осіб КП «Запоріжелектротранс» Запорізької міської ради за злочинну профнепригодність технічного персоналу підприємства з підвищеною небезпекою, внаслідок чого виникла аварійна ситуація; за вимагання грошових коштів у громадян, які мають право на пільговий проїзд на період воєнного стану; за грубе, умисне порушення ЗУ «Про забезпечення прав і свобод ВПО», а саме розділ «Пільги та гарантії внутрішньо переміщених осіб»; за розкрадання державних коштів, які призначені для безкоштовного проїзду. Згідно з КПК України, притягнути до кримінальної відповідальності працівника поліції ОСОБА_7 за виконання злочинного розпорядження та наказу суб`єкта владних повноважень, який стосовно неї та її сім`ї скоїв ряд кримінальних злочинів.

У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження вказує, що вона вважала, що п`ятиденний строк на апеляційне оскарження вона має саме з дня отримання повного тексту ухвали. Зазначає, що повний текст оскаржуваної ухвали вона отримала 21 жовтня 2024 року. Ухвалу Запорізького апеляційного суду про повернення її апеляційної скарги вона отримала 26 листопада 2024 року.

Колегія суддів вважає за можливе поновити апелянту строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 07 жовтня 2024 року, оскільки вказані причини пропуску такого строку, на думку колегії суддів, можна визнати поважними.

Прокурор, в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, звернувся з клопотанням про розгляд вказаного провадження без його участі.

Представник ТУ ДБР, розташованого у м.Мелітополі, у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання.

Клопотань про відкладення розгляду провадження від прокурора та представника ТУ ДБР, розташованого у м.Мелітополі, не надходило.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за можливе здійснювати апеляційний розгляд за відсутністю прокурора та представника ТУ ДБР, розташованого у м.Мелітополі, належним чином повідомлених про дату, час та місце проведення апеляційного розгляду, так як відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України, ці обставини не є перешкодою для апеляційного розгляду.

Заслухавши доповідь судді; аргументи заявника, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді цим вимогам закону відповідає.

Як убачається з матеріалів провадження, 03 жовтня 2024 року ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м.Мелітополі, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР на підставі її звернення від 19 серпня 2024 року.

07 жовтня 2024 року слідчий суддя оскаржуваною ухвалою відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_6 з наведених вище мотивів.

Дослідивши матеріали провадження, в т.ч. зміст самої заяви ОСОБА_6 про вчинення, на її думку, кримінального правопорушення, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді і звертає увагу на таке.

Згідно з матеріалами провадження та з оскаржуваною ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 19 серпня 2024 року звернулась до Запорізької обласної прокуратури із заявою щодо можливих неправомірних, на її думку, дій працівників управління патрульної поліції в Запорізькій області ДПП НП України, які, як вона вважає, протиправно склали стосовно неї постанову серії ЕГА№ 1468284 від 20 червня 2024 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення за ст.135 КУпАП (Безквитковий проїзд). 21 серпня 2024 року виконувачем обов`язків начальника управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань обласної прокуратури ОСОБА_8 вищевказана заява була направлена за належністю до ТУ ДБР, розташованого у м.Мелітополі, для організації розгляду в межах компетенції та надання відповіді заявниці.

В матеріалах справи наявний лист керівника першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м.Мелітополі (з дислокацією у м.Мелітополі та м.Запоріжжі) ОСОБА_9 від 03 вересня 2024 року вих.№9380зкп/мл-2024/17-02-9714/24 адресований ОСОБА_6 , зі змісту якого убачається, що звернення останньої цим органом досудового розслідування було розглянуто, однак відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесенні не були, оскільки з відомостей, викладених у зверненні, не встановлено об`єктивних даних та фактів, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення з боку працівників патрульної поліції. Також, цим листом було роз`яснено останній, що питання притягнення до адміністративної відповідальності, зокрема щодо підстав та порядку оскарження таких рішень, в разі незгоди з ними, регламентовані 24 Главою Кодексу України про адміністративні правопорушення. Окрім того, в листі зазначено про можливість у разі незгоди із прийнятим рішенням щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, вона має право оскаржити його відповідно до ст.ст.303-306 КПК України до слідчого судді суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган, який прийняв відповідне рішення.

Перевіряючи доводи скарги, слідчий суддя дійшов висновку про те, що в заяві ОСОБА_6 не наведено об`єктивних даних, які свідчать про вчинення саме кримінальних правопорушень працівниками поліції, а вбачається лише незгода останньої як з діями працівників патрульної поліції в Запорізькій області ДПП НП України, якими винесена відповідна постанова серії ЕГА № 1468284 від 20 червня 2024 року про притягнення заявниці до адміністративної відповідальності, так і зі змістом самої постанови, порядок оскарження якої регламентовано нормами адміністративного судочинства.

Посилаючись на викладене, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що скарга ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Колегія суддів погоджується з вищезазначеними висновками слідчого судді і звертає увагу на таке.

Згідно з положеннями ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування.

Враховуючи наведене, внесенню до ЄРДР підлягають лише ті відомості про кримінальне правопорушення, які об`єктивно можуть свідчити про вчинення саме кримінального правопорушення.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення ЄРДР (затвердженим наказом Генеральної прокуратури України від 30 червня 2020 року №298). Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК України.

Колегія суддів вважає, що наведена ОСОБА_6 у заяві інформація не містить достатніх об`єктивних даних та конкретних фактів, які б вказували на наявність ознак будь-якого кримінального правопорушення.

Жодних даних, які б об`єктивно свідчити про можливе вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_6 не наведено і під час апеляційного розгляду.

В свою чергу, обставини, на які вказала ОСОБА_6 , в своїй заяві, не є достатніми для внесення за цією заявою відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР.

З оскаржуваної ухвали убачається, що слідчий суддя з`ясував належним чином обставини та мотиви, з яких відповідні відомості про кримінальне правопорушення не були внесені до ЄРДР за зверненням ОСОБА_6 , повно і об`єктивно дослідив матеріали провадження та дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення поданої скарги.

При цьому, слідчий суддя належним чином вмотивував свої висновки в оскаржуваній постанові.

Відомості, що містяться в доданих до скарги ОСОБА_6 копіях документів, а саме: з скріншоту з сайту Верховної Ради України «Законодавство України» - Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» редакція від 30 грудня 2023 року, підстава - 3446-IX; роздруківки з назвою «Пільги ВПО» Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»; скріншоту з сайту Верховної Ради України «Законодавство України» - Проект Закону про внесення змін до Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» щодо запровадження безкоштовного проїзду для внутрішньо переміщених осіб на період дії воєнного стану (номер, дата реєстрації: 8020 від 19 вересня 2022 року); витягів з Єдиного реєстру досудових розслідувань по п`яти іншим кримінальним провадженням, в яких є заявником ОСОБА_6 , які були внесенні до цього реєстру з 2016 по 2023 рік, за фактом вчинення інших кримінальних правопорушень,

також не спростовують висновків слідчого судді, викладених в оскаржуваній ухвалі, як і доводи, викладені в самій апеляційній скарзі.

Таким чином, подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б були підставою для скасування вказаної ухвали слідчого судді, не вбачається.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 07 жовтня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань у м.Мелітополі щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язання вчинити певні дії, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4