УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2025 року

м. Київ

справа № 757/12233/25-к

провадження № 51-3249 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 26 червня 2025 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Суть питання та встановлені судом обставини

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 березня 2025 року задоволено клопотання дізнавача відділу дізнання Печерського УП ГУНП у м. Києві про проведення огляду під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 січня 2025 року за № 0000037, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Надано дозвіл на проведення огляду земельної ділянки кадастровий номер :82:235:0001, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка згідно з інформацією з Державного реєстру прав на нерухоме майно належить ОСОБА_4 . Строк дії ухвали визначено до 16 квітня 2025 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 червня 2025 рокувідмовлено

у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на вказану ухвалу слідчого суддіна підставі ч. 4 ст. 399 КПК України у зв`язку з тим, що скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Представник ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій не погоджується з ухвалою Київського апеляційного суду від 26 червня 2025 року та порушує питання про її перегляд у касаційному порядку.

Мотиви Суду

Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, та додані до неї матеріали,

суд дійшов висновку, що у відкритті провадження за касаційною скаргою слід відмовити, з огляду на таке.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Згідно з п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства

є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним,

воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак

ці обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті,

і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються,

та метою, якої намагаються досягнути.

За таких обставин наявність визначених у законі вимог щодо звернення до суду вищого рівня в разі незгоди із судовим рішенням не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя, а отже, не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до ст. 310 КПК України оскарження ухвал слідчого судді здійснюється

в апеляційному порядку.

Водночас згідно з ч. 3 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 309 КПК України встановлений вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Оскаржена адвокатом ОСОБА_5 ухвала слідчого судді про надання дозволу на проведення огляду земельної ділянки до такого переліку не відноситься.

За змістом ч. 3 ст. 309 КПК України інші ухвали слідчого судді окремому оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді, а отже процесуальним законом визначено саме такий спосіб реалізації права особи на судовий контроль законності цього виду рішень слідчого судді (іншого ніж ті, що включені до ст. 309 КПК України).

Встановлення законодавцем обмеження права на апеляційне оскарження рішень слідчих суддів має на меті забезпечення розумного балансу між ефективністю досудового розслідування і здійсненням дієвого судового контролю щодо дотримання прав і законних інтересів осіб.

Що стосується посилань скаржника на постанову Верховного Суду від 27 березня 2025 року у справі № 157/1664/22, то слід зауважити, що правові висновки у ній стосуються можливості перегляду рішень слідчого судді, які не закріплені у ст. 309 КПК України, у апеляційному порядку у виключних випадках, за відсутності ефективного механізму захисту гарантованих Конституцією України прав людини у інший спосіб. До того у цій справі йшлося про надання дозволу на реалізацію майна, на яке було накладено арешт у кримінальному провадженні, після його скасування, на відміну від нашого випадку, а отже висновки у цьому судовому рішенні є нерелевантними.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність відмови у відкритті провадження за апеляційною скаргою представника на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 березня 2025 року на підставі ч. 4 ст. 399 КПК України у зв`язку з тим, що апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Ухвала Київського апеляційного суду від 26 червня 2025 року відповідає вимогам кримінального процесуального закону, є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування. Істотного порушення вимог кримінального процесуального закону не встановлено.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що підстав для її задоволення немає, тому, враховуючи положення п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

З цих підстав Суд постановив:

Відмовити представнику ОСОБА_4 - адвокату ОСОБА_5 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 26 червня 2025 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3