Провадження № 1-в/638/643/25
УХВАЛА

Іменем України

23 липня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника установи виконання покарань ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференцзв`язку з ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» заяву захисника засудженого ОСОБА_4 , 1984 року народження, - адвоката ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання,

в с т а н о в и в:

У червні 2025 року захисник засудженого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_6 звернулася до суду із заявою про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання. Заява мотивована тим, що 14.01.2021 вироком Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_4 визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на строком 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців. Станом на 17.03.2024 року ОСОБА_4 вже відбув 2/3 строку покарання. ОСОБА_4 , під час відбування покарання в умовах Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» (далі - Установа) отримав три заохочення: 23.10.2023, 11.04.2024, 15.01.2025 за виконання покладених обов`язків. Відбуваючи покарання, зарекомендував себе з позитивної сторони. До праці в Установі ставиться з ініціативою, покладені завдання виконує вчасно. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться задовільно. За час знаходження в Установі порушень режиму тримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, на профілактичному обліку не перебував. Особисті речі тримє в охайному стані, норм санітарії дотримується. До представників адміністрації відноситься ввічливо, законні вимоги виконує. В середовищі ув`язнених, конфліктних ситуацій не створював. На заходи профілактичного характеру реагує позитивно. У взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний, зі всіма підтримує рівні стосунки. До майна установи і предметів, якими користується, ставиться дбайливо. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення до працівників установи. Утримує своє спальне місце та приліжкову тумбочку в чистоті. У ставленні до засуджених та адміністрації колонії доброзичливий, тактовний.

Враховуючи викладене, захисник вважає, що ОСОБА_4 , який відбув більше як 2/3 частини призначеного йому покарання, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів, що став на шлях виправлення, тож є правові підстави вважати, що вимоги ч.2 ст.81 КК України ним були виконано за час відбування покарання.

На запитом суду 18 липня 2025 року до суду надійшла особова справа ОСОБА_4 , 1984 року народження, а також інші матеріали, які характеризують засудженого та містять інформацію про використання праці засудженого.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_6 заяву підтримали та просили задовольнити. Після умовно-дострокового звільнення засуджений має намір вступити до лав Збройних Сил України. Засуджений повідомив суду, що цивільний позов потерпілому не сплатив, оскільки виконавчий лист на адресу установи не надходив.

Прокурор в судовому засіданні проти умовно-дострокового звільнення ОСОБА_4 заперечувала, оскільки останній не довів сумлінною поведінкою і ставленням до праці своє виправлення.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи та особову справу засудженого, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 14 січня 2021 року ОСОБА_4 , 1984 року народження, визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено йому покарання у виді 5 років б місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання рахувати з 17 липня 2020 року.

Вирок набрав законної сили 11 січня 2023 року.

14 березня 2023 року засуджений ОСОБА_4 прибув до ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» для відбування покарання.

Початок строку - 17.07.2020 року, кінець строку - 17.01.2026 року.

За час відбування покарання в ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_4 має три заохочення «Подяка» за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених Кримінально-виконавчим кодексом України та правилами внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці (23.10.2023, 11.04.2024, 15.01.2025). Стягнень не має.

Відповідно до Характеристики на засудженого, затвердженої начальником ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» 17 липня 2025 року, засуджений ОСОБА_4 за час відбування покарання в державній установі характеризується посередньо; до праці в установі виконання покарань ставиться з ініціативою, покладенні завдання виконує вчасно, до виконання робіт з благоустрою установи ставиться задовільно; не знає що саме потрібно змінити в своєму житті, має нестійку мотивацію до змін; емоційно стабільний, але у більшості випадках повторює свої минулі помилки; стикаючись з проблемою, іноді не здатен знайти шляхи її вирішення або легко здається і відступає перед труднощами, має низький рівень розвитку комунікативних навичок (замкнений, не вміє підтримувати розмову, не здатен конструктивно вести суперечку); до засудження підтримував зв`язки із особами з антисоціальною поведінкою, має нестійку вмотивованість обмежити свої зв`язки з даними особами після звільнення; у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує рівні стосунки із засудженими позитивної спрямованості; переважно дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи; під час проведення бесід профілактично-виховного характеру проявляє тактовність; переважно утримує в чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, завжди має охайний зовнішній вигляд; дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користувався при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд; до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться задовільно; самостійно виконує роботи із самообслуговування; не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

У психологічній характеристиці засудженого ОСОБА_4 викладено прогноз поведінки: рішення приймає швидко, намагається брати до уваги усі обставини та наслідки; намагається уникати демонстрації лідерських якостей через наявну установку на підтримання доброзичливих зв`язків з оточуючими та відсутність бажання брати відповідальність за дії інших засуджених.

Згідно з Оцінкою ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення, рівень впливу історії правопорушень на протиправну поведінку оцінюється як середній.

