Справа № 638/7641/25
Провадження № 1-кс/638/2075/25
УХВАЛА

Іменем України

04 серпня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування № 0000217 від 07.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, про арешт майна,

встановив:

До Шевченківського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування № 0000217 від 07.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, про арешт майна.

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим відділом ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області розслідується кримінальне провадження № 0000217 від 07.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом директора ІСМА НАН України від 04.10.2021 №162/01 уповноваженою особою з публічних закупівель призначена завідувачка відділу координації, аналізу та прогнозування наукової діяльності ОСОБА_5 , яка визначається відповідальною за організацію та проведення процедур закупівель за умови, що вартість предмета закупівлі товару, послуги дорівнює, або перевищує 200 тисяч гривень, а робіт 1,5млн.грн. Уповноважена особа у своїй діяльності керується Законом України «Про публічні закупівлі», принципами здійснення публічних закупівель, визначених Законом.

Так, відповідно до п. 25 ч. 1 ст. 1 Закону публічна закупівля (далі - закупівля) - придбання замовником товарів, робіт і послуг у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про публічні закупівлі» закупівлі здійснюються за такими принципами: максимальна економія та ефективність; об`єктивна та неупереджена оцінка тендерних пропозицій; запобігання корупційним діям і зловживанням.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 7 Бюджетного кодексу України, що закріплює принцип ефективності та результативності, - при складанні та виконанні бюджетів усі учасники бюджетного процесу мають прагнути досягнення цілей при залученні мінімального обсягу бюджетних коштів та досягнення максимального результату при використанні визначеного бюджетом обсягу коштів.

З метою вдосконалення публічних закупівель Наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 18.02.2020 № 275 затверджена «Примірна методика визначення очікуваної вартості предмета закупівлі» (далі Методика).

Відповідно до розділу 2 Методики, визначення замовником очікуваної вартості складається з таких етапів: визначення потреби в товарах, роботах, послугах, формування опису предмета закупівлі із зазначенням технічних і якісних характеристик, аналіз ринку, визначення вимог до умов поставки і оплати, визначення очікуваної вартості кожного окремого предмета закупівлі. Зокрема, на етапі аналізу ринку доцільно використовувати як загальнодоступну інформацію щодо цін та асортименту товарів, робіт і послуг, яка міститься у відкритих джерелах (у тому числі на сайтах виробників та/або постачальників відповідної продукції, спеціалізованих торгівельних майданчиках, в електронних каталогах, рекламі, прайс-листах, в електронній системі закупівель "Prozorro" та на аналогічних торгівельних електронних майданчиках, дані спеціалізованих інформаційно-аналітичних видань, офіційних статистичних видань, в тому числі іноземних, тощо), так і інформацію, отриману шляхом проведення ринкових консультацій. Отримана замовниками під час ринкових консультацій інформація дозволить визначити оптимальні вимоги до предмета закупівлі з урахуванням актуальних пропозицій ринку та визначити обґрунтовану очікувану вартість.

Крім того, згідно розділу 3 Методики, визначення замовником очікуваної вартості предмета закупівлі може здійснюватися методом порівняння ринкових цін. Зокрема, уповноваженій особі для отримання інформації про ціну товарів та послуг рекомендується здійснити пошук, збір та аналіз загальнодоступної інформації про ціну, направити не менше 3-х письмових запитів цінових пропозицій (електронною поштою) виробникам, офіційним представникам та дилерам, постачальникам конкретного товару, надавачам послуг, за результатом чого здійснити розрахунок очікуваної вартості предмета закупівлі.

Наказом від 04.01.2022 № 01/01 затверджено Положення про уповноважену особу з публічних закупівель надалі Положення.

Згідно вказаного Положення уповноважена особа має право запитувати та отримувати інформацію від суб`єктів господарювання для планування закупівель і підготовки до проведення процедур закупівель та зобов`язана дотримуватись норм чинного законодавства у сфері публічних закупівель. Уповноважена особа несе персональну відповідальність за прийняті нею рішення і вчиненні дії (бездіяльності) відповідно до законів України; за порушення вимог, установлених Законом та нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання.

Згідно із п. 1.2 Положення уповноважена особа (особи) посадова чи інша особа, яка є співробітником ІСМА НАН України і визначена відповідальною за організацію та проведення процедур закупівль/спрощених закупівель згідно із Законом на підставі наказу замовника.

У відповідності до п 3.1 Положення - уповноважена особа здійснює свою діяльність на підставі розпорядчого рішення замовника та цього Положення, а також згідно з нормами трудового законодавства.

Так, в п. 3.7 Положення - уповноваженій особі рекомендовано дотримуватися принципів доброчесності та діяти на основі етичних міркувань, передбачених настановами щодо етичної поведінки під час здійснення публічних закупівель.

