Справа № 461/5419/25
Провадження № 1-кп/461/553/25
УХВАЛА

26.08.2025 року Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 (в режимі ВКЗ),

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеса, Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, студента 1-го курсу Державного навчального закладу «Одеський центр професійно-технічної освіти», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

за матеріалами кримінального провадження № 0000954 від 13.05.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Галицької окружної прокуратури м. Львова звернувся до Галицького районного суду м. Львова з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на 60 діб.

Подане клопотання мотивує тим, шо Галицьким районним судом м. Львова розглядається обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000954 від 13.05.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

Прокурор зазначає, що обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а тому з урахуванням обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, вважає, що є достатні підстави стверджувати, що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно останнього спливає 10.09.2025 року.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні подане клопотання підтримав з мотивів викладених в ньому.

Захисник і обвинувачений відносно задоволення клопотання заперечували. Захисник зазначила, що обвинувачений навчається у середній загальноосвітній школі, а тому з метою забезпечення права останнього на освіту просила змінити запобіжний захід на нічний домашній арешт. Крім того, просила суд врахувати, що обвинувачений є неповнолітнім, має міцні соціальні зв`язки, покладені на нього судом обов`язки виконував належним чином.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_4 його матір ОСОБА_6 підтримала позицію захисника.

Заслухавши пояснення учасників процесу, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, суд вважає, що клопотання підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Вирішуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд враховує вимоги п.п. 3, 4 і 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При цьому за змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, а відтак і продовження такого, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом встановлено, що на розгляді в Галицькому районному суді м. Львова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000954 від 13.05.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 15.05.2025 року ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном 60 днів із можливістю внесення застави у сумі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 10.07.2025 року до обвинуваченого ОСОБА_4 було запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 10 вересня 2025 року включно. Покладено на останнього обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

При вирішенні питання про обрання, а так само і продовження строку дії запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення (1); тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується (2); вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого (3); міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців (4); наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання (5); репутацію підозрюваного, обвинуваченого (6); майновий стан підозрюваного, обвинуваченого (7); наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого (8); дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше (9); наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення (10); розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини (11); ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї (12) (п. п. 1-12 ч. 1 ст. 178 КПК України).

Під час розгляду клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашьного арешту суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Суд враховує, що слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу було вирішено питання обґрунтованості підозри.

Вирішуючи питання щодо можливості продовження запобіжного заходу, суд має встановити існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки такої особи та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

Відповідно до ч.2 ст.484 КПК України, під час кримінального провадження щодо неповнолітнього, в тому числі під час провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд та всі інші особи, що беруть у ньому участь, зобов`язані здійснювати процесуальні дії в порядку, що найменше порушує звичайний уклад життя неповнолітнього та відповідає його віковим та психологічним особливостям, роз`яснювати суть процесуальних дій, рішень та їх значення, вислуховувати його аргументи при прийнятті процесуальних рішень та вживати всіх інших заходів, спрямованих на уникнення негативного впливу на неповнолітнього..

Суд вважає, що стороною обвинувачення доведене існування ризиків, а саме:

-ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від суду. Даний ризик підтверджується тим, що останній обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років із конфіскацією майна. Таким чином, обвинувачений, усвідомлюючи, що йому загрожує реальна міра покарання, може переховуватися від суду;

-ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто що ОСОБА_4 може незаконно впливати на учасників кримінального провадження. Даний ризик підтверджується тим, що в ході судового розгляду ще не допитано ні потерпілого, ні свідків, а тому останні на прохання обвинуваченого можуть давати неправдиві показання.

При цьому, суд зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій підозрюваного, обвинуваченого спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

На виконання вимог закону суд розглядає можливість застосування менш суворого запобіжного заходу.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_4 навчається в 10-А класі середньої загальноосвітньої школи № 40 м. Львова, що підтверджується відповідною довідкою.

Згідно з ст. 53 Конституції України повна загальна середня освіта є обов`язковою.

Відповідно до ч.2 ст. 12 Закону України «Про освіту» повна загальна середня освіта в Україні є обов`язковою і здобувається в інституційних або індивідуальних формах, визначених законодавством, як правило, в закладах освіти.

З огляду на це, враховуючи дані про особу обвинуваченого, який є неповнолітнім, навчається у школі, раніше не судимий, визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, має як постійне місце проживання у с. Фонтанка Одеської області, так і тимчасове місце проживання у м. Львові, відсутність у останнього засобів для існування та втечі, суд дійшов висновку, що на даному етапі кримінального провадження запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту буде необхідним та достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та зможе запобігти встановленим судом ризикам і при цьому буде пропорційним, співмірним та таким, що не становитиме надмірний тягар для підозрюваного та інших осіб.

Крім того, в порядку ч. 5 ст. 194 КПК України, при визначенні запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, у зв`язку із встановленням ризиків перешкоджання кримінальному провадженні, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені вказаною статтею.

Такі обов`язки за своїм характером не будуть занадто обтяжливими для обвинуваченого і здатні запобігти реалізації встановлених вище слідчим суддею ризиків.

Керуючись вимогами статей 177, 178, 182, 183, 186, 196, 197, 395 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 26 жовтня 2025 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

--прибувати до суду за першою вимогою, у тому числі шляхом повідомлення по телефону;

-не залишати місце фактичного проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу прокурора та суду в період з 20 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

-утримуватись від спілкування з потерпілим ОСОБА_7 та свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вищевказаних зобов`язань, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконання покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до органу Національної поліції за місцем фактичного проживання обвинуваченого.

Органу Національної поліції негайно поставити ОСОБА_4 на облік, як особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це суд.

Ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 29 серпня 2025 року о 15 год. 35 хв.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1