Справа №345/1239/22
Провадження № 1-кп/345/36/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.07.2025 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_6

ОСОБА_7

ОСОБА_8

ОСОБА_9

ОСОБА_10

ОСОБА_11

ОСОБА_12

обвинувачених ОСОБА_13

ОСОБА_14

ОСОБА_15

ОСОБА_16

ОСОБА_17

ОСОБА_18

ОСОБА_19

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції об`єднане кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.209, ч.1 ст.222, ч.1 ст.255, ч.4 ст.28, ч.3 ст.305, ч.1 ст.306, ч.2 ст.306, ч.3 ст.307, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307, ч.4 ст.28, ч.3 ст.311, ч.3 ст.28, ч.2 ст.317 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.209, ч.2 ст.255, ч.4 ст.28, ч.3 ст.305, ч.2 ст.306, ч.3 ст.307, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307, ч.4 ст.28, ч.3 ст.311, ч.3 ст.28, ч.2 ст.317 КК України, ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.4 ст.28, ч.3 ст.305, ч.3 ст.307, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307, ч.4 ст.28, ч.3 ст.311 КК України, ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.3 ст.307, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307, ч.4 ст.28, ч.3 ст.311 КК України, ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.3 ст.307, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307, ч.4 ст.28, ч.3 ст.311, ч.3 ст.28, ч.2 ст.317 КК України, ОСОБА_18 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_19 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, -

встановив:

на розгляді суду на стадії підготовчого провадження перебуває дане кримінальне провадження.

03.07.2025 судом отримано клопотання прокурора ОСОБА_3 стосовно запобіжних заходів обвинувачених. Клопотання обґрунтовані тим, що Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області ОСОБА_13 ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до 11.07.2025.

Прокурор зазначає, що обґрунтованість обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями свідків, відомостями, які містяться у протоколах проведення негласних слідчих (розшукових) дій, протоколах обшуків, протоколах огляду місцевості, висновках експертиз та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Прокурор зазначає, що наявні ризики, передбачені ст. 177 ч. 1 КПК України, а саме:

- переховуватися від суду. Даний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, є реальним, оскільки обвинувачені, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ними злочинів, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання їх винними у вчиненні злочинів, можуть переховуватись від суду.

- незаконно впливати на свідків, експертів та інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні. Даний ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України є реальним, оскільки після відкриття матеріалів кримінального провадження обвинуваченим стало відомо про обсяг зібраних доказів, у тому числі про зміст наданих свідками показань, які можуть бути визнані такими, що викривають його та інших обвинувачених у вчиненні інкримінованих злочинів. В ході судового розгляду свідків ще не допитано. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або у порядку, передбаченому ст.225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. За таких обставин, ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків. Прокурор зазначає, що обвинувачені знають персональні дані свідків і зміст наданих ними свідчень на досудовому розслідуванні. Тому існує вірогідність незаконного впливу на них зі сторони обвинувачених з метою зміни показань та спотворення доказів;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Перебуваючи на волі, обвинувачені можуть не з`являтися на виклики до суду і таким чином перешкоджати у здійсненні судового розгляду у розумні строки;

- вчинити інше кримінальне правопорушення. Даний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України є реальним, оскільки обвинувачені постійного джерела прибутку не мають, вчинили ряд особливо тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, тому є підстави вважати, що вони, з метою одержання доходів продовжать вчиняти кримінальні правопорушення пов`язані з незаконним виготовленням, придбанням, перевезенням з метою збуту наркотичних засобів та психотропних речовин.

Враховуючи вищенаведені ризики, прокурор вважає, що обрання більш м`якого запобіжного заходу обвинуваченим буде недостатнім, а тому просить суд продовжити (обрати) обвинуваченим ОСОБА_13 ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 2 місяці без визначення застави як альтернативного запобіжного заходу. Також прокурор вважає неможливим застосувати до вищевказаних обвинувачених запобіжний захід у вигляді поруки, особистого зобовязання, застави чи домашнього арешту, оскільки ці запобіжні заходи не можуть запобігти ризикам.

Крім того, прокурором подано клопотання про покладення на обвинувачених ОСОБА_18 та ОСОБА_19 терміном на 60 днів обов`язків, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати до суду та прокурора за кожною вимогою; не відлучатися за межі Калуського району Івано-Франківської області без дозволу суду; повідомляти суд та прокурора про зміну свого місця проживання та місця роботи; утриматися від спілкування із свідками, експертами та іншими обвинуваченими в даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Дані клопотання прокурор мотивує тим, що на даний час відносно перелічених обвинувачених застосований запобіжний захід у вигляді застави. ОСОБА_18 та ОСОБА_19 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, що підтверджується сукупністю належних і допустимих доказів, наявних в матеріалах кримінального провадження. Також на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, експертів та інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення. Також зазначає, що підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж застава, відносно вказаних обвинувачених на даний час немає, тому просить клопотання задовольнити.

