Справа № 357/5940/25
У Х В А Л А

про домашній арешт

25 квітня 2025 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_5 , затверджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Біла Церква Київської області, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2002 року, за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ст. 70 КК України позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, від відбування покарання звільнений, на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком 3 роки;

- вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 червня 2003 року, за ч. 3 ст. 185 ст. 71 КК України позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців;

- вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 04 червня 2009 року, за ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.3 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 3 (три) місяці;

- вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2014 року, за ч. 3 ст. 185, ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ст. 70, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців;

- вироком Оболонського районного суду м. Києва від 25 січня 2021 року, за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців;

- вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 січня 2022 року, за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

- вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 січня 2022 року, за ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;

- вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 січня 2024 року, за ч. 1 ст. 309 КК України до обмеження волі на строк 3 (три) роки, від відбування показання звільнений, на підставі ст.75 КК України, з іспитовим строком 2 (два) роки;

- вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05 лютого 2024 року, за ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України обмеження волі на строку 5 (п`ять) років, від відбування показання звільнений, на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком 3 (три) роки;

- вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 квітня 2024 року, за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

- вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 серпня 2024 року, за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст.185, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70, ст. 71, 72 до позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 3 (три) місяці. Від відбування якого звільнений за ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03 лютого 2025 року, у зв`язку з усуненням караності діяння на підставі Закону України № 3886-IX від 18 липня 2024 року, вважається засудженим за ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України до обмеження волі на строк 5 (п`ять) років, звільнений від відбування покарання, на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком 3 (три) роки,

підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000575, яке внесене до ЄРДР 01 березня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

У С Т А Н О В И В:

до слідчого судді надійшло клопотання слідчого ОСОБА_5 у якому він просив:

1) обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту, із забороною залишати житло в нічний час з 22:00 год. до 06:00 год., в межах строку досудового розслідування;

2) згідно з ч. 5 ст. 194 КПК України, визначити ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати до кабінету слідчого слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області по вул. Привокзальна, 3, м. Біла Церква, Київська область, за першим викликом, а також до прокурора, або суду, залежно від стадії кримінального провадження, для проведення процесуальних дій;

- у нічний час з 22:00 год. до 06:00 год. не відлучатися із місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

3) контроль за виконанням обов`язків покласти на службу превенції Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, на території якого проживає ОСОБА_4 .

Необхідність застосування такого запобіжного заходу, слідчий ОСОБА_5 мотивував тим, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними на досудовому розслідуванні доказами.

Слідство вважає, що без запобіжного заходу, підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки останній підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, що може спонукати його до зміни місця проживання з метою уникнення таких несприятливих для нього наслідків.

Крім цього, до таких дій підозрюваного ОСОБА_4 може спонукати відсутність постійного джерела доходів, місця роботи, сім`ї, міцних соціальних зв`язків.

Також, підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення. Такого висновку слідство дійшло, зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, у тому числі, до реальних строків покарання і після звільнення з місць позбавлення волі належних висновків для себе не зробив, проігнорував встановлені законом норми поведінки в суспільстві та знову підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину проти власності, що свідчить про відсутність будь-яких стримуючих факторів щодо вчинення протиправної поведінки.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 достовірно знаючи про воєнний стан на території України, усвідомлюючи складний період в житті української нації протиставив себе державі, суспільному порядку та моральності, проявив зверхність по відношенню до оточуючих, що свідчить про наявність у нього морального бажання та схильності до вчинення інших кримінальних правопорушень.

Слідчий ОСОБА_5 вважає, що оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не працевлаштований, не має стійких соціальних зв`язків, а відтак може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити спроби переховування від органу досудового розслідування/суду, останньому необхідно обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час.

Слідчий суддя заслухавши прокурора, який підтримав клопотання, а також підозрюваного, який проти його задоволення не заперечував, дослідивши надані матеріали з кримінального провадження, дійшла до висновку, що підозрюваному ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: (1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; (2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; (3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: (1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; (2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; (3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; (4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; (5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; (6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; (7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; (8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; (9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; (10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; (11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; (12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Отже, слідчий суддя, під час розгляду питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний перевірити наявність в особи процесуального статусу підозрюваного; обґрунтованість пред`явленої підозри; наявність підстав вважати, що підозрюваний може вчинити одну з дій, передбачених ст. 177 КПК України і на яку посилається прокурор; недостатність більш м`яких запобіжних заходів, для попередження однієї з дій, передбачених ст. 177 КПК України та врахувати, обставини, перелік яких міститься в ст. 178 КПК України.

