ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 591/3034/25 Номер провадження 11-сс/814/462/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою скаржника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м.Суми від 17 квітня 2025 року,

встановила:

Оскаржуваною ухвалою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на незаконні дії та бездіяльність органу досудового розслідування щодо невиконання імперативних вимог чинного законодавства в порядку ст. 306 КПК України.

Відмовляючи в задоволенні скарги слідчий суддя вказав, що додані до скарги документи не містять відомостей про звернення ОСОБА_6 в порядку, передбаченому ст.214 КПК України до прокуратури із відповідною заявою про вчинення злочину заступником керівника Окружної прокуратури м.Суми ОСОБА_7 .

Окрім того, слідчий суддя вказала, що питання бездіяльності щодо невнесення відомостей до ЄРДР по скаргам ОСОБА_6 від 23.02.2025 та від 18.03.2025 за вих. №02/41 було предметом розгляду слідчого судді у справі №591/7447/17, провадження №1-кс/591/1215/25.

Інші вимоги ОСОБА_6 у скарзі щодо зобов`язання керівника Окружної прокуратури: з метою усунення конфлікту інтересів справу направити до ДБР м.Києва, надати йому Витяг з ЄРДР та копію доручення прокурора, усунути наведені порушення чинного законодавства та бездіяльність щодо не виконання повноважень за ст.13 Закону України «Про прокуратуру» не віднесені чинним КПК України до компетенції слідчого судді.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 17.04.2025.

Зобов`язати в порядку ст. 214 КПК України внести до ЄРДР відомості про вчинення злочину посадовою особою правоохоронного органу заступника керівника окружної прокуратури м.Суми ОСОБА_7 за ознаками ч.2 ст. 364, ч.3 ст. 365, ч.3 ст. 382, 396 КК України.

Зобов`язати керівника окружної прокуратури м.Суми з метою усунення конфлікту інтересів за процесуального керівництва Сумської обласної прокуратури за слідчими ДБР м.Полтави справу направити до ДБР м.Києва.

Зобов`язати керівника окружної прокуратури м.Суми надати витяг з ЄРДР та копію доручення прокурора органу досудового розслідування за п.7 ст. 214 КПК України.

Встановити судовий контроль за виконанням рішення суду, що полягає в можливості суду зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт вказує, що заявою від 23.02.2025 та повторно заявою від 18.03.2025 звернувся до керівника окружної прокуратури м.Суми про вчинення посадовими особами правоохоронних органів кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0000347 від. 10.01.2013.

21.03.2025 отримав простого листа від 20.03.2025 про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР.

Вказує на імперативний обов`язок прокурора на внесення відомостей до ЄРДР, тобто реєстрації заява про злочин в порядку ст. 214 КПК України.

Бездіяльність Першого заступника керівника окружної прокуратури м.Суми ОСОБА_7 свідчить про невиконання ним обов`язків згідно з КПК України та вчинення злочину за здійсненням досудового розслідування.

Зазначає, що слідчий суддя провела розгляд скарги поза межами наданих повноважень у зв`язку із закінченням строків визначених ст. 306 КПК України та без обов`язкової присутності скаржника.

На переконання апелянта, слідча суддя мала обов`язок дослідити заперечення прокурора з викладенням обставин та мотивів, з яких прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

13.06.2025 через підсистему «Електронний суд» від заступника керівника Окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_8 надійшли заперечення на апеляційну скаргу ОСОБА_6 , в який просив у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду міста Суми від 17.04.2025 відмовити. Розгляд апеляційної скарги проводити без участі прокурора.

Вказував, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, що містять відомості про кримінальне правопорушення.

Із змісту заяви про злочин не вбачається факту вчинення кримінального правопорушення.

Будучи повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду ОСОБА_6 , якому забезпечено можливість брати участь у судовому провадженні дистанційно з використанням власних технічних засобів, у призначений час та дату на зв`язок не вийшов, наданою можливістю не скористався, клопотань про відкладення не подавав, про причини, які б перешкоджали брати участь у судовому засіданні не повідомляв.

Тому апеляційний суд, враховуючи, що відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України, неявка ОСОБА_6 при апеляційному перегляді поданої ним апеляційної скарги не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду, вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без його участі.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Положеннями частини першої статті 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Виходячи з пункту 1 частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Апеляційним судом встановлено, що до слідчого судді суду першої інстанції ОСОБА_6 подав скаргу від 24.03.2025 №03/43, в якій вказував, що 23.02.2025 та повторно 18.03.2025 за вих. №02/41 звертався до керівника Окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_9 із заявою про вчинення злочину посадовими особами правоохоронних органів в кримінальному провадженні №00000347 від 10.01.2013 та вимагав в порядку ст.214 КПК України внести відомості до ЄРДР по факту вчинення злочинів прокурорами ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , слідчою ОСОБА_12 та керівником органу досудового розслідування ОСОБА_13 . Однак, відомості по таким його скаргам не було внесено до ЄРДР. При цьому, 21.03.2025 він отримав простого листа від 20.03.2025 №51-2372ВИХ-25 за підписом першого заступника керівника окружної прокуратури ОСОБА_7 . На переконання скаржника, бездіяльність та протиправні дії ОСОБА_7 свідчать про невиконання ним обов`язків за КПК та вчинення злочину. Тому просив в порядку ст.214 КПК України внести до ЄРДР відомості про вчинення злочину посадовою особою правоохоронного органу: заступником керівника Окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_7 за ознаками ч.2 ст.364, ч.3 ст.365, ч.3 ст.382,396 КК України. Крім того, просив зобов`язати керівника Окружної прокуратури: з метою усунення конфлікту інтересів справу направити до ДБР м.Києва, надати йому Витяг з ЄРДР та копію доручення прокурора, усунути наведені порушення чинного законодавства та бездіяльність щодо не виконання повноважень за ст.13 Закону України «Про прокуратуру».