Відповідно до п. 3.8 Положення - залежно від обсягів та предмета закупівлі уповноваженій особі доцільно орієнтуватися, зокрема, у таких питаннях:

- в основах сучасного маркетингу, кон`юнктурі ринків товарів, робіт і послуг та факторах, що впливають на її формування, а також джерелах інформації про ринкову кон`юнктуру;

- у чинних стандартах та технічних умовах товарів, робіт і послуг, які закуповуються замовником;

- у видах, істотних умовах та особливостях укладення договорів про закупівлю товарів, робіт і послуг тошо.

Згідно п. 3.10 Положення - до основних завдань (функцій) уповноваженої особи належить:

- планування закупівель та формування річного плану закупівель в електронній системі закупівель;

- проведення попередніх ринкових консультацій з метою аналізу ринку;

- здійснення вибору процедури закупівлі;

- проведення процедури закупівель/спрощених закупівель;

- забезпечення укладання рамкових угод;

- забезпечення рівних умов для всіх учасників, об`єктивний та чесний вибір переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі;

- забезпечення складання, затвердження та зберігання відповідних документів з питань публічних закупівель, визначених цим Законом;

- забезпечення оприлюднення в електронній системі закупівель інформації, необхідної для виконання вимог цього Закону;

- забезпечення надсилання в електронному вигляді до органу оскарження інформації, документів та матеріалів щодо проведення процедури закупівель у разі отримання запиту від органу оскарження;

- взаємодія з органами, що здійснюють контроль у сфері публічних закупівель під час виконання ними своїх функцій відповідно до законодавства;

- здійснення інших дій, передбачених Законом, трудовим договором (контрактом) або наказом замовника.

Таким чином, уповноважена особа з публічних закупівель згідно з п. 1 примітки ст. 364 Кримінального кодексу України є службовою особою.

Таким чином, ОСОБА_5 , будучи на посаді завідуючої відділу координації, аналізу та прогнозування наукової діяльності та є уповноваженою особою з публічних закупівель, вчинила кримінальне правопорушення - злочин при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_5 маючи у своєму розпорядженні службову записку ст. н. співробітника лаб № 2302-2 ОСОБА_6 та обґрунтування вимоги до технічних характеристик ІЧ -мікроскопу із вбудованими двома детекторами для ІЧ Фур`є спектрофотометра SHIMADZU IRAFFINITY-1 протоколом № 1рп-2022 від 06.12.2021 затвердила річний план закупівель ІСМА НАН України на 2022 рік.

В подальшому, за результатами відкритих торгів 09.12.2021 року між Інститутом сцинтиляційних матеріалів НАН України () та ТОВ «ХОЛЕКС ТЕХ» (код ЄРДПОУ 44026379) укладено договір № 3-Т/22 про закупівлю товарів, предметом якого є «Закупівля інфрачервоний мікроскоп Shimadzu AIM-9000» (ID: UA-2021-12-09-003572-а). Згідно умов договору замовник зобов`язується прийняти і оплатити товар, а виконавець поставити замовникові товар, зазначений в специфікації, яка містить вказівку на найменування, одиницю виміру, кількість, ціну за одиницю та загальну суму, відповідно до специфікації до Договору № 3-Т/22 від 18.02.2022 року.

Згідно вказаного договору предметом закупівлі був інфрачервоний мікроскоп Shimadzu AIM-9000 вартістю 4 250 499,00 грн. за одиницю товару (у тому числі з ПДВ 20% - 708 416,50 грн.).

Незважаючи на вимоги «Примірної методики визначення очікуваної вартості предмета закупівлі» затвердженого наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 18.02.2020 № 275, Закону України «Про публічні закупівлі», Бюджетного кодексу України ОСОБА_5 , маючи достатній освітній рівень, життєвий та професійний досвід, будучи фахівцем та володіючи професійною обізнаністю у сфері процедур публічних закупівель, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на зловживання службовим становищем, діючи всупереч інтересам служби, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди на користь іншої юридичної особи, як уповноважена особа з публічних закупівель підписала протокол № імч-22/04-21 від 09.12.2021, прийнято рішення щодо затвердження тендерної документації на закупівлю ІСМА НАН України інфрачервоного мікроскопа та оприлюднення оголошення про проведення процедури закупівлі та тендерної документації на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель через авторизований електронний майданчик E-tender.biz.

Надалі, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, 26.11.2022 опублікувала Звіт про виконання договору про закупівлю UA-2021-12-09-003572а про постачання товару з кодом ДК 021:20-3 «Мікроскопи» (Інфрачервоний мікроскоп) на загальну суму 4 250 499, 00 грн.

За результатом вказаних дій ОСОБА_5 , Інститутом сцинтиляційних матеріалів НАН України () в особі заступника директора з наукової роботи ОСОБА_7 та ТОВ «ХОЛЕКС ТЕХ» (код ЄРДПОУ 44026379) в особі ОСОБА_8 укладено договір № 3-Т/22 про закупівлю товарів предметом якого є «Мікроскопи» (Інфрачервоний мікроскоп) на загальну суму 4 250 499, 00 грн.

