У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/8071/21

№ 1-кп/183/409/25

11 липня 2025 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0000554 від 04.09.2021 стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська (нині м. Самар) Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

У провадженні Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000554 від 04.09.2021 стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні прокурор подала клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що 04 вересня 2021 року приблизно о 08 годині 30 хвилин він проходив біля будинку АДРЕСА_2 . В цей момент у ОСОБА_5 раптово виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення майна з приміщення вищевказаного будинку за вищевказаною адресою.

Реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_5 , 04 вересня 2021 року приблизно о 08 годині 35 хвилин, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, переліз через паркан та проник на територію вищевказаного домоволодіння, де ОСОБА_5 за допомогою заздалегідь заготовленої металевої фомки, віджав металопластикове вікно у спальній кімнаті, проник до приміщення будинку, звідки таємно викрав золотий ланцюжок 585 проби довжиною 50 см вагою 32 грам, вартістю 30 720 гривень, золотий хрестик 585 проби вагою 2 грами, вартістю 1920 гривень, золотий браслет 585 проби вагою 12,5 грами, вартістю 12000 гривень, золоту ладанку 585 проби вагою 1,5 грам, вартістю 1440 гривень, золоті сережки 585 проби вагою 2 грами, вартістю 1920 гривень, золоті сережки 585 проби вагою 1 грам, вартістю 960 гривень, золотий кулон** 585 проби вагою 1 грам, вартістю 960 гривень, золоте кільце 585 проби вагою ' 1,5 грам, вартістю 1440 гривень, срібні сережки 925 проби с сапфірами синіми камінцями вагою 2 грами, вартістю 192 гривні,, срібні сережки 925 проби з позолотою с раухтопазом вагою 2 грами, вартістю 192 гривні, срібне кільце 925 проби з пластинами золота 585 проби вагою 3 грами, вартістю 288 гривень, срібне кільце 925 проби з позолотою вагою 1,5 грами, вартістю 144 гривні, срібну булавку 925 проби з камінцями вагою 1,5 грами, вартістю 144 гривні.

Після чого, ОСОБА_5 з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду у вигляді вартості викраденого майна в розмірі 52 320 гривень.

Окрім цього, 10 вересня 2021 року приблизно о 10 годині 00 хвилин ОСОБА_5 проходив біля будинку № 57 по вул. Полтавській м. Новомосковська Дніпропетровської області. В цей момент у ОСОБА_5 раптово виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення майна з приміщення вищевказаного будинку за вищевказаною адресою.

Реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_5 , 10 вересня 2021 року приблизно о 10 годині 05 хвилин, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, через незачинену хвіртку проник на територію вищевказаного домоволодіння, де ОСОБА_5 за допомогою заздалегідь заготовленої металевої фомки, віджав металопластикове вікно у спальній кімнаті, проник до приміщення будинку, звідки таємно викрав 4450 доларів США, що в еквіваленті на час вчинення злочину за курсом Національного банку України становить 118932,48 гривень, 400 Євро, що в еквіваленті на час вчинення злочину за курсом Національного банку України становить 12649,60 гривень, золотий ланцюжок 585 проби вагою 2,58 грам, вартістю 2477 гривень, золотий хрестик 585 проби вагою 0,76 грам, вартістю 730 гривень, золотий браслет 585 проби вагою 4,22 грам, вартістю 4051 гривень, золоті сережки 585 проби, вагою 3,1 грам, вартістю 2976 гривень, золотий перстень 585 проби, вагою 1,24 грам, вартістю 1617,08 гривень.

Після чого, ОСОБА_5 з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 значну матеріальну шкоду у вигляді вартості викраденого майна в розмірі 143 433,16 гривень.

Окрім цього, 14 вересня 2021 року приблизно о 10 годині 00 хвилин ОСОБА_5 проходив біля будинку № 29 по вул. Решкутянській м. Новомосковська Дніпропетровської області. В цей момент у ОСОБА_5 раптово виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення майна з приміщення вищевказаного будинку за вищевказаною адресою.

Реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_5 , 14 вересня 2021 року приблизно о 10 годині 05 хвилин, знаходячись біля будинку АДРЕСА_4 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, через незачинену хвіртку проник на територію вищевказаного домоволодіння, де ОСОБА_5 за допомогою заздалегідь заготовленої металевої фомки, віджав металопластикове вікно у спальній кімнаті, проник до приміщення будинку, звідки таємно викрав 25 000 гривень, золотий хрестик 585 проби, вагою 5,87 грам, вартістю 5635 гривень, золотий ланцюжок 585 проби, вагою 4,68 грам, вартістю 4493 гривень, золотий ланцюжок 585 проби вагою ЗО грам, вартістю 28800 гривень, золотий ланцюжок 585 проби вагою 35 грам, вартістю 33 600 гривень, фітнес трекер «Хіаоті Мі Smart Band 4» вартістю 412 гривень.

Після чого, ОСОБА_5 з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду у вигляді вартості викраденого майна в розмірі 97 940 гривень.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України.

В судові засідання, призначені на 12.04.2022, 16.05.2022, 07.06.2022 та 02.08.2022 обвинувачений ОСОБА_5 не з`явився, причини неявки не повідомив, у зв`язку з чим ухвалою Новомосковського міськрайонного суду від 02.08.2022 оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_5 .

На виконання вищезазначеної ухвали Новомосковським РВП ГУНП в Дніпропетровській області 18.08.2022 заведено оперативно-розшукову справу № 13322012 щодо розшуку обвинуваченого ОСОБА_5 , який ухиляється від суду.

Крім того, під час оперативно-розшукових заходів встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 23.04.2022 перетнув державний кордон України в напрямку Республіки Польща та до теперішнього часу в Україну не повернувся.

У зв`язку з вищевикладеним ухвалою Новомосковського міськрайонного суду обвинуваченого ОСОБА_5 оголошено у міжнародний розшук.

Компетентними органами Королівства Данія прийнято рішення про видачу (екстрадицію) правоохоронними органам України громадянина України ОСОБА_5 , який розшукується ГУНП в Дніпропетровській області за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України. Міністерством юстиції України дано доручення щодо проведення процедури видачі (екстрадиції) ОСОБА_5 з Королівства Данія до України від 26.06.2025.

В рамках виконання доручення Міністерства юстиції України, ОСОБА_5 буде поміщено до державної установи «Чортківська установа виконання покарання №26».

Обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами: показаннями потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ; даними протоколу обшуку від 21.09.2021 за місцем проживання ОСОБА_5 ; показаннями підозрюваного ОСОБА_5 ; даними протоколів слідчих експериментів за участю підозрюваного ОСОБА_5 ; даними судово-трасологічних експертиз.

Разом з цим встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 вжив заходів щодо переховування від суду, у зв`язку з чим був оголошений у міжнародний розшук.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що обвинувачений ОСОБА_5 може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки останній вже обґрунтовано обвинувачується у вчиненні чотирьох умисних, тяжких, корисливих кримінальних правопорушень, та може продовжити свою злочинну діяльність, а саме вчиняти інші кримінальні правопорушення.

На підставі викладеного, прокурор вважає, що з урахуванням реальної наявності вказаного ризику забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків можливо лише при обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, запобігання вищезазначеному ризику застосуванням більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 , кожен окремо, заперечували проти обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що у нього відсутні наміри переховуватися від суду.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вирішуючи клопотання прокурора, дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

За положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання доцільності застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги ч. 2 ст. 177 КПК України, відповідно до якої підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Статтею 178 КПК України визначено обов`язок суду, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінити в сукупності всі обставини вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та особу підозрюваного.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Розглядаючи клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судове рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст.177 КПК України.

Стосовно ризику, визначеного п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд погоджується з позицією прокурора щодо ймовірності його виникнення, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, які у відповідності до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами, і за вчинення яких у разі визнання обвинуваченого ОСОБА_5 винуватим, останньому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років. Тому розуміючи наслідки завершення судового розгляду кримінального провадження, ОСОБА_5 може переховуватися від суду з метою ухилення від можливого покарання у виді позбавлення волі.

Окрім цього, суд звертає увагу, що обвинувачений, будучи обізнаним про перебування стосовно нього кримінального провадження в суді, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заяв чи інших повідомлень про місце свого проживання, що стало підставою для оголошення його у розшук і в подальшому міжнародний розшук. Лише в ході оперативно-розшукових заходів за допомогою наданої правової підтримки Міжнародної організації кримінальної поліції (Інтерпол) вдалося встановити місце перебування обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме на території Королівства Данія, з подальшим його переданням органам влади України (забезпечено екстрадицію).

