Справа № 370/2782/21
Провадження №1-кп/369/1543/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2025 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі :

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілих ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадженням № 0000448 від 13 серпня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красносілка Чуднівського району Житомирської області, який має вищу освіту, не одружений, фізична особа-підприємець, має на утриманні неповнолітню дитину 2008 р.н., зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий вироком Ірпінського міського суду Київської області від 31.07.2017 за ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 296, ч. ст. 127, ч. 2 ст. 127, ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років, звільнений 07.06.2018 з Бориспільської ВК № 119 на підставі ухвали Бориспільського міського суду Київської області від 30.05.2018 з заміною на виправні роботи на строк 1 (один) рік 4 (чотири) місяці 27 (двадцять сім) днів з утриманням 20 % доходів, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні на обговорення поставлено клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням засобу електронного контролю за місцем реєстрації та проживання обвинуваченого ОСОБА_6 . Захисник наголошував на тому, що ризики у справі є необґрунтованими доказами, зокрема ризик впливу на свідків та потерпілих не підтверджений жодними доказами, наголошував на тому, що згідно з нотаріальною заявою потерпілого ОСОБА_7 у останнього відсутні будь-які претензії до обвинуваченого ОСОБА_6 . Крім того вказував, що обвинувачений ОСОБА_6 не допускав порушень під час перебування під цілодобовим домашнім арештом за місцем свого проживання. Також до клопотання захисник надав докази рівня доходу батьків обвинуваченого, вказував, що обвинувачений має достатні соціальні зв`язки (донька, батьки похилого віку). Захисник також зазначав про необґрунтованість ризику переховування, оскільки обвинувачений не порушував режим перебування на домашньому арешті, без зауважень здійснено всі перевірки працівниками поліції за місцем його проживання під час досудового розслідування. Захисник наголошував на необґрунтованості пред`явленого обвинувачення обвинуваченому ОСОБА_6 за всіма епізодами, зокрема на підтвердження своєї позиції посилався на висновок комісійної судово-медичної експертизи № 122/к від 07.06.2022 року, вказуючи, що цим висновком спростовується кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 115 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав доводи свого захисника в повному обсязі, вказував на тривалий час перебування під вартою. Крім того, обвинувачений зазначав також про необґрунтованість повідомлених йому підозр та обвинувачення, посилаючись на відсутність достатніх і допустимих доказів його вини у справі. Вказував на відсутність будь-яких ризиків у справі. Також просив зменшити розмір застави до помірного з огляду на його майновий стан та стан доходів його родини.

Представник потерпілої ОСОБА_4 заперечила проти клопотання захисника, зазначила, що в клопотанні відсутні будь-які нові доводи щодо зміни ризиків з моменту їх встановлення у справі, вважала клопотання необґрунтованим.

Прокурор проти клопотання захисника заперечив, зазначив, що лише виключний запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає ризикам у справі. Вказував, що всі ризики у справі є реальними, не зменшилися та продовжують існувати, а саме, ризик переховування, впливу на свідків та ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, з огляду на недостатність соціальних зв`язків обвинуваченого, відсутність постійного джерела доходу. Крім того, прокурор зазначив, що клопотання захисника є необґрунтованим та несвоєчасним, оскільки належність та допустимість доказів оцінюється судом в нарадчій кімнаті під час ухвалення остаточного рішення у справі.

Суд, вивчивши наявні матеріали, вислухавши думку учасників процесу, дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання захисника, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Частиною першою статті 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За правилом частини першої статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

За правилом частини першої статті 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Наведені вище положення КПК України свідчать про те, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри, обвинувачення у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України, при тому, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Судовий розгляд у справі триває та не може бути завершений з об`єктивний причин, зокрема, попереднє судове засідання було відкладено для підготовки та розгляду клопотання сторони захисту про недопустимість доказів сторони обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні декількох кримінальних правопорушень, зокрема й у вчиненні особливо тяжкого злочину, маючи непогашену судимість. Суд, враховуючи характер та тяжкість покарання, що кореспондується з характером суспільного інтересу, дані про обвинуваченого, який неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, раніше відбував покарання у виді позбавлення волі, до затримання не мав постійного місця роботи, відновив статус фізичної-особи підприємця під час перебування під цілодобовим домашнім арештом під час досудового розслідування, має на утриманні неповнолітню доньку, а також батьків пенсійного віку, дійшов висновку про те, що у справі продовжують існувати обставини, які виправдовують подальше перебування обвинуваченого під вартою, які не зменшилися на момент розгляду даного клопотання сторони захисту. Зокрема продовжують існувати ризик переховування від суду з метою уникнення покарання, у разі визнання винуватим обвинуваченого в інкримінованих йому злочинах, а також ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, з огляду на те, що обвинувачений раніше судимий за вчинення насильницьких злочинів,а також ризик впливу на свідків та потерпілих, які на даний час у вказаному кримінальному провадженні не допитані.

Таким чином, продовження існування зазначених вище обставин у їх сукупності дає підстави для висновку, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого, а тому запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю за наявних умов є неприйнятним. Підстави для зміни обраного запобіжного заходу відсутні.

Крім того, при прийнятті рішення суд не оцінює досліджені докази в якості підстав для продовження, зміни чи скасування запобіжного заходу, а перевіряє існування ризиків, які є достатніми підставами для обмеження особистої свободи обвинуваченого.

Суд також не знаходить підстав для зменшення, визначеного ухвалою суду від 08.04.2025 року розміру застави, оскільки суд, враховуючи майновий стан обвинуваченого, який є фізичною особою-підприємцем, майновий стан його родини (батьки пенсіонери), стадію кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, дійшов висновку, що застава саме у такому розмірі на даній стадії розгляду справи буде належною гарантією того, що у разі сплати визначеного розміру застави, обвинувачений вирішить не зникати через побоювання втратити заставу. Суд, дійшов висновку, що такий розмір застави є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, з урахуванням тяжкості інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, даних про особу обвинуваченого та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Таким чином, підстави для задоволення клопотання захисника про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт на даній стадії розгляду справи відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 194, 201, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою протягом цього ж строку з дня вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали оголошено 29.05.2025 року о 16 год. 50 хв.

Суддя ОСОБА_1