Отож, для початку слідчий суддя визначається, чи набув ОСОБА_4 процесуальний статус підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Слідчим суддею установлено, що ОСОБА_4 повідомлений про підозру під розписку 23 квітня 2025 року.

Отже, з цієї дати, ОСОБА_4 набув процесуального статусу підозрюваного.

Далі, суд визначається, з обґрунтованістю пред`явленої ОСОБА_4 підозри.

У своїх рішеннях, Європейський суд з прав людини визначив фактичний і юридичний критерії обґрунтованості підозри.

За першим з них, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (див. рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п.32).

За другим, окрім фактичної сторони, існування «обґрунтованої підозри» у значенні статті 5 § 1 (c) вимагає, щоб факти, на які посилається, можна було розумно вважати такими, що підпадають під один із розділів, що описують злочинну поведінку в Кримінальному кодексі (див. рішення у справі «Влох проти Польщі» (Wloch v. Poland) від 19 жовтня 2000 року, п.109).

Згідно з повідомленням про підозру, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, за таких фактичних обставин.

28 лютого 2025 року близько 10 години ОСОБА_4 , перебуваючи в будинку за адресою: АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_6 , під час спільного вживання алкогольних напоїв, помітив на столі мобільний марки «Redmi Note 10Pro Onyx Grey» 128 GB, який належить потерпілому ОСОБА_6 . В цей час у ОСОБА_4 виник протиправний умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, діючи умисно, повторно, таємно від оточуючих, в умовах воєнного стану, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, а саме потерпілий ОСОБА_6 заснув після вживання алкогольних напоїв, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, зі столу викрав вказаний «Redmi Note 10Pro Onyx Grey» 128 GB вартістю 3290 гривень 00 копійок.

В подальшому ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 3290 гривень 00 копійок.

Слідчий суддя, вважає, що за фактичним критерієм, вручена ОСОБА_4 підозра відповідає стандарту «обґрунтованої підозри», що підтверджується:

- витягом з ЄРДР;

- копіє електронного рапорту від 28 лютого 2025 року;

- копією заяви потерпілого ОСОБА_6 від 28 лютого 2025 року;

- копією протоколу допиту потерпілого ОСОБА_6 від 15 квітня 2025 року;

- копією протоколу допиту свідка ОСОБА_7 від 05 березня 2025 року;

- копією протоколу отримання речей від 30 березня 2025 року;

- копією протоколу огляду речового доказу від 30 березня 2025 року;

- копією постанови про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 30 березня 2025 року;

- копією протоколу допиту підозрюваного від 23 квітня 2025 року;

- копією протоколу проведення слідчого експерименту від 24 квітня 2025 року.

Слідчий суддя вважає, що описані в підозрі обставини та надані на дослідження матеріали з кримінального провадження, підтверджують версію досудового розслідування про те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Слідчий суддя вважає, що така кваліфікація ґрунтується на вимогах КК України, оскільки обставини зазначені в підозрі об`єктивно вказують на усі ознаки вищевказаного кримінального правопорушення.

Отож, слідчому судді доведена обґрунтованість врученої ОСОБА_4 підозри, за фактичним та юридичним критеріями.

Водночас, слідчий суддя звертає увагу, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень (стаття 198 КПК України).

Разом з тим, наявність лише обґрунтованої підозри недостатньо для застосування запобіжного заходу.

Під час розгляду, клопотання слідчий суддя повинен встановити актуальні ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слід додати, що той чи інший ризик буде вважатися наявним за умови встановлення ймовірної можливості здійснення підозрюваним таких спроб. Процесуальний закон не вимагає наведення доказів того, що підозрюваний поза всяким сумнівом здійснюватиме дії, спрямовані на перешкоджання кримінальному провадженню, проте, слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності цього.