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України, свідчить те, що обвинувачений ОСОБА_5 може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки останній вже обґрунтовано обвинувачується у вчиненні чотирьох умисних, тяжких, корисливих кримінальних правопорушень, та може продовжити свою злочинну діяльність, а саме вчиняти інші кримінальні правопорушення.

При застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає, що прокурором доведено той факт, що інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні та визнаним судом доведеними.

Суд враховує наявність в обвинуваченого ОСОБА_5 місця реєстрації та проживання, однак суд враховує також і вагомість наданих в обґрунтування клопотання доказів, вік та стан здоров`я обвинуваченого, які не вказують на неможливість застосування запобіжного заходу, про який просить прокурор. Означене є беззаперечною підставою для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну зі спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Розглядаючи питання щодо застосування застави, суд виходить з того, що ч. 3 ст. 183 КПК України покладає на слідчого суддю, суд обов`язок при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

При визначенні розміру застави суд враховує майновий стан обвинуваченого, те що він обвинувачується у вчиненні тяжких корисливих злочинів, положення п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, якими визначено межі розміру застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину. Однак, суд враховує також і дані про особу обвинуваченого, обставини кримінальних правопорушень, ризики, встановлені під час розгляду клопотання, внаслідок чого доходить висновку, що з огляду на характер інкримінованих правопорушень, майнового стану обвинуваченого, застава у межах, встановлених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме на рівні максимальної межі, здатна забезпечити виконання особою, що обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, покладених на неї обов`язків. Внаслідок чого суд визначає заставу у вигляді 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У разі внесення за обвинуваченого застави, суд вважає, що на обвинуваченого повинні бути покладені обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, відповідно до встановлених ризиків.

Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_5 перебуває в Державній установі «Чортківська установа виконання покарання № 26», яка розташована за адресою: Тернопільська область, м. Чортків, вул. Лесі Українки, 3. У зв`язку з тим, що через технічні причини та переривання Інтернет зв`язку виникають труднощі у забезпеченні участі обвинуваченого в судовому засіданні в режимі відеоконференції, не можливий розгляд вказаного кримінального провадження. Тому, суд вважає, що є необхідність перевести обвинуваченого з Державної установи «Чортківська установа виконання покарання № 26» до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» для забезпечення його участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання про переведення обвинувачених з однієї Державної установи до іншої у зв`язку з розглядом справи в суді.

Отже, враховуючи те, що участь обвинуваченого у судовому засіданні є обов`язковою, суд дійшов висновку про необхідність переведення обвинуваченого ОСОБА_5 з Державної установи «Чортківська установа виконання покарання № 26» до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» для подальшого конвоювання до Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області для забезпечення його участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 194, 314, 350, 331, 371, 376, 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 08 вересня 2025 року.

Визначити заставу у вигляді 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 гривень 00 копійок, які можуть бути внесені обвинуваченим або заставодавцем на відповідний рахунок до спливу терміну тримання під вартою.

Роз`яснити, що обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у визначеному судом розмірі протягом дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При внесенні суми застави у визначеному судом розмірі, обвинувачений підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави, на обвинуваченого ОСОБА_5 покласти такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області;

- не відлучатися цілодобово без дозволу суду з місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , окрім випадків необхідності запобігання загрози життю та здоров`ю, тобто необхідності звернення за медичною допомогою та у зв`язку з можливими заходами під час дії воєнного стану;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у цій ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави має бути наданий уповноваженій службовій особі установи, де перебуватиме обвинувачений.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, яка не може тривати більше одного робочого дня, уповноважена службова особа установи, де перебуватиме обвинувачений, негайно має здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити письмово Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

З моменту звільнення з-під варти у разі внесення застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі якщо він будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього цією ухвалою обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Перевести обвинуваченого ОСОБА_5 з Державної установи «Чортківська установа виконання покарання № 26» до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань №4» для подальшого конвоювання до Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області для забезпечення його участі у судовому розгляді кримінального провадження № 0000554 від 04.09.2021 стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України.

Копію ухвали направити для виконання начальнику Державної установи «Чортківська установа виконання покарання № 26».

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складено і оголошено 14 липня 2025 року о 08 годині 10 хвилин.

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Оскарження ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання та не зупиняє судовий розгляд кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1