Номер провадження: 11-кп/813/1429/25
Справа № 504/1283/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції між Одеським апеляційним судом та з використання системи «ВКЗ» за участю захисника ОСОБА_7 та прокурора ОСОБА_6 у спеціальному судовому провадженні, матеріали кримінального провадження №0000148 від 16.03.2023 року за апеляційною скаргою першого заступника керівника Скадовської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_8 на вирок Комінтернівського районного суду Одеської області від 26.12.2024 року, яким:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вигода Івано-Франківської області, громадянина Російської Федерації, раніше не судимого, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1

засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.110 КК України,

встановив:

оскарженим вироком суду ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.110 КК України та йому призначене покарання у виді позбавлення волі строком на 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 обчислюється з моменту фактичного затримання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишено без змін тримання під вартою.

Оскарженим вироком суду ОСОБА_9 визнаний винуватим в тому, що він, постійно проживаючи на території російської федерації, після початку повномасштабного російського вторгнення, достовірно знаючи, що територія Херсонської області тимчасово окупована представниками збройних формувань держави-агресора - російської федерації, незаконно, у невстановлений час, але не пізніше 27.07.2022 року, перетнув державний кордон України, та перебуваючи на території Каланчацької селищної територіальної громади Скадовського району Херсонської області, вступив у злочинну змову з невстановленими представниками держави-агресора, з метою зміни меж територій та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

На виконання спільного злочинного умислу, ОСОБА_9 у невстановлені час та місці, але не пізніше 27.07.2022 року, діючи за попередньою змовою групою осіб з представниками держави-агресора - російської федерації, добровільно зайняв посаду голови у незаконному та підконтрольному представникам російської федерації органі влади військово-цивільній адміністрації Каланчацького муніципального округу, створеному на тимчасово окупованій території Каланчацької селищної територіальної громади.

З метою реалізації спільного злочинного умислу - зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, шляхом встановлення суверенних прав російської федерації на тимчасово окуповану територію Каланчацької селищної територіальної громади та практичної реалізації відповідних рішень вищого політичного керівництва російської федерації, невстановлені представники держави - агресора наділили ОСОБА_9 , як керівника незаконного органу влади, владними повноваженнями, які забезпечувалися примусовими заходами з боку військовослужбовців збройних сил російської федерації.

Громадянин російської федерації ОСОБА_9 , будучи керівником незаконного органу влади, створеного на тимчасово окупованій території, діючи за попередньою змовою групою осіб з невстановленими представниками російської федерації, публічно виконуючи представницькі повноваження, від імені Військово-цивільної адміністрації Каланчацького муніципального округу та в інтересах держави - агресора, 13.09.2022 року уклав з представником Республіки Кабардино-Балкарія, суб`єктом російської федерації, договір про надання гуманітарної допомоги у сфері відновлення соціальних об`єктів та оздоровлення дітей Каланчацької громади, чим створив хибне уявлення у мешканців Каланчацької селищної територіальної громади про легітимність та правосуб`єктність Військово-цивільної адміністрації Каланчацького муніципального округу, а також у фактичному не розповсюдженні державного суверенітету на територію громади, яку окуповано державою-агресором.

Також, ОСОБА_9 , починаючи з 27.07.2022 року, використовуючи незаконно набуті повноваження керівника незаконного органу влади, діючи умисно, від імені військово-цивільної адміністрації Каланчацького муніципального округу та в інтересах держави агресора, з метою реалізації спільного з невстановленими представниками російської федерації злочинного умислу - зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України шляхом встановлення суверенних прав російської федерації на тимчасово окуповану територію Каланчацької селищної територіальної громади, організував збір та передачу представникам збройних сил рф інформації щодо службових осіб органів державної влади, місцевого самоврядування та патріотично налаштованих мешканців Каланчацької селищної територіальної громади, для застосування до них заходів психологічного тиску у вигляді незаконних обшуків, позбавлення волі, вилучення майна, а також заходів фізичного тиску у вигляді спричинення тілесних ушкоджень, чим забезпечував співпрацю місцевих мешканців з окупаційною владою, придушення патріотичних настоїв населення.

