Справа №-613/574/25 Провадження №-1-кп/613/141/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2025 року м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Богодухові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000039 від 26.01.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вороні Столинського району Брестської області Республіки Білорусь, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 у серпні 2024 року, більш точної дати і часу не встановлено, маючи умисел, спрямований на незаконне придбання, носіння та зберігання вибухових речовин, без наданого законом дозволу, перебуваючи у приміщенні пилорами, що розташована за адресою : Харківська область, Богодухівський район, с. Лісове, вул. Центральна, 32, знайшов чотири метальні заряди, споряджені вибуховою речовиною метальної дії нітроцелюлозними (бездимними) одноосновними порохами.

Цього ж дня, в серпні 2024 року, більш точної дати і часу не встановлено, ОСОБА_4 , реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на незаконне придбання, носіння та зберігання вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свої дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що вищевказані предмети є вибуховими речовинами, а також розуміючи, що він не має передбаченого законом дозволу на поводження з вищевказаними вибуховими речовинами, перебуваючи у приміщенні пилорами, що розташована за адресою: Харківська область, Богодухівський район, с. Лісове, вул. Центральна, 32, підняв чотири метальні заряди, споряджені вибуховою речовиною метальної дії нітроцелюлозними (бездимними) одноосновними порохами, вагою 550-554 грама кожний, та переніс до приміщення гаражу, що розташований поряд із житловим будинком, розташованим за адресою : АДРЕСА_2 , де почав їх зберігати, для подальшого використання вказаної вибухової речовини у власних цілях, здійснивши тим самим придбання, носіння та зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

26 січня 2025 року в період часу з 18 год. 06 хв. по 18 год. 48 хв. під час проведення огляду місця події у житловій квартирі АДРЕСА_3 , та у приміщенні гаражу, що розташований поряд із зазначеним будинком, на підлозі працівниками поліції виявлено та вилучено 4 мішечки з текстильної тканини з сипучою речовиною, вагою 550-554 грама кожний, які відповідно до висновку судової вибухо-технічної експертизи № КСЕ-19/121-25/2758 від 21 лютого 2025 року, є чотирма метальними зарядами, спорядженими вибуховою речовиною метальної дії нітроцелюлозними (бездимними) одноосновними порохами, які здатні до хімічного перетворення шляхом швидкого згорання з ефектом вибуху при знаходженні їх у замкнутому просторі, які ОСОБА_4 умисно, без передбаченого законом дозволу, придбав, носи та зберігав у приміщенні гаражу, чим порушив вимоги Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21 серпня 1998 року № 622 (в редакції від 18 червня 2024 року), та Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року (в редакції від 15 жовтня 2024 року).

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, визнав у повному обсязі, повністю підтвердив фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення. Пояснив, що серпні 2024 року знайшов у пилорамі на підлозі 4 мішечки з порохом, вирішив взяти їх собі, переніс до свого гаражу, що знаходиться поряд із будинком, та зберігав для використання у власному господарстві. У січня 2025 року до нього приїхав наряд поліції за викликом сторонніх осіб, в ході спілкування з поліцейськими випадково з`ясувався факт знаходження у нього вибухових речовин. Після цього ОСОБА_4 добровільно видав працівникам поліції 4 мішечки з порохом, які продовжували зберігатися у нього в гаражі. Повідомив, що наразі шкодує про вчинене, критично ставиться до своєї поведінки, розуміє факт порушення ним законодавства та ступінь його суспільної небезпечності, розкаюється та зобов`язується в подальшому не допускати подібних вчинків. Зазначив, що добровільно брав участь у проведенні слідчого експерименту, в ході якого розповів та показав на місці працівникам поліції механізм вчинення ним злочину.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Враховуючи показання обвинуваченого, повне визнання ним своєї вини, а також те, що він не заперечує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду немає сумнівів у добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів в частині відомостей, які характеризують особу обвинуваченого, письмових доказів щодо долі речових доказів та щодо процесуальних витрат по кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч. 3 ст.349 КПК України учасникам судового провадження роз`яснено про позбавлення права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.263 КК України як незаконне придбання, носіння та зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Суд вважає обґрунтованою таку кваліфікацію дій обвинуваченого та такою, що знайшла своє підтвердження в судовому засіданні. При таких обставинах, підстав для зміни правової кваліфікації дій обвинуваченого або його виправдання, суд не вбачає.

Згідно зі ст. 65 КК України, пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому виходячи з положень ст.ст.50, 65 КК України, роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд враховує, що відповідно до ст. 12 КК України вчинений обвинуваченим ОСОБА_4 злочин відноситься до категорії тяжких злочинів.

Дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , встановлено, що він раніше не судимий, не працює, розлучений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, на обліку в органах пробації не перебуває, перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , має зареєстроване місце проживання, за місцем проживання характеризується негативно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відповідно до ст.66 КК України визнає його щире каяття, яке виразилось у повному визнанні своєї вини, правдивій розповіді про обставини скоєного кримінального правопорушення, критичній оцінці своєї протиправної поведінки, висловленої ним в судовому засіданні, а також активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, яке полягало в тому, що обвинувачений добровільно видав працівникам поліції вибухові речовини, після зізнання у вчиненні злочину не змінював своєї позиції, добровільно взяв участь у проведенні слідчого експерименту, отже надавав органам досудового розслідування активну допомогу під час розслідування кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , не встановлено.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, сукупності усіх обставин, що його характеризують, обставин, що пом`якшують покарання, відсутності обставин, що обтяжують покарання, особи обвинуваченого, ставлення обвинуваченого до вчиненого, враховуючи принцип пропорційності покарання переслідуваній меті, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

При цьому, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливо без ізоляції від суспільства, а відтак, наявні підстави для застосування ст. 75 КК України та звільнення ОСОБА_4 від відбування основного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік. На період іспитового строку слід покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 1, п.2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Враховуючи звільнення від відбування покарання з випробуванням та належну процесуальну поведінку обвинуваченого, у суду відсутні підстави для обрання стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі ст. 124 КПК України судові витрати по справі з проведення судової вибухо-технічної експертизи № КСЕ-19/121-25/2758 від 21.02.2025 в сумі 6367,20 грн підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

Керуючись ст.ст.100, 124, 349, 368-371, 373-376, 392, 393, 395, ч.15 ст.615 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку.

Нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової вибухо-технічної експертизи № КСЕ-19/121-25/2758 від 21.02.2025 в сумі 6367,20 грн (шість тисяч триста шістдесят сім грн. 20 коп.).

Речові докази по кримінальному провадженню :

4 (чотири) метальні заряди, споряджені вибуховою речовиною метальної дії нітроцелюлозними (бездимними) одноосновними порохами знищити;

копії книги наряду за 26.01.2025 на 5 арк., копії журналу первинних та цільових інструктажів за 26.01.2025 на 3 арк., копії графіків чергувань на 3 арк., диск DVD 1 шт. - залишити на зберігання при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Богодухівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Повний текст вироку складено 04 вересня 2025 року.

Суддя ОСОБА_1