Справа №592/8473/25 Головуючий у суді у 1 інстанції - Зорік
Номер провадження 11-сс/816/296/25 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія - домашній арешт
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2025 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми, матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 травня 2025 року, якою до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 травня 2025 року у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області про застосування до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.289 КК України, ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, було відмовлено.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною залишати житло за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 20 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня, в межах строку досудового розслідування по 22 липня 2025 року включно.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

3) утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілим;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5) носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали визначено по 22 липня 2025 року включно.

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить вказану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Свої вимоги прокурор мотивує тим, що при прийнятті оскаржуваного рішення слідчим суддею було вірно враховано, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому злочину та що ризики, про які було зазначено у клопотанні, існують.

Однак, слідчим суддею не в повному обсязі було враховано обґрунтування прокурора про неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, в яких було посилання на те, що вчинений останнім злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України, є тяжким, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, і у випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, він зможе переховуватись від органу досудового слідства, прокурора та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Також слідчим суддею не було враховано, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може здійснювати незаконний вплив на потерпілого та свідків з метою зміни їх показів, при тому, що йому відомі адреси їх мешкання. Крім того, слідчим суддею Ковпаківського районного суду м. Суми не враховано, що підозрюваний ОСОБА_6 може вчинити й інші корисливі кримінальні правопорушення, оскільки ніде не працює, законних джерел прибутку не має.

Враховуючи вищевикладене, на думку прокурора, є достатньо підстав вважати, що тільки один запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків та забезпечить його належну поведінку.

Апеляційний розгляд поданої апеляційної прокурор просив проводити у письмовому провадженні, окремо зазначаючи, що апеляційну скаргу підтримує та просить її задовольнити.

З врахуванням такої позиції прокурора, захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , також подала заяву про здійснення апеляційного розгляду даного кримінального провадження у їх відсутність.

Враховуючи наявність вказаних заяв, а також, що про дату час і місце учасники кримінального провадження повідомлені належним чином, керуючись ч.4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе розгляд апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні провести у без їх участі, а тому, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, відповідно до ст.ст.177,178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

На думку колегії суддів при вирішенні питання щодо застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу, слідчим суддею вищезазначені вимоги Закону дотримані в повному обсязі.

Так, з матеріалів, які надійшли до апеляційного суду вбачається, що СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001461 від 24 травня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, в якому 25 травня 2025 року ОСОБА_6 було затримано у порядку ст. 208 КПК України і в цей же день повідомлено про підозру у вчиненні вказаного злочину.

В рамках даного кримінального провадження до слідчого судді звернувся старший слідчий СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області з клопотанням щодо застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з визначенням розміру застави від 20 до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яке вмотивовано обґрунтованістю повідомленої останньому підозри, наявністю ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України та тим, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, розглядаючи вказане клопотання, слідчим суддею було встановлено, що його доводами та доданими доказами підтверджується обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри.

Крім того, слідчий суддя визнав доведеним існування ризиків, на які вказував у клопотанні слідчий, а саме, що ОСОБА_6 може ухилитися від органів досудового розслідування і суду з метою уникнення відповідальності, незаконно впливати на потерпілого та свідків та вчинити інше тотожне кримінальне правопорушення.

В той же час, слідчим суддею було враховано і те, що підозрюваний є раніше не судимий, має постійне місце проживання та відсутність негативних характеризуючих його особу даних.

При цьому, поза увагою слідчого судді не залишились і знайшли своє відображення в судовому рішенні як пояснення ОСОБА_6 , який обґрунтованість повідомленої йому підозри не заперечував та вважав достатнім застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, так і пояснення свідка ОСОБА_8 , який зазначав про те, що підозрюваний неофіційно працює у його дружини ОСОБА_9 , яка є фізичною особою підприємцем.

Саме з огляду на вищезазначене, слідчий суддя і дійшов висновку про доцільність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, а саме, у вигляді домашнього арешту у певний час доби та поклав на останнього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, з зазначенням того, що доводами клопотання не доведено неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

З таким висновком слідчого судді погоджується у колегія суддів та ставити під сумнів його законність та обґрунтованість підстав не вбачає.

При цьому, правильність такого висновку доводами апеляційної скарги жодним чином не спростовано, оскільки посилаючись на необхідність застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу, обставин, які не були предметом розгляду слідчого судді, чи залишились поза його увагою, та за яких до ОСОБА_6 слід було б застосувати саме вказаний запобіжний захід, в апеляційній скарзі не наведено, а тяжкість майбутнього покарання, на що вказує прокурор, хоча і є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів, однак не є самостійною підставою для утримання особи під вартою.

Крім того, колегія суддів зауважує, що до апеляційної скарги не додано доказів на підтвердження того, що підозрюваний порушив застосований до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту чи не дотримав покладені на нього обов`язки.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим суддею було постановлено законне та обґрунтоване рішення, підстав для його скасування встановлено не було, у зв`язку з чим оскаржувану ухвалу слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 травня 2025 року, якою до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків, залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3