Справа № 307/1861/25
Провадження №1-кп/307/145/25
УХВАЛА

про продовження запобіжного заходу

у вигляді домашнього арешту

30 травня 2025 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області

у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

та його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 березня 2025 року за № 0000131 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тячів, Закарпатської області, місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, із загальною середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця, в силу ст. 89 КК України, раніше не судимого, який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України,

в с т а н о в и в:

26 травня 2025 року до Тячівського районного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке 02 березня 2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000131 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 152 КК України.

Підготовче судове засідання призначено на 29 травня 2025 року та відкладено на 30 травня 2025 року.

Прокурор Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 29 травня 2025 року через канцелярію суду подав клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В обгрунтування клопотання прокурор посилався на те, що на розгляді Тячівського районного суду Закарпатської області перебуває обвинувальний акт про обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що 02 березня 2025 року, приблизно о 04 год. у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на вчинення дій сексуального характеру з метою задоволення своєї статевої пристрасті шляхом вступу у статеві зносини з потерпілою ОСОБА_7 .

Однак, потерпіла ОСОБА_7 , не маючи наміру добровільно вступати у статеві зносини з ОСОБА_4 , з метою уникнення вказаних дій з боку останнього попрямувала до своїх родичів у с. Тячівка, Тячівського району, Закарпатської області.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру 02 березня 2025 року, приблизно о 04 год. ОСОБА_4 попрямував за потерпілою ОСОБА_7 , де на узбіччі дороги по вул. Леонтовича у м. Тячів, Закарпатської області, при в`їзді до с. Тячівка, Тячівського району, Закарпатської області, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, користуючись темним часом доби та відсутністю інших, крім нього та потерпілої ОСОБА_7 , осіб та тим, що ніхто не зможе перешкодити доведенню його задуму до кінця, оцінивши ситуацію, що склалася, використовуючи свою фізичну перевагу, ігноруючи волю потерпілої, не даючи останній можливості чинити будь-який опір, почав застосовувати до потерпілої погрози, а саме, застосувати до останньої фізичне насильства, пов`язані з вимогою отримання згоди від потерпілої на вчинення дій сексуального характеру, шляхом проникнення в її тіло у будь-який спосіб для задоволення його статевої пристрасті.

Знову отримавши відмову від ОСОБА_7 , ОСОБА_8 кулаком наніс потерпілій декілька ударів в голову, обличчя та статеві органи, від чого вона впала на землю, а ОСОБА_4 , не реагуючи на попередню відмову, бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, вирішив вчинити зґвалтування потерпілої ОСОБА_7 , а саме: дії сексуального характеру, пов`язані з вагінальним проникненням в тіло потерпілої з використанням геніталій, без добровільної згоди ОСОБА_7 , для чого тримаючи потерпілу за обидві ноги відтягнув її за межі проїзної частини дороги в поле, де придавлюючи своїм тілом, перебуваючи в положенні лежачи, почав знімати з потерпілої одяг - штани, кофту, бюстгальтер та, розвернувши ОСОБА_7 до себе задом, тримаючи її руки, задля усунення вчиненого нею опору, за відсутності вільного волевиявлення, вступив з потерпілою ОСОБА_7 у статеві зносини, з вагінальним проникненням в її тіло з використанням своїх геніталій, чим порушив її статеву свободу та статеву недоторканість.

Внаслідок зазначених неправомірних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у вигляді підшкірного крововиливу лівої половини голови в скроневій ділянці, неправильної овальної форми синець передньої та правої бокової поверхні шиї та підшкірної гематоми лобка, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я, чим вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 152 КК України, а саме, зґвалтування, тобто вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи.

22.05.2025 обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 скеровано до Тячівського районного суду Закарпатської області.

Обґрунтованість обвинувачення у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними доказами, а саме: протоколами допитів потерпілої та свідків, письмовими доказами та іншими матеріалами кримінального провадження.

Вказані докази є вагомими та дають обґрунтовані підстави для обвинувачення вказаної особи у вчиненні інкримінованого їй злочину.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років.

02.03.2025 о 09 год. 05 хв. в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 було затримано.

Ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 04.03.2025 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладанням на нього процесуальних обов`язків.

Ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 28.04.2025 щодо ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 31.05.2025 включно.

Відповідно до п. 1) ч. 3 ст. 199 КПК України, сторона обвинувачення вважає, що ризики передбачені ст. 177 КПК України, викладені у попередніх клопотаннях про обрання запобіжного щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , не зменшилися та виправдовують застосування до останнього цілодобового домашнього арешту, такі ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають можливість обрання іншого більш м?якого запобіжного заходу.

Відповідно до статті ч. 2 ст. 181 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

При цьому, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років.

