УХВАЛА

ІМЕНЕМ КРАЇНИ

28 січня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого слідчого управління Головного управління СБ України у місті Києві та Київській області ОСОБА_5 , погодженого прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000560 від 26 липня 2024 року відносно підозрюваної:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки РФ, уродженки м. Москва РФ, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених частиною 2 статті 255, частиною 4 статті 28 частиною 3 статті 161, частиною 6 статті 111-1 Кримінального кодексу України, -

в с т а н о в и в:

Слідчий за погодженням з прокурором, в порядку статті 40 КПК України, звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_6 .

Клопотання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подане в рамках кримінального провадження № 000560 від 26 липня 2024 року, відповідає вимогам статей 183, 184 КПК України.

Подане клопотання обґрунтовується тим, що слідчими Слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області, під час досудового розслідування встановлено, що починаючи з лютого 2014 року російські релігійні центри вчиняють дії, спрямовані на шкоду інформаційній безпеці України, та надають допомогу російській федерації в проведенні підривної діяльності проти України.

Відповідно до матеріалів клопотання, громадянин України ОСОБА_7 , дії якого координувались представниками держави-агресора (координатори - голова синодального відділу із взаємин церкви з суспільством та ЗМІ московського патріархату, головний редактор пропагандистського журналу «Фома» ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які є громадянами рф), вирішив створити злочинну організацію з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів.

Основною метою створення злочинної організації, ОСОБА_7 визначив вчинення дій, спрямованих на шкоду інформаційній безпеці України, та надання допомоги російській федерації в проведенні підривної діяльності проти України шляхом проведення інформаційно-психологічних спеціальних операцій з метою розпалювання міжрелігійної ворожнечі та ненависті, дестабілізації релігійної ситуації та формування негативного іміджу України на міжнародній арені шляхом поширення в українських та іноземних ЗМІ фейкових меседжів про масові гоніння вірян УПЦ МП.

Злочинна організація створена під виглядом т.зв. «медійного релігійного блоку», до складу якого увійшли три організовані злочинні групи, які забезпечили роботу наступних медійних ресурсів:

- «Інформаційне агентство «Перший Козацький», головний редактор - ОСОБА_10 . Платформа охоплює спільноту в соціальних мережах, телеграм-канал, YouTube-канал;

- «Спілка православних журналістів», керівники - ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Інформаційний ресурс на системній основі використовується для публікації викривленої інформації щодо процесу юридичного переходу УПЦ до ПЦУ, а також дублюється на інших ресурсах підконтрольних УПЦ та РПЦ, в т.ч. не федеральних каналах росії;

- «Миряни», керівник - ОСОБА_13 . На вказаному медіа-ресурсі висвітлюються типові провокативні наративи російських ЗМІ з метою маніпулювання суспільною свідомістю та в подальшому використовуються, як інформаційна основа для пропагандистських статей, які поширювалися за єдиним задумом російськими провладними медіа-структурами в рамках проведення інформаційно-психологічних спеціальних операцій в Україні.

Задля ефективного функціонування злочинної організації, ОСОБА_7 визначив себе як керівника.

Встановлено, що ОСОБА_7 , використовує групи (закриті) в соціальній мережі Telegram для надання вказівок основним членам злочинної організації.

При цьому, ОСОБА_7 за допомогою керівника «Спілки православних журналістів» ОСОБА_11 розробив план злочинної діяльності, який, зокрема, полягав у створенні трьох окремих злочинних груп, об`єднаних спільним злочинним умислом, залученні до зазначеної протиправної діяльності необхідної кількості учасників злочинної організації, розподілі функцій та ролей кожного, вжиття заходів конспірації, стратегію підривної діяльності в інформаційній сфері, силового та юридичного прикриття злочинної діяльності.

З метою ефективного функціонування стійкого злочинного об`єднання, ОСОБА_7 вирішив залучити до його складу осіб, з якими підтримував тісні, довірливі відносини, зокрема, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , яким довів до відома злочинний план та визначивши роль організаторів відокремлених підрозділів (організованих злочинних груп), які входять до складу злочинної організації, роль активних учасників злочинної організації та безпосередніх виконавців вчинюваних злочинів.

При цьому, ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , усвідомлюючи протиправність даної пропозиції, добровільно і свідомо надали згоду, увійшовши до складу злочинної організації.

Вказані члени злочинної організації безпосередньо приймають участь у формуванні стратегії вчинення дій, спрямованих на шкоду інформаційній безпеці України, та наданні допомоги російській федерації в проведенні підривної діяльності проти України, юридичного і силового забезпечення цих процесів.

У подальшому, з метою реалізації злочинного плану виникла необхідність залучення більшої кількості осіб до злочинної діяльності. З цією метою ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , в різний період часу підшукали ОСОБА_15 , ОСОБА_6 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , яким запропонували взяти участь у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, на що останні погодились, тим самим добровільно і свідомо увійшли до складу злочинної організації, надавши свою згоду на спільну злочинну діяльність.

