В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000007 від 17 січня 2025 року, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Ужгород Закарпатської області, українки, громадянки України, з вищою освітою, одружена, зареєстрована та фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима, у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

встановив:

У невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 15.01.2025, у ОСОБА_3 виник умисел на вчинення кримінального, правопорушення, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), із метою особистого протиправного збагачення. Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи мету особистого збагачення, ОСОБА_4 , заволоділа коштами у сумі 60 000 гривень, які належать потерпілій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Так, в подальшому потерпіла ОСОБА_5 , не здогадуючись про протиправні наміри ОСОБА_3 , 15.01.2025 здійснила переказ коштів з належної їй банківської катки відкритої в AT КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 двома транзакціями на суму 25 000 та 35 000 гривень, за нібито розмитнення посилки, на банківську картку відкриту в AT КБ «Приват Банк» № НОМЕР_2 . В подальшому 15.02.2025 з банківської картки відкритої в AT КБ «Приват Банк» № НОМЕР_2 здійснено переказ коштів на банківський рахунок відкритий в AT «ОТП Банк» № НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_3 . Після чого 16.01.2025 ОСОБА_3 здійснила перерахунок даних коштів на належний їй банківський рахунок відкритий в AT «Укрсиббанк» № НОМЕР_4 , та отриманими коштами розпорядилась на власний розсуд. Вказаними протиправними діями ОСОБА_3 завдала ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 60 000 гривень.

Вказані дії ОСОБА_3 , згідно з обвинувальним актом, кваліфіковано за ч. 1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Вищевказані обставини, встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються обвинуваченою.

Разом з обвинувальним актом подано письмову заяву обвинуваченої ОСОБА_3 , складену в присутності захисника адвоката ОСОБА_6 , щодо визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Окрім цього до обвинувального акту додано заяву потерпілої ОСОБА_5 щодо згоди зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту в спрощеному провадженні. Також потерпілою подано позовну заяву в порядку ст. 128 КПК України, цивільним відповідачем в якій визначено обвинувачену, та за якою потерпіла просить стягнути з останньої на її користь суму матеріального збитку у 60 000 гривень. 28.07.2025 потерпілою збільшено позовні вимоги та крім вимоги про стягнення матеріальної шкоди заявлено вимогу про стягнення моральної шкоди у розмірі 50000 гривень.

Також в обвинувальному акті наявне клопотання сторони обвинувачення про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

З огляду на вказане, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч. 2 ст. 382 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає доведеною вину обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення - кримінальний проступок, дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, визначеними ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 суд визнає щире каяття.

Обставин, за ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 судом не встановлено.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведене та конкретні обставини провадження, за яких вчинено діяння, дані про особу обвинуваченої, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, відсутність обставин, що обтяжують покарання, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого, за наявності альтернативної санкції, передбаченої ч. 1 ст. 190 КК України, суд дійшов висновку, що обвинуваченій слід призначити покарання у виді пробаційного нагляду.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченої та для запобігання вчинення кримінальних правопорушень як нею, так і іншими особами.

При цьому суд враховує те, що обвинувачена у вчиненому розкаявся, раніше до кримінальної відповідальності не притягалася, вчинене обвинуваченою кримінальне правопорушення є кримінальним проступком.

Вирішуючи питання стосовно цивільного позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 129 КПК України визначено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями відшкодовується в повному обсязі особою, що її завдала.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Заяву обвинуваченої, складену в присутності захисника про визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження, суд розцінює як визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, таким чином, оскільки кримінальним правопорушенням заподіяно матеріальну та моральну шкоду потерпілій ОСОБА_5 , цивільний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 373, 374, 375, 376, 381, 382 КПК України, суд

ухвалив:

громадянку України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити їй покарання у виді пробаційного нагляду строком на один рік.

На підставі ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 матеріальну шкоду, завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у сумі 60 000 (шістдесят тисяч) грн. 00 коп. та моральну шкоду у розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп.

Речові докази: скрін копії із мобільного телефону із наявною перепискою на 14 арк. та квитанції про перерахунок коштів на 2 арк., CDR-диск із інформацією по банківських рахунках АТ КБ «Приват Банк» 1 шт., CDR-диск із інформацією по фінансовому номеру телефону НОМЕР_6 ПрАТ «ВФ Україна» 1 шт., документи на 24 арк. із банку АТ «ОТП Банк» по банківському рахунку ОСОБА_3 , DVD-RW-диск із інформацією по банківських рахунках АТ «Укрсиббанк» 1 шт. - зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1