Справа № 159/5682/24
Провадження № 1-кп/159/196/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Ковель кримінальне провадження №0000578 від 23 серпня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Воля Любитівська Ковельського району Волинської області, громадянки України, освіта повна вища, заміжня, фізична особа-підприємець, раніше не засуджувалась, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

за ч.2 ст.197-1, ч.4 ст.197-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

31.01.2014 фізична особа - підприємець ОСОБА_4 набула у власність земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,0875 га., кадастровий номер :19:002:0011, з цільовим призначенням для розміщення автомайстерні та автомийки.

Рішенням виконавчого комітету Ковельської міської ради від 12.04.2018 №138 «Про дозвіл на проведення благоустрою території на вул. Ярослава Мудрого», ОСОБА_4 надано дозвіл на виконання робіт з благоустрою території загального користування, прилеглої до будівлі автомийки, яка розташована на вул. Ярослава Мудрого, 36А, та зобов`язано останню: «виготовити проектну документацію і погодити її у відділі містобудування та архітектури виконавчого комітету міської ради; отримати в управлінні капітального будівництва та житлово -комунального господарства міської ради ордер для виконання земляних робіт; утримувати у належному санітарному стані територію, на якій проведені роботи з благоустрою.

Однак, отримавши повідомлення про дозвіл на проведення благоустрою території згідно рішення виконавчого комітету Ковельської міської ради від 12.04.2018 №138 та копію вказаного рішення, вищеперераховані у рішенні зобов`язання ОСОБА_4 не виконала, натомість у квітні 2018 року, точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, у неї виник злочинний умисел на самовільне зайняття земельної ділянки та самовільне будівництво будівлі на самовільно зайнятій земельній ділянці з метою використання такої будівлі у господарській діяльності, та як об`єкт злочинного посягання остання визначила для себе земельну ділянку площею 0,0125 га, яка знаходиться поруч з будівлею автомийки розташованої за адресою: м. Ковель, вул. Ярослава Мудрого, 36А, перебуває у комунальній власності Ковельської міської ради, по якій проходить напірна каналізаційна мережа у дві нитки (діаметр 100 мм і 150 мм), яка перебуває на балансовому обліку та в обслуговуванні виробничого структурного підрозділу «Львівська дирекція» філії «Центр будівельно монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» АТ «Українська залізниця». Крім того, згідно з генеральним планом міста Ковеля земельна ділянка розташована в санітарно-захисній зоні залізниці.

Згідно з вимогами таблиці И.1 ДБН Б. 2.2 12-2019 «Планування та забудова територій», охоронна зона інженерних мереж від напірної каналізації до фундаментів будинків і споруд становить 5 м, від самопливної каналізації (побутової і дощової) 3 м.

Згідно з вимогами ДБН В.2.5- 75:2013 «Каналізація. Зовнішні мережі та споруди. Основні положення проектування», (таблиця 31) для напірних каналізаційних трубопроводів охоронна зона становить 5 м, в кожну сторону від бокової стінки водопроводу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи всупереч вимогам статтей 114, 116-126 Земельного кодексу України, що регулюють набуття і реалізацію прав на землю, за відсутності рішень органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу їй у власність чи надання у користування земельної ділянки, в порушення ДБН Б. 2.2 12-2019 «Планування та забудова територій», ДБН В.2.5-75:2013 «Каналізація. Зовнішні мережі та споруди. Основні положення проектування», у квітні 2018 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, шляхом будівництва будівлі прямокутної форми зі стінами і дахом із металопрофілю розмірами 15,25 м на 8,20 м, незаконно самовільно зайняла земельну ділянку площею 0,0125 га, яка знаходиться поруч з будівлею автомийки розташованої за адресою: м. Ковель, вул. Ярослава Мудрого, 36А, в охоронній зоні залізниці, чим територіальній громаді міста Ковеля в особі Ковельської міської ради заподіяла шкоду в розмірі 3992,58 грн.

Крім того, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи всупереч вимогам статтей 114, 116-126 Земельного кодексу України, що регулюють набуття і реалізацію прав на землю, за відсутності рішень органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу їй у власність чи надання у користування земельної ділянки, в порушення ДБН Б. 2.2 12-2019 «Планування та забудова територій», ДБН В.2.5-75:2013 «Каналізація. Зовнішні мережі та споруди. Основні положення проектування», у квітні 2018 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, організувала та здійснила будівництво будівлі прямокутної форми зі стінами і дахом із металопрофілю розмірами 15,25 м на 8,20 м, на самовільно зайнятій земельній ділянці площею 0,0125 га, яка знаходиться поруч з будівлею автомийки розташованої за адресою: м. Ковель, вул. Ярослава Мудрого, 36А, в охоронній зоні залізниці.

07 лютого 2025 року між прокурором Ковельської окружної прокуратури та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участі захисника, з письмовою згодою на укладання угоди представника потерпілого, у кримінальному провадженні №0000578 від 23.08.2023 року укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди ОСОБА_4 беззастережно і в повному обсязі визнає свою винуватість у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,4 ст.197-1 КК України та сторонами погоджено, що відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є активне сприяння розкриттю злочину, щиро каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, відсутності обставин, які обтяжують покарання, притягнення до кримінальної відповідальності вперше, наявності в обвинуваченої захворювання - помірнодиференційована інвазивна карцинома молочної залози, які істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, на призначення ОСОБА_4 покарання за ч. ч. 2, 4 ст. 197-1 КК України із застосуванням ст. 69 КК України (призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом) у виді штрафу, а саме:за ч.2 ст.197-1 КК України покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;за ч. 4 ст. 197-1 КК України покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.На підставі ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

При вирішенні питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд враховує наступне.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні злочинів передбачених ч.2 ст.197-1, ч.4 ст.197-1 КК України, які відносяться до нетяжкого злочину.

Під час судового засідання суд з`ясував, що обвинувачена цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, умови угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

В зв`язку з викладеним вище, суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою від 07 лютого 2025 року та призначити покарання обвинуваченій ОСОБА_4 узгоджене сторонами.

Керуючись ст.ст.368-376, 468-475 КПК України,

З А С У Д И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Ковельської окружної прокуратури та обвинуваченою ОСОБА_4 від 07 лютого 2025 року.

ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України та на підставі вказаного закону призначити їй узгоджене сторонами покарання, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 8500 грн.

ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.197-1 КК України та на підставі вказаного закону призначити їй узгоджене сторонами покарання, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 грн.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити узгоджене сторонами остаточне покарання ОСОБА_4 у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст.394 КПК України до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок виготовлений в нарадчій кімнаті.

Суддя:ОСОБА_1