07.07.2025 судом також отримано від захисника обвинуваченого ОСОБА_15 адвоката ОСОБА_11 клопотання про зміну запобіжного заходу, в якому просить змінити ОСОБА_15 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт із забороною залишати житло в нічний період доби та покласти на нього обов`язки. Захисник вважає, що ризики відповідно до ст. 177 КПК України щодо ОСОБА_15 в даному кримінальному провадженні відсутні. Звертає увагу суду на те, що її підзахисний хворіє на захворювання, яке потребує постійного лікування, що підтверджується відповідною довідкою, яку долучає до клопотання. Окрім того, звертає увагу суду на те, що за станом здоров`я мати її підзахисного - ОСОБА_20 теж потребує лікування та допомоги, яку їй може надавати син ОСОБА_15

07.07.2025 судом отримано від захисника ОСОБА_13 адвоката ОСОБА_12 письмові заперечення на клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В запереченнях зазначено, що прокурором не надано жодних доказів, які б підтвердили його доводи, викладені у клопотанні, щодо необхідності подальшого тримання ОСОБА_13 під вартою. Ризики або є, і тоді вони повинні бути підтверджені доказами, або ж їх немає, і тоді обмеження особи у правах, зокрема у праві на свободу, є необґрунтованим і незаконним. У даному випадку прокурор обмежився своїми міркуваннями, абстрактними припущеннями та штампованими формулюваннями, які не мають під собою жодного доказового підґрунтя. Подібний підхід не відповідає вимогам законності, змагальності та обґрунтованості процесуального рішення, як того вимагає чинне кримінальне процесуальне законодавство України. Захисник вважає, що сторона обвинувачення не виконала свого процесуального обов`язку щодо доведення необхідності застосування найсуворішого запобіжного заходу, а відтак, клопотання не може вважатися обґрунтованим і таким, що відповідає вимогам закону. Зокрема прокурор у клопотанні зазначає наступне: Обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_13 підтверджується сукупністю належних і допустимих доказів: показаннями свідків, протоколами обшуків, матеріалами проведених негласних слідчих (розшукових) дій, протоколами огляду речей і документів, речовими доказами, висновками експертиз та іншими матеріалами. Проте, як вбачається з аналізу цього формулювання, прокурор буквально обмежується лише загальним посиланням на навіть не конкретний перелік доказів, без жодного наведення фактичних обставин, які б підтверджували обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_13 . Наведення загального переліку доказів є, як мінімум, недостатнім з огляду на вимоги кримінального процесуального законодавства, яке передбачає не лише декларування наявності доказів, а й обов`язкове формулювання чітких, переконливих обставин, які би обґрунтовували необхідність продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Адвокат ОСОБА_12 зазначає, що прокурор зобов`язаний викласти такі фактичні обставини, які б дозволили дійти висновку про логічний і переконливий зв`язок між вчиненим правопорушенням і особою, якій пред`явлено обвинувачення. І саме на підставі цього зв`язку, а не загальних декларацій, має оцінюватись обґрунтованість необхідності продовження застосування найсуворішого запобіжного заходу тримання під вартою. За відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри. Відсутність викладення обставин, які б встановлювали логічний, причинно-наслідковий зв`язок між особою обвинуваченого та змістом пред`явленого обвинувачення, свідчить про недотримання вимоги, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 184 Кримінального процесуального кодексу України, яка зобов`язує прокурора в клопотанні про продовження застосування запобіжного заходу викладати обґрунтовані підстави обвинувачення. У зв`язку з цим клопотання не відповідає критеріям належності та допустимості процесуального документа, що унеможливлює його задоволення та, відповідно, свідчить про відсутність законних підстав для продовження тримання ОСОБА_13 під вартою. Захисник звертає увагу, що відсутні будь-які додатки, матеріали чи інші процесуальні документи, які б підтверджували, що обставини, на які він посилається, дійсно існують і становлять реальну загрозу, що виправдовує подальше тримання обвинуваченого під вартою. Тобто, прокурор фактично обмежився загальними, абстрактними формулюваннями без посилання на будь-яку фактичну інформацію, яка могла б бути перевірена та оцінена судом.