Крім того, громадянин російської федерації ОСОБА_9 , будучи керівником незаконного органу влади, створеного на тимчасово окупованій території України, з метою реалізації вказаного спільного з невстановленими представниками російської федерації злочинного умислу, організував та особисто здійснював агітаційну роботу серед мешканців Каланчацької селищної територіальної громади та працівників комунальних установ.

Так, 19.08.2022 року у приміщенні будинку культури селища Каланчак Скадовського району Херсонської області, діючи як представник незаконно створеного державою агресором органу влади ОСОБА_9 , прийняв участь у масовому заході - форумі «мы вместе с россией», у ході проведення якого публічно заперечив територіальну цілісність України, та закликав присутніх підтримати декларацію про вступ тимчасово окупованої території Херсонської області до складу російської федерації.

Крім цього, ОСОБА_9 у вересні 2022 року, точна дата та час судом не встановлені, використовуючи свої незаконно набуті владні повноваження, діючи умисно, організував зібрання працівників медичних закладів у приміщенні Каланчацької лікарні за адресою: селище Каланчак Скадовського району Херсонської області, пров. Зарічний, 14, де активно схиляв присутніх до співпраці з окупаційною владою шляхом впровадження медичних стандартів російської федерації.

Умисні дії ОСОБА_9 , вчинені за попередньою змовою групою осіб з невстановленими представниками російської федерації, призвели до фактичного встановлення влади окупаційних військ на території Каланчацької селищної територіальної громади Скадовського району Херсонської області, неможливості дії органів влади України та законів України на вказаній території, впровадження на даній територій законів і грошової одиниці держави-агресора - російської федерації, що є загальновідомим фактом, створили передумови для проведення псевдо-референдуму з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що є тяжкими наслідками.

Суд першої інстанції визнав ОСОБА_9 винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.110 КК України, за кваліфікуючими ознаками умисні дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, за попередньою змовою групою осіб, які призвели до тяжких наслідків.

Не погоджуючись з вироком суду прокурорподав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок в частині призначеного покарання та ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 покарання за ч.3 ст.110 КК України у виді довічного позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор посилається на неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок його м`якості. Прокурор зазначає, що місцевим судом не враховано в повній мірі встановлені під час досудового розслідування та судового розгляду обставини, які негативно характеризують особу винного, який вчинив умисний злочин, який посягає на існування України як суверенної, незалежної, демократичної, соціальної і правової держави, та свідчить про винятковий ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину й особи винного. Також прокурор зазначає, що місцевим судом не надано належної оцінки, тому, що ОСОБА_9 систематично порушував основоположні конституційні права мешканців Каланчацької ОТГ, що свідчить про стійку спрямованість його злочинної діяльності та небажання ставати на шлях виправлення, що значною мірою підвищує його суспільну небезпечність. В іншій частині вирок суду прокурор просить залишити без змін.

Іншими особами, які мають право на апеляційне оскарження, вирок суду першої інстанції в даному кримінальному провадженні не оскаржений.

Відповідно до ч.3 ст.323 КПК України судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 КПК України, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошений в міжнародний розшук.

Повістки про виклик обвинуваченого у разі здійснення спеціального судового провадження надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування, а процесуальні документи, що підлягають врученню обвинуваченому, надсилаються захиснику. Інформація про такі документи та повістки про виклик обвинуваченого обов`язково публікуються у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження згідно з положеннями статті 297-5 КПК України та на офіційному веб-сайті суду. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду обвинувачений вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

Обвинуваченого ОСОБА_9 було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги з дотриманням правил, передбачених ч.8 ст.135 та ст.323 КПК України, зокрема шляхом публікацій таких повідомлень у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газета «Урядовий кур`єр»), а також шляхом розміщення повісток про виклик до суду на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та на веб-сайті Одеського апеляційного суду та направленням документів на адресу його захисника.

Також судом вживалися заходи щодо надсилання повідомлень за останнім відомим місцем реєстрації/проживання обвинуваченого ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , однак відправку поштової кореспонденції не надалось можливим здійснити, оскільки не працює відділення поштового зв`язку адресата, внаслідок його знаходження на тимчасово окупованій території.

