У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заявниці ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 травня 2025 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 в частині вимог щодо визнання протиправною бездіяльність прокурорів Первомайської окружної прокуратури у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000085.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 травня 2025 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 в частині вимог щодо визнання протиправною бездіяльність прокурорів Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у невиконанні ними вимог ст. ст. 36, 37 КПК України при здійсненні процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 0000085, а також в частині вимог про зобов`язання зазначених прокурорів вжити заходів щодо належного здійснення нагляду за додержанням законів під час досудового розслідування.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі заявниця ОСОБА_5 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити ухвалу про відкриття провадження за її скаргою на бездіяльність прокурорів Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області.

Узагальнені доводи особи, що подала апеляційну скаргу.

На думку заявниці ОСОБА_5 , прокурори ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в ході процесуального керівництва та нагляду за кримінальним провадженням, внесеному до ЄРДР за № 0000085, не вчиняли жодних процесуальних дій у межах своїх повноважень, визначених ст. ст. 36, 37 КПК України, чим допустили бездіяльність. Також вказує на порушення з боку слідчої, яка у відповідь на її клопотання, подане в порядку ст. 220 КПК України, надала лише «повідомлення», а не належну постанову про його задоволення чи відмову.

Апелянт вважає, що ухвала суду є незаконною, оскільки предмет скарги прямо підпадає під п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України бездіяльність прокурора, яка полягає у не вчиненні обов`язкових процесуальних дій. Відтак просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову про відкриття провадження за її скаргою щодо бездіяльності групи прокурорів.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

14 травня 2025 року ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області зі скаргою на бездіяльність слідчого та прокурорів у межах кримінального провадження № 0000085. У поданій скарзі заявниця просила, зокрема, визнати протиправною бездіяльність слідчої у не розгляді її вимоги згідно зі ст. 220 КПК України, зобов`язати її належним чином виконати вимоги цієї норми, а також визнати протиправною бездіяльність прокурорів Первомайської окружної прокуратури, які, на думку заявниці, не здійснюють належного процесуального керівництва, і зобов`язати їх забезпечити виконання обов`язків, визначених ст.ст. 36, 37 КПК України.

Відмовляючи частково у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 у частині вимог щодо бездіяльності прокурорів та зобов`язання прокурорів виконати вимоги ст. ст. 36, 37 КПК України, слідчий суддя обґрунтував своє рішення тим, що заявлені вимоги не підлягають розгляду в порядку, передбаченому ст. 303 КПК України, оскільки бездіяльність прокурорів у формі невиконання обов`язків з організації процесуального керівництва не відноситься до переліку дій, рішень або бездіяльності, які можуть бути оскаржені на стадії досудового розслідування. У решті вимог ухвала не стосується.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали, надані судом, та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України, повноваження слідчого судді при вирішенні питань, віднесених до його компетенції, обмежені процесуальним законом. Слідчий суддя вирішує лише ті питання, які внесені на його розгляд сторонами та передбачені законом.

У ч. 1 ст. 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій або бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. До них, зокрема, належать: невнесення відомостей до ЄРДР, неповернення тимчасово вилученого майна, нездійснення інших процесуальних дій, які зобов`язаний вчинити у визначений строк, відмова в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) чи негласних слідчих (розшукових) дій тощо.

Разом з тим, скарги на інші дії або бездіяльність, не передбачені цією статтею, не можуть бути предметом судового контролю на досудовій стадії та підлягають розгляду під час підготовчого судового провадження.

Як убачається з матеріалів справи, заявниця ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчої та прокурорів у межах кримінального провадження № 0000085. Заявлені вимоги стосувались визнання протиправної бездіяльності слідчої у не розгляді її клопотання, а також бездіяльності прокурорів у частині неналежного здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні та невиконанні вимог ст. ст. 36, 37 КПК України.

У частині вимог до слідчої, скарга може розглядатися у порядку, визначеному п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, якщо бездіяльність стосується нездійснення передбачених законом процесуальних дій. Водночас у частині вимог, що стосуються бездіяльності прокурорів щодо здійснення нагляду за досудовим розслідуванням у формі процесуального керівництва, слідчий суддя обґрунтовано відмовив у відкритті провадження, оскільки така бездіяльність не входить до переліку, визначеного ч. 1 ст. 303 КПК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що в діях прокурорів наявна бездіяльність, яка нібито полягає у невиконанні вимог ст. ст. 36, 37 КПК України, не можуть бути прийняті до уваги. Із наведених в апеляційній скарзі аргументів не вбачається, що прокурори ухилялися від вчинення саме тих процесуальних дій, які можуть бути предметом судового оскарження на стадії досудового розслідування.

Так само не заслуговують на увагу посилання на відсутність належного реагування на клопотання, адресовані прокурорам. Процесуальний закон не передбачає можливості оскарження такої загальної форми «нереагування» без прив`язки до конкретної дії, яку прокурор зобов`язаний був вчинити у визначений законом спосіб та строк.

Фактично ОСОБА_5 намагається оскаржити організаційну чи змістовну сторону діяльності прокурорів у межах провадження, що, з огляду на закон, не є предметом судового контролю на досудовій стадії. Такий підхід суперечить усталеній практиці Верховного Суду, відповідно до якої втручання у хід досудового розслідування можливе лише у разі наявності явно визначеного об`єкта оскарження, прямо передбаченого кримінальним процесуальним законом.

З урахуванням викладеного, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається. Ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 травня 2025 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 в частині вимог щодо визнання протиправною бездіяльність прокурорів Первомайської окружної прокуратури у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000085 залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

____________________ ______________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3