Так, відповідно до вказаного договору, «продавець» доставляє інфрачервоний мікроскоп Shimadzu AIM-9000 за кінцевим місцем призначення за адресою: м. Харків, проспект Науки, 60.

Під час досудового розслідування встановлено, що ринкова вартість предмета закупівлі є завищеною, а саме відповідно до висновку експерта № 6555 від 21.10.2024 ринкова вартість інфрачервоного мікроскопу «Shimadzu» модель «АІМ-9000» який використовується у поєднанні з ІЧ-спекторометром «Shimadzu» модель «IRAffinity-1», станом на 18.02.2022, складала: 3 304 448, 00 грн. з урахуванням ПДВ; 2 753 707, 85 грн. без урахування ПДВ.

Таким чином, в результаті умисних протиправних дій ОСОБА_5 , що виразились у зловживанні своїм службовим становищем під час формування очікуваної вартості предмета публічної закупівлі, Інститутом сцинтиляційних матеріалів НАН України необґрунтовано перераховано бюджетні кошти за договором закупівлі №3-Т/22 від 18.02.2022 на рахунок ТОВ «ХОЛЕКС ТЕХ» за завищеною вартістю, відповідно до висновку судової економічної експертизи № СЕ-19/121-25/7921-ЕК від 28.05.2025 в розмірі 938 051, 00 грн. з ПДВ, чим завдано тяжкі наслідки державним інтересам.

Таким чином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, а саме: зловживання службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої юридичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що завдало тяжких наслідків.

У кримінальному провадженні 12.06.2025 слідчим СВ ХРУП № 3 Головного Управління Національної поліції в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 повідомлено про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Харків, громадянку України, маюча вищу освіту зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 КК України.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за ОСОБА_5 зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :11:001:0081 площею 0,12 га для індивідуального садівництва, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно листа КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» ХМР № 10128/04-12/25 від 21.07.2025 зазначається, що згідно з наявними архівними матеріалами реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_3 станом на 31.12.2012 проведено КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради за ОСОБА_5 на підставі договору дарування, посвідченого 15.12.2001 Першою Харківською державною нотаріальною конторою №6-2175.

На підставі вищевикладеного, виникає необхідність у застосуванні заходу забезпечення арешту майна.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити. Крім того, вказав, що метою накладення на вказане майно арешту є відшкодування підозрюваною завданої матеріальної шкоди.

Власник майна у судове засідання не з`явилася, повідомлялася належним чином, причини неявки не вказала.

Суд, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, дійшов наступного висновку.

Згідно з ч.1, 2 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якого накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що підставою застосування арешту на майно підозрюваної ОСОБА_5 є відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі Бакланов проти Російської Федерації , Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі Фрізен проти Російської Федерації , Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A № 98).

Таким чином, правомірність втручання держави в право на мирне володіння майном у кримінальному провадженні під час застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, повинна бути доведена в суді першої інстанції, а спів розмірність наслідків обмеження права власності бути завданням кримінального провадження, а також можливості застосування найменш обтяжливий спосіб арешту.

Право власності підозрюваної ОСОБА_5 на земельну ділянку з кадастровим номером :11:001:0081 площею 0,12 га для індивідуального садівництва, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта. Також до матеріалів справи прокурором було додано довідку, з якої вбачається, що оціночна вартість вказаної земельної ділянки становить 251479,27 грн.

Окрім того, з дослідженого в матеріалах справи листа № 10128/04-12/25 директора КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради ОСОБА_10 також встановлено, що ОСОБА_5 на підставі договору дарування є також власником квартири АДРЕСА_3 . Однак, даних щодо оціночної вартості вказаної квартири, суду не було надано.

Отже, вартість вказаного об`єкту нерухомого майна може перевищувати розмір шкоди, спричиненої ОСОБА_5 кримінальним правопорушенням, що має обов`язково враховуватися прокурором, слідчим під час звернення до суду, слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно, у зв`язку з чим у цій частині клопотання задоволенню не підлягає.

Згідно з ч. 8 ст. 170 КПК України, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Враховуючи вищевикладене, майно, на яке прокурор просить накласти арешт, оцінивши потреби досудового розслідування, правову підставу для арешту майна, враховуючи наслідки арешту майна для інших осіб, виходячи із розумності та співмірності обмеження в результаті накладення арешту на майно, завданням кримінального провадження, суд визнає клопотання таким, що підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.131, 132, 170, 172, 173 КПК України, суд,-

ухвалив:

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування № 0000217 від 07.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт, шляхом заборони його відчуження, на квартиру АДРЕСА_3 , яка належить на праві власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1