Слідчий суддя зазначає, що слідчий обґрунтовуючи своє клопотання посилався на наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя зазначає, що згідно із п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (п. 21 рішення ЄСПЛ у справі «Подвезько проти України», заява № 74297/11, від 12 лютого 2015 року). У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти (п. 33 рішення ЄСПЛ у справі «W. v. Switzerland» від 26 січня 1993 року). Сама по собі відсутність постійного місця проживання не свідчить про ризик втечі (п. 128 рішення ЄСПЛ у справі «Oleksandr Makarov v. russia», заява № 15217/07 від 12 березня 2009 року).

Слідчий суддя зазначає, що згідно зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185КК України є тяжким злочином, оскільки за його вчинення санкція передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до восьми.

Слідчий суддя вважає, що таке покарання є вагомим мотивом для майбутньої втечі та переховування підозрюваного ОСОБА_4 .

Слідчим суддею установлено, що підозрюваний ОСОБА_4 неодружений, непрацюючий, дітей та міцних соціальних зв`язків не має.

Слідчий суддя, що з огляду на незначний час, що пройшов з моменту вручення підозри, вагомість зібраних доказів, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_4 відсутність міцних соціальних зв`язків дійшла висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити спроби переховування органу досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення суворого покарання.

Слідчому судді доведено, що з огляду на відсутність джерел доходів, корисливий мотив злочину, у якому підозрюється ОСОБА_4 він може вчинити нове кримінальне правопорушення, з метою забезпечення своїх базових потреб в їжі, одязі тощо.

До того ж, як з`ясовано слідчим суддею, ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий та раніше неодноразово відбував реальну міру покарання. У зв`язку з чим, слідчий суддя вважає, що він має репутацію особи, схильної до вчинення кримінальних правопорушень, що додатково свідчить про можливість вчинення нових кримінальних правопорушень.

Отож, слідчий суддя вважає доведеним наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Слідчим суддею установлено, що санкція за вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 передбачає покарання у виді позбавлення волі.

Отже, до нього може бути застосований домашній арешт.

Відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Згідно з ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

Отже, такий запобіжний захід, як домашній арешт передбачає: (1) заборону обвинуваченому залишати житло цілодобово чи в певний період доби; (2) виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, які перелічені в ч. 5 ст. 194 КПК України; (3) контроль за поведінкою обвинуваченого та виконанням ним обов`язків з боку працівників правоохоронних органів, за місцем його проживання.

Слідчий суддя вважає, що попередити ризик переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та/або суду, унеможливити вчинення ним інших кримінальних правопорушень, зараз може виключно домашній арешт в нічний час доби, оскільки, на відміну від особистого зобов`язання, він передбачає контроль підозрюваного, з боку правоохоронних органів, за місцем проживання останнього та виконання ОСОБА_4 ряду обов`язків.

Слідчий суддя вважає, що тільки такий контроль може попередити його втечу та може унеможливити вчинення ним кримінальних правопорушень.

З огляду на встановлені ризики, слідчий суддя встановлює підозрюваному ОСОБА_4 такі обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до кабінету слідчого слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області по вул. Привокзальна, 3, м. Біла Церква, Київська область, за першим викликом, а також до прокурора, або суду, залежно від стадії кримінального провадження, для проведення процесуальних дій;

- у нічний час з 22:00 год. до 06:00 год. не відлучатися із місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Отже, за викладених підстав, суд задовольняє клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 домашнього арешту

Керуючись ст. 131, 175, 177, 178, 194, 202, 205, 309-310 КПК України, слідча суддя

П О С Т А Н О В И В :

клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_5 , затверджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту, - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту, із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , , з 22:00 год. до 06:00 год., в межах строку досудового розслідування, тобто до 24 червня 2025 року.

Згідно з ч. 5 ст. 194 КПК України, визначити ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати до кабінету слідчого слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області по вул. Привокзальна, 3, м. Біла Церква, Київська область, за першим викликом, а також до прокурора, або суду, залежно від стадії кримінального провадження, для проведення процесуальних дій;

- у нічний час з 22:00 год. до 06:00 год. не відлучатися із місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Контроль за виконанням обов`язків покласти на службу превенції Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.

Роз`яснити, що згідно ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_8