Таким чином ОСОБА_6 , органом досудового розслідування, підозрюється:

- в участі в злочинній організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 255 КК України;

- в розпалюванні релігійної ворожнечі та ненависті вчиненому злочинною організацією, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 161 КК України;

- здійсненні інформаційної діяльності у співпраці з державою-агресором спрямованої на підтримку держави-агресора та на уникнення нею відповідальності за збройну агресію проти України, за відсутності ознак державної зради, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України.

Відповідно до матеріалів клопотання підозрювана ОСОБА_6 , будучи активним учасником злочинної організації, згідно з розподілом ролей, виконувала наступні функції: готувала та публікувала інформаційні матеріали з метою проведення підривної діяльності в інформаційній сфері; проводила інформаційну діяльність направлену на розпалювання релігійної ворожнечі та ненависті; публікувала матеріали з закликами щодо зміни меж території або державного кордону України; виправдовувала, визнавала правомірною збройну агресію рф проти України; здійснювала інформаційну діяльність у співпраці з державою-агресором, спрямовану на її підтримку.

Серед іншого у провину підозрюваній, відповідно до матеріалів клопотання та пред`явленої підозри ставиться наступне.

Досудовим розслідуванням установлено, що 14 січня 2023 року на виконання розробленого єдиного злочинного плану, діючи умисно у складі злочинної організації, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу спрямованого проти основ національної безпеки України, а саме розпалювання релігійної ворожнечі для формування у суспільстві потрібної точки зору для підтримки держави агресора, антиукраїнської пропаганди та дискредитації України, підриву довіри до українського патріотичного суспільства, повернення України в зону релігійного, культурного та політичного впливу росії, ОСОБА_7 , будучи керівником злочинної організації, надав вказівку ОСОБА_12 та ОСОБА_6 підготувати текст публікації «В ПЦУ анонсировали «службу» в ІНФОРМАЦІЯ_2 » та розмістити її на сторінці медіа-ресурсу «ІНФОРМАЦІЯ_11» ( ІНФОРМАЦІЯ_3 поширити інформацію, яка сприятиме російській федерації, шляхом розпалювання релігійної ворожнечі.

В подальшому, на виконання вказівки ОСОБА_6 , будучи активним учасником злочинної організації, підготувала публікацію та ІНФОРМАЦІЯ_4 о 15:02 з використанням псевдоніму « ОСОБА_19 » розмістив на сторінці медіа-ресурсу «ІНФОРМАЦІЯ_11» ( ІНФОРМАЦІЯ_3 під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ( ІНФОРМАЦІЯ_6

Зазначена інформація згідно висновку експертів № 23309/23-36/23310/23-61 від 02.02.2024 року є такою, що спрямована на приниження честі і гідності духовенства та вірян ПЦУ у зв`язку з їхніми релігійними переконаннями, а також на формування неприязні до них та до представників Вселенського патріархату.

Додатково органом досудового розслідування встановлено, що 25 лютого 2023 року на виконання розробленого єдиного злочинного плану, діючи умисно у складі злочинної організації, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу спрямованого проти основ національної безпеки України, а саме розпалювання релігійної ворожнечі для формування у суспільстві потрібної точки зору для підтримки держави агресора, антиукраїнської пропаганди та дискредитації України, підриву довіри до українського патріотичного суспільства, повернення України в зону релігійного, культурного та політичного впливу росії, ОСОБА_7 , будучи керівником злочинної організації, надав вказівку ОСОБА_12 та ОСОБА_6 підготувати текст публікації «В Белгородке опечатали храм УПЦ» та розмістити її на сторінці медіа-ресурсу «ІНФОРМАЦІЯ_11» ( ІНФОРМАЦІЯ_3 поширити інформацію, яка сприятиме російській федерації, шляхом розпалювання релігійної ворожнечі.

В подальшому, на виконання вказівки ОСОБА_6 , будучи активним учасником злочинної організації, підготувала публікацію та ІНФОРМАЦІЯ_7 о 10:38 з використанням псевдоніму « ОСОБА_19 » розмістив на сторінці медіа-ресурсу «ІНФОРМАЦІЯ_11» ( ІНФОРМАЦІЯ_3 під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_8 » ( ІНФОРМАЦІЯ_9

Зазначена інформація згідно висновку експертів № 23309/23-36/23310/23-61 від 02.02.2024 року є такою, що спрямована на приниження честі і гідності духовенства та вірян ПЦУ у зв`язку з їхніми релігійними переконаннями, а також на формування неприязні до них та до представників Вселенського патріархату.

Окрім того досудовим розслідуванням установлено, що 01 квітня 2023 року на виконання розробленого єдиного злочинного плану, діючи умисно у складі злочинної організації, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу спрямованого проти основ національної безпеки України, а саме розпалювання релігійної ворожнечі для формування у суспільстві потрібної точки зору для підтримки держави агресора, антиукраїнської пропаганди та дискредитації України, підриву довіри до українського патріотичного суспільства, повернення України в зону релігійного, культурного та політичного впливу росії, ОСОБА_7 , будучи керівником злочинної організації, надав вказівку ОСОБА_12 та ОСОБА_6 підготувати текст публікації «ІНФОРМАЦІЯ_13» та розмістити її на сторінці медіа-ресурсу «ІНФОРМАЦІЯ_11» (ІНФОРМАЦІЯ_12/), поширити інформацію, яка сприятиме російській федерації, шляхом розпалювання релігійної ворожнечі.