Крім того, адвокат ОСОБА_12 звертає увагу на те, що у поданому клопотанні прокурор жодним чином не обґрунтовує ані прямо, ані побіжно наявність доказів того, що раніше заявлені ризики залишаються актуальними та не зменшилися з моменту попереднього розгляду аналогічного клопотання. Така процесуальна бездіяльність з боку сторони обвинувачення свідчить про ігнорування чіткої вимоги кримінального процесуального законодавства щодо обов`язкової перевірки та підтвердження наявності ризиків на момент звернення з клопотанням про продовження запобіжного заходу. Відсутність належного аналізу змін (або відсутності змін) у фактичних обставинах, які обумовлювали застосування запобіжного заходу, є істотним порушенням. Це свідчить про те, що прокурор сприймає відповідну вимогу закону як суто формальну, таку, що не має реального значення для практичного розгляду справи. У результаті позиція сторони обвинувачення зводиться до механічного відтворення раніше викладених тверджень без належної перевірки їх актуальності, що суперечить принципу обґрунтованості процесуальних рішень.

Захисник ОСОБА_12 вказує, що ймовірність негативних наслідків для процесу сама по собі не може бути підставою для продовження тримання під вартою. Звертає увагу на відсутність належної та переконливої аргументації з боку прокурора щодо ймовірного ризику переховування громадянина ОСОБА_13 від органів правосуддя. У поданому клопотанні прокурора немає жодного пояснення чи конкретизації того, на підставі яких саме фактів чи обставин він дійшов висновку про наявність у цієї особи наміру уникнути правосуддя. За таких умов встановити логіку обґрунтування позиції обвинувачення фактично неможливо, адже вона не спирається на чіткі, верифіковані дані. Якщо сторона обвинувачення наполягає на наявності такого ризику, вона повинна надати відповідні докази документи, свідчення або фактичні дані, які підтверджують реальність подібної загрози. Таким чином, аргументація прокурора про наявність цього ризику, заснована виключно на суб`єктивних припущеннях, є абсолютно необґрунтованою та не може бути взята до уваги судом при прийнятті рішення. Тяжкість обвинувачення не може сама по собі слугувати виправданням тривалих періодів тримання під вартою.

Крім того, захисник ОСОБА_12 вказує, що прокурор не наводить жодної конкретної інформації щодо ризику впливу на експертів або інших обвинувачених, хоча формулювання клопотання охоплює саме таких осіб. Це свідчить про те, що прокурор фактично не вбачає жодної реальної загрози впливу ОСОБА_13 на цих учасників процесу. Такий підхід є непослідовним і свідчить про надуманість посилань на відповідний ризик. В контексті ризику здійснення впливу на свідків захисник зазначає, що така теза носить виключно надуманий характер і не підкріплена жодними об`єктивними фактами. Незрозуміло, на підставі яких саме даних сторона обвинувачення дійшла висновку, що у ОСОБА_13 наявний намір здійснювати вплив на свідків. У клопотанні повністю відсутні будь-які фактичні відомості про те, що раніше він намагався тиснути на свідків, експертів або обвинувачених, так само як і відсутні обґрунтовані підстави вважати, що така загроза може виникнути в майбутньому. Аргументи прокурора щодо можливого незаконного впливу ОСОБА_13 на свідків, експертів чи інших обвинувачених не ґрунтуються на жодних реальних фактах і не підтверджені жодними доказами. Відтак, вони не відповідають критеріям обґрунтованості, які висуваються як національним законодавством, так і практикою Європейського суду з прав людини, і не можуть бути використані як належна підстава для продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також захисник ОСОБА_12 зазначає, що у клопотанні взагалі відсутні будь-які обґрунтування, які б свідчили про нові обставини або зміну поведінки ОСОБА_13 , що могли б об`єктивно свідчити про виникнення такого ризику. Немає пояснення, чому раніше цей ризик не вбачався, і на підставі чого прокурор наразі дійшов висновку про можливість ухилення обвинуваченого від явки до суду, що, до того ж, суперечить твердженню прокурора про наявність ризику ухилення від правосуддя: одна справа ризик уникати правосуддя в цілому, інша справа не прибувати за викликом до суду. Заявлений ризик не є належно аргументованим, а тому не може слугувати підставою для продовження застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Щодо ризику вчинення ОСОБА_13 іншого кримінального правопорушення, то захисник ОСОБА_12 наголошує, що чинне законодавство України не визнає попередню судимість як самостійну підставу для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Відповідно до принципу недопущення подвійного притягнення до кримінальної відповідальності, особа, яка вже була засуджена та відбула покарання, не може повторно нести відповідальність за той самий злочин. Факт судимості може враховуватись виключно у випадках, прямо передбачених законодавством. Щодо твердження про вчинення після відбуття покарання умисних злочинів, то захисник зауважує, що вони не можуть бути взяті до уваги судом, оскільки є недоведеними. Дана теза фактично зводиться до передчасної оцінки винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, що суперечить презумпції невинуватості, закріпленій у статті 62 Конституції України та статті 6 Європейської конвенції з прав людини. Крім того, слід враховувати, що сама лише гіпотетична можливість вчинення будь-якою особою нового правопорушення не може бути розцінена як підстава для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Сторона обвинувачення не наводить жодного переконливого доказу того, що за відсутності тримання під вартою ОСОБА_13 дійсно має намір або реальну можливість вчинити нове кримінальне правопорушення. Посилання прокурора на інше кримінальне провадження щодо ОСОБА_13 , яке жодним чином не пов`язане з даним провадженням, є абсолютно безпідставним.

