Справа № 946/4813/25
Провадження № 1-кп/946/418/25
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України

30 червня 2025 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у місті Ізмаїлі Одеської області в залі суду у порядку спрощеного провадження обвинувальний акт з доданими до нього матеріалами, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000140, за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ізмаїла Одеської області, громадянина України, із середньою освітою, пенсіонера, не працюючого, неодруженого, інваліда III групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

15.08.2024 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ст. 126-1 Кримінального кодексу України (далі КК України) до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, та із застосуванням відповідно до вимог ст. 91-1 КК України обмежувальних заходів на строк три місяці;

19.08.2024 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 1 ст. 125 КК України до громадських робіт на строк сто п`ятдесят годин,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

В С Т А Н О В И В:

I. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19.08.2024 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, та йому призначено покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин. 31.03.2025 вищезазначений вирок суду, який набрав законної сили, надійшов для виконання до Ізмаїльського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області (далі Ізмаїльський РВ № 1 філії ДУ «Центр пробації в Одеській області). 07.04.2025 посадовими особами Ізмаїльського РВ № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_2 належним чином ознайомлено з порядком та умовами відбуття призначеного покарання у виді громадських робіт, та попереджено про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від відбування громадських робіт. В той же день ОСОБА_2 отримав направлення Ізмаїльського РВ 1 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області для відбування покарання в комунальному закладі позашкільної освіти Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області «Станція юних натуралістів». Директором комунального закладу позашкільної освіти Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області «Станція юних натуралістів» 08.04.2025 видано розпорядження № 05, згідно з яким ОСОБА_2 прийнято до відбуття 150 годин громадських робіт, визначено перелік робіт, та затверджено графік роботи. 10.04.2025 ОСОБА_2 відпрацював 4 години згідно з графіком. Надалі, ОСОБА_2 , діючи умисно, з метою ухилення від відбування призначеного судом покарання, без поважних причин у період з 11.04.2025 по 21.04.2025 жодного разу не вийшов на виконання суспільно корисних робіт. 25.04.2025 Ізмаїльським РВ № 1 філії ДУ «Центр пробації в Одеській області винесено попередження ОСОБА_2 про наслідки невиконання вироку. Однак ОСОБА_2 , будучи належним чином ознайомленим з порядком та умовами відбування призначеного судом покарання, письмово попередженим про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від відбування громадських робіт, діючи умисно, передбачаючи наслідки своїх протиправних дій, продовжив ухилятися від відбування покарання у виді громадських робіт, що виразилось у невиході більше двох разів протягом місяця без поважних причин, та починаючи з 11.04.2025 по 30.04.2025, маючи реальну можливість виконувати визначене йому судом покарання, злісно ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.389 КК України ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських чи виправних робіт.

II. Стаття (частина статті) КК України, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

« Стаття 389. Ухилення від покарання, не пов`язаного з позбавленням волі

…

2. Ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських чи виправних робіт, -

карається пробаційним наглядом на строк до трьох років або обмеженням волі на той самий строк».

III. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України, кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Оскільки санкцією ч. 2 ст. 389 КК України передбачено основне покарання, не пов`язане з позбавленням волі, то кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 389 КК України є кримінальним проступком.

Згідно з ч. 2 ст. 381 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

В порядку ч. 1 ст. 302 КПК України, до обвинувального акта долучено клопотання прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, оскільки ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згоден на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

На виконання вимог ч. 3 ст. 302 КПК України, до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні додані:

1) письмова заява підозрюваного ОСОБА_2 , складена у присутності захисника ОСОБА_4 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;

2) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним ОСОБА_2 своєї винуватості.

За змістом ч. 1, 2 ст. 382 КПК України, суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому ч. 4 ст. 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи, що учасники судового провадження не оспорюють встановлені під час дізнання обставини, і згодні з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду за відсутності учасників судового провадження), про що свідчать їх відповідні письмові клопотання та заява, суд, вивчивши обвинувальний акт відносно ОСОБА_2 , та додані до нього матеріали, які містять належні, допустимі, достовірні та достатні докази, оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України, дійшов висновку про відсутність необхідності призначати розгляд у судовому засіданні обвинувального акта, викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, та про наявність підстав для ухвалення вироку відносно ОСОБА_2 у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду за відсутності учасників судового провадження).