Обвинувачений ОСОБА_9 до суду жодного разу не з`явився, заяв чи клопотань не подавав, показів суду не надавав, у зв`язку з чим судовий розгляд у даному кримінальному провадженні здійснювався за відсутності обвинуваченого (in absentia) з обов`язковою участю захисника.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; захисника, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали кримінального провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України (далі КПК), вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно вимог ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.110 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в ній доказами, які досліджувались в повному обсязі. Прокурор не оскаржує вирок в частині правильності кваліфікації дій обвинуваченого та доведеності вини.

Порушень при вирішенні судом першої інстанції питання щодо дослідження доказів відносно обставин, встановлених у справі, апеляційним судом не встановлено, а тому ці обставини, як і юридична кваліфікація скоєного ОСОБА_9 злочину не є предметом апеляційного розгляду, у зв`язку з чим колегія суддів, відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК, переглядає вирок суду в межах апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги прокурора стосовно м`якості призначеного покарання та необхідність призначення обвинуваченому більш суворого покарання у виді довічного позбавлення волі, колегія суддів зазначає наступне.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_9 покарання за ч.3 ст.110 КК України, суд першої інстанції, врахував характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, а також відсутність обставин, які відповідно до положень ст.ст. 66, 67 КК України пом`якшують та обтяжують покарання.

Крім того, при призначені покарання місцевим судом враховано дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, а також тяжкі наслідки вчиненого ним злочину, а саме: фактичне встановлення влади окупаційних військ на території Каланчацької селищної територіальної громади Скадовського району Херсонської області, неможливість дії органів влади України та законів України на вказаній території, впровадження на даній територій законів і грошової одиниці держави-агресора - Російської Федерації, створення передумов для проведення псевдо-референдуму з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України. Також місцевий суд враховав, що обвинувачений здійснюючи керівництво незаконно створеного органу військово-цивільній адміністрації Каланчацького муніципального округу брав особисту участь в ході проведення обшуків, де вилучалася власність осіб, які знаходилися на тимчасово окупованій території, всупереч волі останніх.

З урахуванням наведеного, доводи прокурора, щодо не врахування місцевим судом, при призначенні покарання обвинуваченому, обставин вчинення злочину, систематичне порушення основоположних конституційних прав мешканців Каланчацької ОТГ, посягання останнього на основоположні принципи існування України як суверенної, незалежної, демократичної, соціальної і правової держави, колегія суддів визнає неспроможними.

Надаючи оцінку обставинам даного кримінального провадження колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Під особою обвинуваченого у контексті ст. 414 КПК розуміється сукупність фізичних, соціально-демографічних, психологічних, правових, морально-етичних та інших ознак індивіда, щодо якого ухвалено обвинувальний вирок, які існують на момент прийняття такого рішення та мають важливе значення для вибору покарання з огляду мети та засад його призначення. Тобто поняття «особа обвинуваченого» вживається у тому ж значенні, що й у п.3 ч.1 ст.65 КК України поняття «особа винного».

Згідно положень ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні злочину. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Апеляційний суд вважає, що врахувавши тяжкість, обставини та характер вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі на певний строк у найвищих межах санкції статті, з конфіскацією всього належного йому майна.

У зв`язку з викладеним, апеляційний суд вважає, що призначене обвинуваченому судом першої інстанції покарання у виді позбавлення волі строком на 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією всього належного йому майна, відповідає положенням ст.ст. 50, 65 КК України, забезпечує виконання принципу індивідуалізації покарання, є необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав вважати, що призначене обвинуваченому покарання є явно несправедливим через його м`якість, оскільки таке покарання відповідає вимогам ст.65 КК України.

З огляду на встановлені обставини даного кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги прокурора щодо незаконності вироку в частині призначеного покарання.

Інших доводів щодо незаконності прийнятого судом першої інстанції рішення в частині призначеного покарання, стороною обвинувачення не наведено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок без змін.

Оскільки апеляційна скарга прокурора не містять у собі достатніх підстав для скасування вироку суду, а судом апеляційної інстанції не встановлено будь-яких нових обставин, які не були враховані судом першої інстанції при ухвалені вироку, колегія суддів вважає за необхідне вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Скадовської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Комінтернівського районного суду Одеської області від 26.12.2024 року в кримінальному провадженні №0000148 від 16.03.2023 року, яким ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений за ч.3 ст.110 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4