Також захисник ОСОБА_12 вважає голослівними й нічим не підтвердженими твердження прокурора про нібито неможливість ОСОБА_13 адаптуватися до загальноприйнятого соціально-нормативного способу життя, а також його нездатність забезпечити себе легальними джерелами доходу для особистого життя та утримання сім`ї.

Крім того, захисник ОСОБА_12 вказує, що посилання прокурора на наявність ризиків не є доведенням того, що більш м`яких запобіжний захід не може бути застосовано до ОСОБА_13 . Немає жодних перешкод для того, щоб Суд визначив належний та достатній розмір застави для ОСОБА_13 . Стороною обвинувачення не доведено неможливості застосування більш м?якого запобіжного заходу, зокрема застави чи домашнього арешту, відносно ОСОБА_13 , що є підставою для залишення без задоволення його клопотання.

Захисник ОСОБА_12 також акцентує увагу на формалізмі та фактичному автоматизмі, з яким відбувається продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_13 . Так, починаючи з 19 квітня 2024 року (якщо враховувати об`єднання двох кримінальних проваджень), до ОСОБА_13 застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави. Відтоді минуло вже більше року, протягом якого обвинувачений перебуває в умовах безальтернативного позбавлення свободи, що саме по собі потребує особливо ретельного перегляду й обґрунтування з боку обвинувачення. Особливої уваги заслуговує й той факт, що тексти всіх клопотань щодо продовження тримання під вартою ОСОБА_13 є ідентичними (спочатку в межах двох окремих кримінальних проваджень, а тепер в об`єднаному). Така практика свідчить про використання шаблонного, формального підходу, позбавленого індивідуального аналізу обставин справи, що, по суті, є проявом автоматизму. ОСОБА_13 утримується під вартою вже більше року, проте за весь цей час жоден із постійно перелічуваних стороною обвинувачення ризиків не мав ні підтвердження, ні прояву в дійсності, що вочевидь свідчить про їх відсутність.

Захисник ОСОБА_12 зазначає, що ОСОБА_13 має сім`ю, які він потрібен. До моменту затримання у квітні 2024 року він забезпечував свою сім`ю, чого зараз не може робити. Мати обвинуваченого ОСОБА_21 , перебуває у важкому стані здоров`я, що значно погіршилося з часу відсутності сина. Вона потребує постійного догляду та підтримки. ОСОБА_13 має малолітнього сина ОСОБА_22 , 2019 року народження, який має право на батьківське, а не тільки материнське піклування. Захисник наголошує, що ОСОБА_13 не засуджений, його вину не доведено, він не має жодного наміру переховуватись від суду, чи не прибувати до суду за викликами. ОСОБА_23 об`єктивно не зможе покинути територію України, а переховування на території України рано чи пізно призведе до того, що розшукуваного знайдуть і наслідки будуть ще гірші. Ці наслідки є очевидними і всі їх розуміють, а тому ОСОБА_23 , будучи свідомою людиною, яка має сім`ю, не буде цього робити. Також ОСОБА_13 займав активну громадянську позицію та брав участь у громадсько-благодійній діяльності. Він є засновником та керівником Міжнародного благодійного фонду «Перемога за нами», діяльність якого спрямована на гуманітарну допомогу військовослужбовцям, внутрішньо переміщеним особам та іншим громадянам України, які перебувають у складних життєвих обставинах. В межах цієї діяльності він координував та організовував відповідні гуманітарні ініціативи. ОСОБА_13 має позитивну репутацію серед свого оточення. Його колеги, знайомі та сусіди характеризують його як порядну та відповідальну людину. У рамках обох кримінальних проваджень до об`єднання ОСОБА_13 демонстрував і досі демонструє належну процесуальну дисципліну. Захисник вважає необхідним застосування до обвинуваченого альтернативного, більш м`якого запобіжного заходу, що зможе забезпечити належне виконання ним процесуальних обов`язків і дасть можливість брати участь у житті своєї сім`ї, тому просить суд відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_13 .