Згідно з довідкою Помічника начальника установи з ЗЗПтаТА ОСОБА_7 , засуджений ОСОБА_4 , 1984 р.н., виводився на оплачувані роботи в лютому-серпні 2024 року, а саме:

лютий 2024 року - бригада МЗП - норма виробітку - 16,3%;

березень 2024 року - бригада МЗП - норма виробітку - 59,2 %;

квітень 2024 року - бригада 130 - норма виробітку - 17,4 %;

квітень 2024 року - бригада МЗП - норма виробітку - 52,2 %;

травень 2024 року - бригада 130 - норма виробітку - 22,8 %;

травень 2024 року - бригада 132 - норма виробітку - 32,0 %;

червень 2024 року - бригада 130 - норма виробітку - 31,6 %;

липень 2024 року - бригада 130 - норма виробітку - 25,8 %;

серпень 2024 року - бригада 130 - норма виробітку - 25,7 %;

вересень 2024 року - бригада 130 - норма виробітку - 25,9 %, працював на посаді «підсобний робітник».

Аналогічні показники використання праці засудженого та виконання ним норм виробітку підтверджуються відомостями Табелів виходу на роботу.

Згідно з ч. 2 ст. 67 КВК України засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;

3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

За змістом цього кримінального закону умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду і можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення. Для цього всі дані про особу беруться у сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України обов`язковою складовою для прийняття судом рішення про безумовне умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного вироком суду кримінального покарання, є сумлінна поведінка та ставлення до праці засудженого, як умова доведеності виправлення останнього.

За змістом зазначеної норми сумлінну поведінку слід розуміти як комплекс зразкового дотримання режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні вказівок і розпоряджень адміністрації колонії, відсутність порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених.

Не можна вважати сумлінною поведінкою лише формальний факт відсутності у засудженого стягнень, оскільки дотримання вимог режиму відбування покарання є обов`язком засудженого.

Як вбачається з особової справи засудженого, він за весь час відбування покарання характеризується посередньо; задовільно ставить до виконання робіт з благоустрою установи та до виконання передбачених законом вимог персоналу установи. Вказані обставини спростовують доводи захисника про сумлінну поведінку засудженого, як обов`язкову підставу для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Щодо сумлінного ставлення засудженого до праці суд зазначає наступне.

Сумлінне ставлення до праці - це чесне та повне виконання засудженим своїх трудових обов`язків, покращення кількісних та якісних показників виконуваної роботи, бережне ставлення до обладнання та інструментів, суворе додержання правил техніки безпеки, тощо. Сумлінне ставлення до праці передбачає прагнення засудженого до перевиконання встановлених норм виробітку або зразкового виконання робіт, а також відшкодування збитків, заподіяних злочином.

Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Сумлінне ставлення до праці проявляється у поліпшенні кількісних та якісних показників виконуваної робити, підвищення виробничої кваліфікації, бережливому ставленні до обладнання та інструментів, додержання охорони праці та техніки безпеки.

Крім того, у роз`ясненнях Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які викладені в постанові Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року, зазначено, що суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії.

Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб.

Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Оскільки закон, як один із критеріїв оцінки виправлення вказує сумлінне ставлення до праці, то у характеристиках на засуджених в обов`язковому порядку повинні відображатися причини, з яких засуджений не працює в установі або не отримує заробіток (особисте небажання, чи об`єктивна відсутність можливості працевлаштування).

Судовим розглядом встановлено, що за понад два роки відбування покарання в ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_4 працював лише 8 місяців. При цьому, норми виробітку знаходяться в межах від 16,3% (у лютому 2024 року) до 69,6 % (у квітні 2024 року). Таким чином, епізодична, а не систематична, праця засудженого, до того ж із середнім показником виконання норми виробітку 42,6%, не може бути визнана судом сумлінною.

Матеріали справи особової справи засудженого не містять відомостей, і засуджений в судовому засіданні не зазначив про обставин, які свідчать про об`єктивну неможливість (за станом здоров`я чи з інших підстав) виведення засудженого на оплачувані роботи протягом всього часу відбування покарання (з березня 2023 року до січня 2024 року; з жовтня 2024 року до червня 2025 року).

За таких обставини, враховуючи мінливий характер праці засудженого, відсутність об`єктивних обставин, які би перешкоджали систематичному виведенню засудженого на оплачувані роботи, відсутні підстави вважати про сумлінне ставлення ОСОБА_4 до праці.

Як наслідок несумлінного ставлення до праці засудженого, останній не відшкодував потерпілому від злочину завдану майнову шкоду відповідно до вироку суду (5749,00 грн).

Суд також враховує, що ОСОБА_4 раніше п`ять разів був засуджений за злочини проти власності, однак на шлях виправлення не став і знову вчинив злочин проти власності, за вчинення якого відбуває покарання у виді позбавлення волі.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_4 не довів сумлінною поведінкою і ставленням до праці своє виправлення, у зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні заяви його захисника про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Керуючись ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви захисника засудженого ОСОБА_4 , 1984 року народження, - адвоката ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з моменту оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 25 липня 2025 року о 09 год 00 хв.

Суддя ОСОБА_1