В подальшому, на виконання вказівки ОСОБА_6 , будучи активним учасником злочинної організації, підготувала публікацію та ІНФОРМАЦІЯ_4 о 17:51 з використанням псевдоніму « ОСОБА_19 » розмістив на сторінці медіа-ресурсу «ІНФОРМАЦІЯ_11» ( ІНФОРМАЦІЯ_3 під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_15 » (ІНФОРМАЦІЯ_14).

Зазначена інформація згідно висновку експертів № 23309/23-36/23310/23-61 від 02.02.2024 року є такою, що спрямована на приниження честі і гідності духовенства та вірян ПЦУ у зв`язку з їхніми релігійними переконаннями, а також на формування неприязні до них та до представників Вселенського патріархату.

Також, згідно висновку експертів № 23309/23-36/23310/23-61 від 02.02.2024 року:

-Інформаційна діяльність редакторів та авторів публікацій, з огляду на зміст поширюваних інформаційних матеріалів та контекст їх розповсюдження, спрямована на шкоду державній та інформаційній безпеці України.

Інформаційна діяльність редакторів та авторів публікацій, відображена у тексті переписки в чаті під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_16» в месенджері «Telegram», та увідеоматеріалах, розповсюджених на сторінках медіа-ресурсу «ІНФОРМАЦІЯ_11» і у відеохостингу «You Tube», - містить ознаки підтримки держави-агресора шляхом поширення відповідних за змістом ідеологем та наративів і представлення збройної агресії Російської Федерації проти України як такої, що була викликана неправомірними діями українського політичного керівництва і здійснюваною ним внутрішньою і зовнішньою політикою.

12.03.2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 111-1, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 161 КК України та викликано на допит в якості підозрюваної.

Викликана належним чином, 18.03.2024 року, 19.03.2024 року та 20.03.2024 року ОСОБА_6 на допит в якості підозрюваної не з`явилася та не повідомила поважних причин свого неприбуття.

Разом з тим, враховуючи, що встановити фактичне місцезнаходження підозрюваної ОСОБА_6 не виявилося за можливе, 30.03.2024 ОСОБА_6 оголошено у міжнародний розшук.

У клопотанні поставлене питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 , у вигляді тримання під вартою, у зв`язку із існуванням ризиків: переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та/або суду; здійснення впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 1 статті 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, його захисника, крім випадків, передбачених частиною 6 цієї статті.

Згідно частини 6 статті 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає можливим здійснювати розгляд клопотання за відсутності підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_10 .

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, оскільки підозрювана не ухиляється від участі в розгляді вказаного клопотання, а є громадянкою іншої держави, а тому не має можливості з`явитись на виклик слідчого.

Згідно частини 4 статті 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Вислухавши думку прокурора та захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладення на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні чи перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

В ході судового розгляду клопотання встановлено, що пред`явлена органами досудового розслідування підозра ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 111-1, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 161 КК України, відповідає вимогам статей 276-278 КПК України.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 6 ст. 111-1, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 161 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення вищевказаного кримінально правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої їй підозри.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

На обґрунтування пред`явленої ОСОБА_6 підозри, слідчим надані зібрані під час досудового розслідування докази, які на думку слідчого судді, обґрунтовано свідчать про причетність підозрюваної ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, яке розслідуються.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Так, в ході судового розгляду клопотання знайшли своє підтвердження ризики переховування від органів досудового розслідування, у якому вона підозрюється, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до дванадцяти років, тривалий час перебуває у розшуку, оскільки переховується від органів слідства та суду за межами України.

Крім того, слідчий суддя вважає доведеним ризики незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою перешкоджання надання останніми повних та достовірних показань щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland N 7/03 від 04.05.2006) Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання. Крім того, Європейський суд з прав людини вважає за необхідне, щоб підстави, наведені владою на обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді позбавлення свободи, були доповнені конкретними фактами стосовно підозрюваного, а мотиви за обставинами справи могли вбачатися переконливими та відповідними.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини та враховуючи особу підозрюваної ОСОБА_6 , її майновий та сімейний стан, обставини вчиненого нею кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованого їй злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, тому з урахуванням наявних ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність обрання підозрюваній ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до частини 6 статті 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, після затримання підозрюваної ОСОБА_6 , яка з 30 березня 2024 року перебуває у розшуку, і не пізніше як через 48 годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваної повинен розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 177, 193, 194, 196, 309, 369, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання - задовольнити.

Обрати підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжній захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до частини 6 статті 193 КПК України після затримання підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і не пізніше як через 48 годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного повинен розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого слідчого управління Головного управління СБ України у місті Києві та Київській області ОСОБА_5 та прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 ..

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1