Також 07.07.2025 судом також отримано від захисника обвинуваченого ОСОБА_13 адвоката ОСОБА_9 заперечення на клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Захисник зазначає, що ОСОБА_13 не має наміру переховуватися від суду чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, чи вчиняти інше кримінальне правопорушення. Обвинувачення у вчиненні злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі, є недостатнім для обрання найтяжчого виду запобіжного заходу. Захисник зазначає, що протягом досудового розслідування та судового розгляду щодо ОСОБА_13 діяв запобіжний захід у виді застави. І протягом всього цього часу ОСОБА_13 , усвідомлюючи наслідки притягнення його до кримінальної відповідальності, не вчинив жодних дій аби уникнути слідства і суду. До зміни йому запобіжного заходу з застави на тримання під вартою ОСОБА_13 виконував покладені на нього процесуальні обов`язки, з`являвся за кожним викликом, а якщо не міг з`явитися, то повідомляв причини неявки. Ці обставини свідчать про відсутність ризику переховуватися від суду. Також захисник зазначає, що з моменту відкриття матеріалів стороні захисту минуло вже багато часу, протягом якого до ОСОБА_13 було застосовано запобіжний захід у виді застави. Протягом всього цього часу ОСОБА_13 не чинив тиску на свідків чи інших учасників провадження та не вчиняв жодних дій, які б свідчили про його намір незаконно впливати на свідків. Посилання прокурора про існування ризику впливу на свідків не має належного обґрунтування та нічим не підтверджується. Захисник вважає, що запобігти заявленим ризикам можна шляхом покладення на обвинуваченого відповідних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України. Крім того захисник звертає увагу, що ОСОБА_13 має стійкі соціальні зв`язки, зокрема родину і постійне місце проживання, має на утриманні дружину ОСОБА_24 та малолітнього сина ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На утриманні ОСОБА_13 також перебуває його матір ОСОБА_21 , яка є інвалідом 3-ї групи та потребує постійного догляду та лікування. ОСОБА_13 необхідно здійснювати догляд за хворою матір`ю, інших членів сім`ї, які б могли здійснювати догляд, немає. ОСОБА_13 до моменту обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою активно займався волонтерською діяльністю та допомагав ЗСУ. Крім того, станом на зараз в Україні введено воєнний стан і ОСОБА_13 як особа призовного віку не має можливості покинути територію України. Ці обставини свідчать про відсутність ризиків втечі та недоцільність застосування тримання під вартою. Захисник зазначає, що прокурором не обґрунтовано неможливість обрання більш м`якого запобіжного заходу. Сторона захисту вважає. що можливим є визначення ОСОБА_13 застави. Захисник ОСОБА_9 просить суд відмовити в задоволенні клопотання прокурора та визначити обвинуваченому заставу та покласти на нього обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.

Також 07.07.2025 судом також отримано від захисника обвинуваченого ОСОБА_14 адвоката ОСОБА_9 заперечення на клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Захисник зазначає, що ОСОБА_14 не має наміру переховуватися від суду чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, чи вчиняти інше кримінальне правопорушення. Обвинувачення у вчиненні злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі, є недостатнім для обрання найтяжчого виду запобіжного заходу. Захисник зазначає, що протягом досудового розслідування та судового розгляду щодо ОСОБА_14 діяв запобіжний захід у виді застави. І протягом всього цього часу ОСОБА_14 , усвідомлюючи наслідки притягнення його до кримінальної відповідальності, не вчинив жодних дій аби уникнути слідства і суду. До зміни йому запобіжного заходу з застави на тримання під вартою ОСОБА_14 виконував покладені на нього процесуальні обов`язки, з`являвся за кожним викликом, а якщо не міг з`явитися, то повідомляв причини неявки. Ці обставини свідчать про відсутність ризику переховуватися від суду. Також захисник зазначає, що з моменту відкриття матеріалів стороні захисту минуло вже багато часу, протягом якого до ОСОБА_14 було застосовано запобіжний захід у виді застави. Протягом всього цього часу ОСОБА_14 не чинив тиску на свідків чи інших учасників провадження та не вчиняв жодних дій, які б свідчили про його намір незаконно впливати на свідків. Посилання прокурора про існування ризику впливу на свідків не має належного обґрунтування та нічим не підтверджується. Захисник вважає, що запобігти заявленим ризикам можна шляхом покладення на обвинуваченого відповідних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України. Крім того захисник звертає увагу, що ОСОБА_14 має стійкі соціальні зв`язки, зокрема родину і постійне місце проживання. ОСОБА_14 проживає з матір`ю та двома неповнолітніми сестрами. ОСОБА_14 до моменту обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою активно займався волонтерською діяльністю та допомагав ЗСУ. Крім того, станом на зараз в Україні введено воєнний стан і ОСОБА_14 як особа призовного віку не має можливості покинути територію України. Ці обставини свідчать про відсутність ризиків втечі та недоцільність застосування тримання під вартою. Захисник зазначає, що прокурором не обґрунтовано неможливість обрання більш м`якого запобіжного заходу. Сторона захисту вважає. що можливим є визначення ОСОБА_14 застави. Захисник ОСОБА_9 просить суд відмовити в задоволенні клопотання прокурора та визначити обвинуваченому заставу та покласти на нього обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.