Оцінені судом додані до обвинувального акта матеріали також дають підстави для висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 , про винуватість останнього у його вчиненні, про наявність фактичних підстав для визнання ним винуватості та про відповідність встановлених органом досудового розслідування обставин наявним матеріалам досудового розслідування та формулюванню обвинувачення, визнаного судом доведеним. Суд також погоджується з кваліфікацією дій обвинуваченого за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.

IV. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , суд відносить щире каяття.

Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті про наявність обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_2 , та які відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК України підлягають доказуванню саме прокурором. З огляду на положення ст. 337 КПК України, суд позбавлений можливості додатково встановлювати та враховувати обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , та які в обвинувальному акті не зазначені, а також які прокурором не доказувалися, оскільки це погіршить становище обвинуваченого.

V. Мотиви призначення покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд, керуючись ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_2 вчинив умисний кримінальний проступок.

Згідно з медичною довідкою ОСОБА_2 знаходиться під наглядом лікаря-нарколога з діагнозом: «Психічно-поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності», під наглядом лікаря-психіатра не перебуває. Відповідно до пенсійного посвідчення, ОСОБА_2 є інвалідом III групи довічно.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги обставини, причини та наслідки вчинення кримінального правопорушення, а також відомості, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_2 , суд, виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вважає, що ОСОБА_2 слід призначити покарання у виді обмеження волі.

Суд переконаний у тому, що визначена міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, і таке покарання призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять в нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Суд також враховує, що кримінальне правопорушення за цим вироком ОСОБА_2 вчинив після ухвалення вироку Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.08.2024, яким він засуджений за ст. 126-1 КК України до позбавлення волі на строк один рік, та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на два роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, та застосуванням відповідно до вимог ст. 91-1 КК України обмежувальних заходів на строк три місяці, а також до повного відбуття покарання, призначеного йому вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19.08.2024, яким він засуджений за ч. 1 ст. 125 КК України до громадських робіт на строк сто п`ятдесят годин.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 24.04.2025 постановлено вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.08.2024 виконувати самостійно від вироку Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19.08.2024.

Суд також враховує правову позицію Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладену у постанові від 14.06.2021 у справі №443/806/19, згідно з якою якщо особа вчинила принаймні одне кримінальне правопорушення після постановлення двох попередніх вироків, які виконуються самостійно, і останнім (третім) вироком особі призначається покарання, яке належить відбувати реально, припиняється окреме виконання обох попередніх вироків. Правовою підставою такого припинення щодо першого вироку є положення ч. 3 ст. 78 та ст. 71 КК України, а правовою підставою припинення виконання другого вироку положення ст. 71 КК України. Остаточне покарання в такому випадку особі призначається на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, з урахуванням покарань, призначених за всіма (трьома) вироками.

Згідно з п.п. "б", "г" п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, вісім годин громадських робіт.

Отже, в силу положень ст. 71 КК України, ОСОБА_2 слід призначити покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутих частин покарань за попередніми вироками, за правилами, встановленими ст. 72 КК України.

VI. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 у даному кримінальному провадженні не затримувався та під вартою не тримався, запобіжні заходи відносно нього не застосовувалися.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження також не застосовувалися.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. 369-371, 373-375, 381-382 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

1. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

2. В силу ст. 71 КК України, до призначеного покарання за цим вироком частково приєднаті невідбуті частини покарань за вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 15.08.2024 та вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19.08.2024, та остаточно призначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за правилами ст. 72 КК України, покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 5 (п`ять) місяців.

3. З набранням вироком законної сили ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримати та взяти під варту.

4. Строк покарання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді позбавлення волі обчислювати з моменту його затримання та взяття під варту за цим вироком.

5. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

6. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

7. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

8. Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду

Одеської області ОСОБА_1