Справа № 740/2221/17
Провадження № 1-кс/740/432/25
УХВАЛА

14 травня 2025 року м. Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині клопотання слідчої у кримінальному провадженні заступника начальника СВ Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного у кримінальному провадженні за № 00001199 від 17.07.2015 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для участі у розгляді клопотання про застосування стосовного нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

Слідча у кримінальному провадженні заступник начальника СВ Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного у кримінальному провадженні за № 00001199 від 17.07.2015 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для участі у розгляді клопотання про застосування стосовного нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання мотивовано тим, що 21.05.2015 близько 22:00 год ОСОБА_5 прибув на територію подвір`я АДРЕСА_1 . Переконавшись, що господаря не має вдома та за його діями ніхто не спостерігає, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у приміщення господарського призначення, що належить ОСОБА_6 , переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок майна ОСОБА_6 , доводячи свої злочинні наміри до кінця, ОСОБА_5 розбив вікно літньої кухні, через яке потрапив всередину цього приміщення, таким чином проникнувши до нього, звідки таємно викрав гроші в сумі 900 грн, що належать ОСОБА_6 , після чого з місця вчинення злочину зник, утримуючи при собі викрадене, чим останньому спричинено матеріальної шкоди.

Відомості за фактом 17.07.2015 внесено до ЄРДР за №0001199 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

13.04.2017 ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

У зв`язку із неявкою до органу досудового розслідування, 31.05.2017 підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в розшук.

Ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24.07.2024 надано дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 , терміном дії на шість місяців.

На підставі ухвали слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 03.02.2025 у задоволенні клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 відмовлено. Відмову обгрунтовано тим, що діяння, вчинене ОСОБА_5 , а саме крадіжка на суму 900 грн, відповідно до змін в законодавстві є дрібною та не кримінально караною, а тому відсутні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно останнього.

Разом з цим, відповідно до ч. 4 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої цієї статті, здійснюється прокурором, якщо підозрюваний проти цього не заперечує. За відсутності згоди підозрюваного кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених главою 36-1 цього Кодексу.

У ході досудового розслідування вжито заходів для повідомлення ОСОБА_5 про необхідність прибуття до слідчого підрозділу Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області, зокрема і для надання згоди щодо закриття кримінального провадження відносно нього на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України. Однак, за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_5 не з`являється, за викликом слідчого не прибуває, переховується від органу досудового розслідування, що свідчить про відсутність згоди підозрюваного на даному етапі досудового розслідування, та необхідність продовження досудового розслідування в загальному порядку.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 189 КПК України досудовим розслідуванням зібрано достатньо фактичних даних, які вказують на те, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування, а тому виникає необхідність у затриманні останнього з метою приводу до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки у даному випадку до останнього не може бути застосовано більш м`який запобіжний захід.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у ньому.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, якими клопотання обґрунтовується, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 189 КПК України слідчий суддя відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що:

1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;

2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у ст. 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання щодо доведеності прокурором наявності обставин, які вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, слідчий суддя виходить з такого.

Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. 09 серпня 2024 року набрав чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886- IX, яким було внесено зміни до законодавчих актів України, в тому числі до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Дрібне викрадення чужого майна». У зв`язку зі змінами, внесеними до ст. 51 КУпАП Законом України №3886-IХ від 18.07.2024, після 09 серпня 2024 року, дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Відповідно частини 1 статті 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію в часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Отже, внесені законодавцем зміни до ст. 51 КУпАП призвели до декриміналізації дій за викрадення чужого майна, якщо його вартість становить менше ніж 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 пункту 169.1 ст. 169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку. Станом на 01.01.2025 розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» становив 3028,00 грн.

Згідно з абз. 2 ч. 4 ст. 132 КПК України з моменту втрати чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення, передбачених п.п. 3-4-1,8,9 ч. 2 ст. 131 цього Кодексу, припиняє свою дію. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених п.п. 3-4-1,6-9 ч. 2 ст. 131 цього Кодексу, не допускається, якщо під час кримінального провадження втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, крім випадків накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

На момент розгляду клопотання про дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, діяння, що інкримінуються підозрюваному, не є кримінально караним, тому не допускається застосування запобіжного заходу, передбаченого п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України (зокрема, тримання під вартою підозрюваного).

Відповідно до вимог практики Європейського суду з прав людини затримання особи може бути виправданим лише за дотримання трьох умов: законності, наявності легітимної мети та пропорційності. Клопотання не відповідає умовам трискладового тесту.

По-перше, відсутня законна підстава для затримання ОСОБА_5 ,, оскільки вчинені діяння (крадіжка на суму 900 грн вчинена у 2015 році) згідно з чинним законодавством більше не є кримінальним правопорушенням. ЄСПЛ неодноразово зазначав, що застосування кримінальної відповідальності за дії, які були декриміналізовані, неприпустиме. У справі "Kafkaris v. Cyprus" (№ 21906/04, 2008) ЄСПЛ підкреслив, що застосування кримінальної відповідальності за дію, яка на момент розгляду не є злочином, порушує принцип правової визначеності (legal certainty).

По-друге, у клопотанні відсутні докази необхідності застосуваня запобіжного заходу у виді тримання під вартою після затримання. Немає даних про спроби особи ухилятися від слідства, впливати на свідків або знищувати докази. Також відсутні підстави вважати, що особа може становити загрозу для суспільства. ЄСПЛ у своїй практиці підкреслював, що запобіжні заходи мають ґрунтуватися на конкретних фактах, а не на припущеннях. У справі "Letellier v. France" (№ 12369/86, 1991) ЄСПЛ зазначив, що запобіжний захід має ґрунтуватися на конкретних фактах, а не на абстрактних припущеннях.

По-третє, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою після затримання було б явно непропорційним. ОСОБА_5 є особою літнього віку (близько 60 років), ймовірно має інвалідність, що робить його затримання та подальше тримання під вартою особливо жорстоким. ЄСПЛ неодноразово визнавав подібні випадки порушенням прав людини. У справі "Tkachevy v. Ukraine" (№ 39458/14, 2021) ЄСПЛ визнав, що утримання під вартою особи з серйозними проблемами зі здоров`ям може становити порушення ст. 3 ЄКПЛ (заборона катувань).

Враховуючи викладене, задоволення клопотання про затримання призвело б до порушення: права на свободу (ст. 5 ЄКПЛ), заборони жорстокого поводження (ст. 3 ЄКПЛ) та принципу правової визначеності (ст. 7 ЄКПЛ).

З огляду на це, слідчий суддя відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 188-191, 309, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчої у кримінальному провадженні заступника начальника СВ Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного у кримінальному провадженні за № 00001199 від 17.07.2015 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для участі у розгляді клопотання про застосування стосовного нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7