Також 07.07.2025 судом отримано від захисника ОСОБА_16 адвоката ОСОБА_6 письмові заперечення на клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В запереченнях захисник вказує, що на сьогодні загальний строк перебування ОСОБА_16 під вартою становить більше 1 (одного) року. Сторона захисту наголошує, що ризики передбачені статтею КПК України на сьогоднішній день перестали існувати та є всі передумови для того, щоб змінити обвинуваченому запобіжний захід, застосувати більш м`який запобіжний захід або визначити розмір застави.

Адвокат ОСОБА_6 вважає, що при поданні клопотання про продовження запобіжного заходу, згідно п. 5, 6 ч.1 ст.184 КПК України, сторона обвинувачення повинна була зазначити: обставини на підставі яких дійшли висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у клопотанні, і посилання на матеріали які це підтверджують; обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Докази обґрунтування ризиків передбачених ст. 177 КПК України не були зазначені у клопотанні і не долучені до матеріалів. При поданні клопотання сторона обвинувачення в порушення п. 6 ч.1 ст.184 КПК України, не зазначила будь-якого обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування альтернативного виду запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_6 зазначає, що небезпека переховування обвинуваченого (підозрюваного) не може бути оцінена виключно на основі тяжкості покарання за злочин. Наявність небезпеки переховування повинно бути оцінено з посиланням на ряд інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки втечі, або зробити її настільки незначною, що вона не може виправдати тримання під вартою

Також захисник ОСОБА_6 захисту звертає увагу суду на те, що будь-які ризики, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, на сьогоднішній день перестали існувати, зокрема:

- сторона обвинувачення припускає, що ОСОБА_16 може переховуватись від слідства або суду в силу тяжкості інкримінованого злочину. Це ризик є надмірним припущенням і не підтверджується жодним доказом. Стороною обвинувачення не долучено до матеріалів клопотання доказів з яких вбачалося б, що ОСОБА_16 раніше ухилявся від явки до суду чи правоохоронних органів в інших справах;

- сторона обвинувачення визначає ризик як те, що ОСОБА_16 може незаконно впливати на свідків, експертів, інших обвинувачених. Цей ризик нівелюється тим, що ОСОБА_16 не буде мати реальної змоги навіть контактувати із іншими обвинуваченими. Стороною обвинувачення не долучаються до матеріалів цього клопотання будь-яких доказів з яких б вбачалось, що інші обвинуваченні дають свідчення або визначають свою вину. Стороною обвинувачення не долучено жодних доказів, які б вказувати на необхідності допиту свідків. Сторона Захисту вважає, що твердження про вплив на експертів жодним чином не підтверджується, оскільки всі необхідні експертизи на досудовому розслідування були проведені;

- чинити інше кримінальне провадження. Даний ризик є непідтвердженим, оскільки сторона обвинувачення не надала вагомих доказів, що ОСОБА_16 вчиняв злочини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів раніше. Також, це буде грубим порушенням приписів Конституції, оскільки діє презумпція невинуватості.

Адвокат ОСОБА_6 просить суд врахувати наступні обставини: суворість покарання не є однозначною підставою для продовження особі тримання під вартою без визначення розміру застави, а є виключно припущенням та жодним чином не знайшло свого підтвердження у поданому клопотанні; ОСОБА_16 має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався.

Захисник ОСОБА_6 вважає, що цілодобовий домашній арешт (із носінням електронного браслету) нічим не поступається триманню під вартою за ефективністю контролю за процесуальною поведінкою підозрюваного. Бо цілодобовий домашній арешт (із носінням електронного браслету) так само обмежує пересування особи, як і ув`язнення, проте є більш комфортним для обвинуваченого. Тим більше, що цілодобовий домашній арешт (із носінням електронного браслету) можливо поєднати з обов`язками, передбаченими ч. 5 ст. 194 КПК України.

У зв`язку з цим, захисник ОСОБА_6 просить суд відмовити у задоволенні клопотання сторони обвинувачення про продовження строку тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_16 ; застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту (із носінням електронного браслету). У випадку, якщо суд прийде до переконання щодо застосування тримання під вартою, захисник просить взяти до уваги, що батьки та родичі ОСОБА_16 мають змогу внести за останнього заставу, в розмірі визначеному КПК України, тому просить визначити альтернативний вид тримання під вартою як заставу.