Відповідно до ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, що дає достатні підстави вважати, що останній може порушити покладені на нього більш м`які зобов`язання, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 , може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Метою продовження запобіжного заходу у даному провадженні є забезпечення виконання ОСОБА_9 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування та суду і вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог п. 4) ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1), 3) та 5) ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто метою продовження щодо ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зокрема: ОСОБА_4 може переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_4 інкримінується вчинення ним насильницького злочину, який є нетяжким, та у випадку визнання його винним, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років, що може бути підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватись від суду; може незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, з метою можливої зміни показань на його користь або відмови від дачі показань, у тому числі на невстановлених органом досудового розслідування осіб. Це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до надання неправдивих показань. Відсутність належного та ефективного заходу забезпечення кримінального провадження та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного може негативно відобразитися на результатах судового розгляду; може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за інші умисні злочини.

За таких обставин, наявність ризиків, передбачених п. п. 1), 3) та 5) ч. 1 ст. 177 КПК України, є обґрунтованими та жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе належним чином запобігти вказаним ризикам.

Ураховуючи характер та тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , сторона обвинувачення вважає, що продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відповідає меті, з якою він застосовується, оскільки позбавляє можливості обвинуваченого ухилитися від суду, впливати на потерпілу, свідків та продовжити злочинну діяльність.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання прокурора та зазначив, що під час попереднього строку дії ухвали слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, обвинувачений жодного разу не порушив покладених на нього процесуальних обов`язків, не спілкувався із потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні та не намагався переховуватися від слідства або вчинити інший злочин; ОСОБА_4 навпаки розкаюється у вчиненому і хоче добровільно відшкодувати потерпілій завдану їй моральну шкоду, оскільки, після вчинених відносно неї дій, потерпіла до лікарні не зверталася та лікування не проходила, також не було завдано шкоди будь-якому майну; також зазначив, що на утриманні обвинуваченого перебуває вітчим, який хворіє; обвинуваченому необхідно працювати для того, щоб мати змогу відшкодувати шкоду потерпілій, а також утримувати себе та вітчима. Крім цього, зазначив, що ОСОБА_4 служив у лавах ЗСУ, у зв`язку із чим просив змінити запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у визначений час доби.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку учасників судового провадження та з`ясувавши обставини заявленого клопотання, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та відмову у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з п. 4) ч. 1 ст. 176 КПК України, одним із запобіжних заходів є домашній арешт.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 04 березня 2025 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та покладено на нього наступні обов`язки: прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою, а у разі неможливості прибути через поважні причини, завчасно повідомити про це; не залишати без дозволу слідчого, прокурора або суду місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілою ОСОБА_7 , свідками: ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у даному кримінальному провадженні.

Обираючи ОСОБА_13 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя виходив з того, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 5 років; встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1), 3), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення; може незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні та може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше неодноразово вчиняв кримінальні правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 28 квітня 2025 року продовжено щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із продовженням дії попередніх процесуальних обов`язків по 31 травня 2025 року включно. Продовжуючи запобіжний захід відносно ОСОБА_4 слідчим суддею було враховано, що ризики на той час не зменшилися та є триваючими, досудове розслідування не закінчено, та не всі докази зібрано.

Тобто, прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів щодо ОСОБА_4 не зможе запобігти вказаним ризикам.

Вирішуючи питання продовження щодо обвинуваченого запобіжного заходу, суд дійшов висновку, що на даний час суду не надано доказів того, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, та які були враховані слідчим суддею при обранні та продовженні щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відсутні або зменшилися.

Враховуючи, що судовий розгляд не розпочато, триває підготовче судове засідання, жодні докази не досліджені, потерпіла та свідки не допитані, обставини обвинувачення ОСОБА_4 , а також тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаного злочину, наявність ризиків, що стали підставою для застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, є реальними, триваючими та об`єктивно існують.

Відтак, суд дійшов висновку продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_14 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Згідно з частинами 5 та 7 статті 194 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

У зв`язку із чим, слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні процесуальні обов`язки: прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою, а у разі неможливості прибути через поважні причини, завчасно повідомити про це; не залишати без дозволу слідчого, прокурора або суду місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та утримуватися від спілкування з потерпілою ОСОБА_7 , свідками: ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у даному кримінальному провадженні.

Обов`язки, передбачені частинами п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Керуючись ст. ст. 371, 372, 376 КПК України

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 , про продовження відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту задовольнити повністю.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, який полягає в забороні цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , строком по 28 липня 2025 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні процесуальні обов`язки:

1. Прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою, а у разі неможливості прибути через поважні причини, завчасно повідомити про це.

2. Не залишати без дозволу слідчого, прокурора або суду місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

3. Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

4. Утримуватися від спілкування з потерпілою ОСОБА_7 , свідками: ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у даному кримінальному провадженні.

Контроль за виконанням ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покласти на прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 .

Встановити строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та дії обов`язків, покладених судом на обвинуваченого ОСОБА_4 , по 28 липня 2025 року включно.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено 04 червня 2025 року, о 13 год. 30 хв.

Суддя ОСОБА_1