Відповідно до ч. 1, 4 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

При цьому законодавцем розмежовано поняття внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у відповідності до положень ч. 1 ст.214 КПК України та прийняття і реєстрації відповідних заяв, про що йдеться у ч. 4 ст. 214 КПК України.

Положення статті 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з частиною першою статті 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України).

Відповідно до пункту 2 підрозділу 3 розділу ІІ Положення про ЄРДР, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це є гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості про кримінальне правопорушення є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40, ч. 4 ст. 40-1 КПК України прокурор, слідчий та дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

У випадках, якщо в заяві чи повідомленні є ті чи інші об`єктивні дані, що можуть свідчити про ознаки певного кримінального правопорушення, то є підстави вважати таку заяву чи повідомлення саме заявою чи повідомленням про кримінальне правопорушення, і тільки такі заяви і повідомлення повинні вноситись до ЄРДР за відповідною правовою кваліфікацією. Якщо ж у повідомленнях чи заявах таких ознак немає, то вони не можуть вважатись такими, які підлягають обов`язковому внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України).

ККС ВС у постанові від 30 вересня 2021 року у справі № 556/450/18 наголосив, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Отже, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення на основі критеріїв, визначеним кримінальним законом.

Системний аналіз положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (правова позиція, викладена у постанові ККС ВС від 20 квітня 2023 року у справі №373/18/23).

З урахуванням викладеного, бездіяльність, передбачена п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, може бути констатована лише у випадку, якщо відповідна заява чи повідомлення містять відомості саме про кримінальне правопорушення.

Як встановлено слідчим суддею, питання бездіяльності щодо невнесення відомостей до ЄРДР по скаргам ОСОБА_6 від 23.02.2025 та від 18.03.2025 за вих. №02/41 було предметом розгляду слідчого судді у справі №591/7447/17, провадження №1-кс/591/1215/25.

Із змісту скарги від 24.03.2025 №03/43 вбачається, що ОСОБА_6 просить в порядку ст.214 КПК України внести до ЄРДР відомості про вчинення злочину посадовою особою правоохоронного органу, а саме заступником керівника Окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_7 за ознаками ч.2 ст.364, ч.3 ст.365, ч.3 ст.382,396 КК України.

Проаналізувавши наявні матеріали колегія суддів дійшла висновку про відсутність бездіяльність уповноваженої особи прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, оскільки відсутні дані про звернення ОСОБА_6 в порядку, передбаченому ст.214 КПК України, до органів прокуратури із заявою саме про вчинення злочину прокурором ОСОБА_7 , незважаючи на вимоги скарги.

Наведені в скарзі інші обставини та висловлені міркування щодо незгоди ОСОБА_6 з перебігом розслідування кримінального провадження №00000347 від 10.01.2013 не дають достатніх підстав для внесення відомостей до ЄРДР.

Що стосується доводів апеляційної скарги про порушення слідчим суддею 72-годинного строку відведеного для розгляду скарги на бездіяльність під час досудового розслідування, то наведені обставини не впливають на правильність та законність судового рішення, що оскаржується.

Посилання апелянта на те, що судове засідання проведено без обов`язкової участі скаржника, що позбавило його можливості брати участь у розгляді його скарги, не узгоджується з матеріалами справи оскільки слідчим суддею вживалися заходи щодо надання можливості брати участь у судовому засідання під час розгляду його скарги, однак ОСОБА_6 повідомив у ході судового засідання про небажання брати участь у подальшому у розгляді справи.

При цьому, колегія суду апеляційної інстанції погоджується з висновком слідчого судді про те, що інші вимоги ОСОБА_6 у скарзі щодо зобов`язання керівника Окружної прокуратури: з метою усунення конфлікту інтересів справу направити до ДБР м.Києва, надати витяг з ЄРДР та копію доручення прокурора, усунути наведені порушення чинного законодавства та бездіяльність щодо не виконання повноважень за ст.13 Закону України «Про прокуратуру» не перебувають у межах компетенції слідчого судді, визначеної чинним КПК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді від 17.04.2025 про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на незаконні дії та бездіяльність органу досудового розслідування, є законною та обґрунтованою, скасуванню не підлягає, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу скаржника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м.Суми від 17 квітня 2025 року без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4