07.07.2025 судом також отримано від захисника ОСОБА_17 адвоката ОСОБА_7 письмові заперечення на клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Захисник зазначає, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню є недостатньою для застосування тримання під вартою. Прокурор повинен довести, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Сама по собі підозра у вчиненні тяжкого злочину не може бути виправданням довготривалому утриманню під вартою. Захисник зазначає, що прокурором не обґрунтовано, яким чином ОСОБА_17 в умовах воєнного стану зможе пересуватись по місту чи країні непоміченим правоохоронними органами чи представниками ТЦК та СП. Ризик переховуватися від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Захисник просить врахувати, що ОСОБА_17 має постійне місце проживання, раніше не судимий. Прокурором не надано доказів, на яких саме свідків чи інших підозрюваних ОСОБА_17 може впливати. Захисник зазначає, що ОСОБА_17 займався тимчасовими підробітками, доходи від яких є нестабільними, однак це не означає, що він жив за гроші, здобуті незаконним шляхом (тим більше, що під час обшуку за його місцем проживання грошей знайдено не було). ОСОБА_17 має можливість сплатити заставу. У зв`язку з цим, захисник просить суд продовжити ОСОБА_17 запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подані ним клопотання з підстав, зазначених у клопотаннях. Зазначив, що є доведеною наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків, експертів та інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначив, що по справі ще не допитано свідків та експертів, на яких обвинувачені можуть впливати. Також вони можуть вчинити інші кримінальні правопорушення. Також прокурор уточнив клопотання щодо обвинувачених ОСОБА_18 та ОСОБА_19 . Просив продовжити цим обвинуваченим на 60 днів строк дії покладених судом обов`язків, перелік яких зазначений у клопотанні. Також прокурор просив відмовити в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_15 . Зазначив, що у клопотанні про продовження ОСОБА_17 запобіжного заходу на другій сторінці зроблено описку та помилково зазначено ОСОБА_15 .

Захисник ОСОБА_13 та ОСОБА_14 адвокат ОСОБА_9 в підготовчому судовому засіданні просила відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження її підзахисним запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави з підстав, зазначених у письмових запереченнях. Зазначила, що прокурором не доведено ризиків, не обґрунтовано неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів. Прокурором не звернуто увагу на особи обвинувачених, які мають міцні соціальні зв`язки, до затримання займалися підприємницькою діяльністю. ОСОБА_13 одружений, має на утриманні малолітню дитину та матір, яка хворіє. ОСОБА_14 та двох неповнолітніх сестер та матір, які потребують його матеріальної допомоги. Захисник просить врахувати стан здоров`я ОСОБА_14 , який погіршився. Просила застосувати заставу як альтернативний запобіжний захід. Підтримала клопотання захисника ОСОБА_11 .

Також в підготовчому судовому засіданні адвокат ОСОБА_12 заперечив щодо клопотань прокурора про продовження ОСОБА_13 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, аргументи адвокат ОСОБА_12 навів у письмових запереченнях. Зазначив що клопотання прокурора не відповідає закону. Зазначені ризики не підтверджені належними доказами. Прокурором не зазначено, чи ризики змінилися. Прокурором не обґрунтовано неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів. Звернув увагу суду, що прокурор посилається на обвинувальні акти, які знаходяться в інших судах, і по яких ще немає вироків. Просив застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі або визначити розмір застави. Підтримав клопотання захисника ОСОБА_11 .

Захисник ОСОБА_13 адвокат ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні просила відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження її підзахисному запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави. Підтримала позиції своїх колег. При цьому вона вважає, що підозра у вчиненні тяжкого злочину не може бути єдиною підставою для продовження тримання під вартою. Прокурором ризики не обґрунтовані. До клопотання не долучено доказів на підтвердження ризиків, а тому дане клопотання не відповідає вимогам закону. Просила застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі або визначити розмір застави. Підтримала клопотання захисника ОСОБА_11 .

Захисник ОСОБА_15 адвокат ОСОБА_11 в підготовчому судовому засіданні просила відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження її підзахисному запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави. Підтримала своє клопотання про зміну ОСОБА_15 запобіжного заходу на домашній арешт в нічний час з покладенням обов`язків. Зазначила, що ризики, зазначені прокурором є безпідставними та недоведеними. Звертає увагу суду на те, що її підзахисний хворіє на захворювання, яке потребує постійного лікування, що підтверджується відповідною довідкою, яку долучено до клопотання. Окрім того, звертає увагу суду на те, що за станом здоров`я мати її підзахисного - ОСОБА_20 теж потребує лікування та допомоги, яку їй може надавати син ОСОБА_15 .

Захисник ОСОБА_16 адвокат ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження його підзахисному запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави з підстав, які зазначені у його письмових запереченнях. Звернув увагу суду, що ОСОБА_16 більше року знаходиться під вартою, що є порушенням. Зазначив, що прокурором не доведено ризиків. Вважає, що прокурором застосовано принцип автоматичного продовження запобіжного заходу, оскільки клопотання прокурора є ідентичним з попередніми. Зазначає, що тільки тяжкість кримінального правопорушення не може бути єдиною підставою для тримання під вартою. Адвокат ОСОБА_6 просить суд замінити його підзахисному тримання під вартою на домашній арешт з носінням електронного браслету, а у випадку продовження тримання під вартою, то визначити альтернативний запобіжний захід - заставу. Підтримав клопотання захисника ОСОБА_11 .

Захисник ОСОБА_14 адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні підтримала позицію адвоката ОСОБА_9 . Зазначила, що ОСОБА_14 більше року перебуває під вартою, має міцні соціальні зв`язки, оскільки має дві сестри і матір. Просила врахувати стан його здоров`я, на підтвердження чого долучила копії документів. Просила частково задоволити клопотання прокурора та застосувати обвинуваченому заставу. Підтримала клопотання захисника ОСОБА_11 .

Захисник ОСОБА_25 адвокат ОСОБА_7 в підготовчому судовому засіданні просила частково задоволити клопотання прокурора та застосувати обвинуваченому заставу. Вважає, що ризики є необґрунтованими, прокурором до клопотання не долучено жодних документів. Просила звернути увагу, що у клопотанні прокурора на другому аркуші зазначено ОСОБА_15 замість ОСОБА_25 . Підтримала клопотання захисника ОСОБА_11 .

Захисник ОСОБА_18 адвокат ОСОБА_10 в підготовчому судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження його підзахисному строку покладення обов`язків, передбачених ст.194 КПК України. Вказав, що прокурором не доведено наявність ризиків. Захисник звертає увагу суду, що ОСОБА_18 жодного разу не порушував покладених обов`язків тому немає підстав для їх продовження. Підтримав клопотання захисника ОСОБА_11 .

Захисник ОСОБА_19 адвокат ОСОБА_8 в підготовчому судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження його підзахисному строку покладення обов`язків, передбачених ст.194 КПК України. Захисник вказує, що прокурором не доведено ризиків, клопотання є необґрунтованими та безпідставними. Звертає увагу суду, що прокурор просить покласти на ОСОБА_19 більше обов`язків, ніж було покладено раніше. Підтримав клопотання захисника ОСОБА_11 .

Обвинувачений ОСОБА_13 просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора. Вважає його необґрунтованим, а ризики надуманими. Просив врахувати, що в нього є міцні соціальні, зв`язки (дружина та малолітній син), а також хвора мати. Зазначив, що до затримання він був зареєстрований як фізична особа-підприємець. Зазначив, що, якщо суд прийде до переконання про застосування до нього застави, то є дві особи, що можуть внести за нього заставу, про що надав письмове підтвердження. Підтримав клопотання адвоката ОСОБА_11 .

Інші обвинувачені у судовому засіданні підтримали позиції своїх захисників.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Щодо клопотань прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_18 , ОСОБА_19 строку дії обов`язків, покладених на них судом, то суд дійшов наступних висновків.

ОСОБА_18 , ОСОБА_19 є обвинуваченими в кримінальному провадженні № 0000057 від 18.06.2021.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25.05.2022 обвинуваченому ОСОБА_19 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 календарних днів до 23.07.2022 включно. Також визначено альтернативний запобіжний захід щодо ОСОБА_19 у розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Також визначено обов`язки, які покладаються на обвинуваченого в разі звільнення з-під варти: прибувати до прокурора та суду за кожною вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання, утримуватися від спілкування із свідками, експертами та іншими обвинуваченими у цьому кримінальному провадженні та здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну. Строк дії обов`язків - 2 (два) місяці з моменту внесення застави та звільнення з-під варти.

Також даною ухвалою обвинуваченому ОСОБА_18 обрано запобіжний захід у вигляді застави та покладено на нього вищевказані обов`язки.

Після внесення за обвинуваченого ОСОБА_19 застави у визначеному судом розмірі його було звільнено з-під варти та він вважається таким, відносно кого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Крім того, ухвалою суду від 16.09.2022 на обвинувачених ОСОБА_18 , ОСОБА_19 строком на 2 місяці були покладені наступні обов`язки: прибувати до прокурора та суду за кожною вимогою; не відлучатися за межі Івано-Франківської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утриматися від спілкування із свідками, експертами та іншими обвинуваченими в даному провадженні; здати на зберігання до Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Ухвалою суду від 09.11.2022 продовжено термін дії покладених на ОСОБА_18 та ОСОБА_19 обов`язків. Ухвалами суду від 04.01.2023, 03.03.2023, 28.04.2023, 14.06.2023, 11.08.2023 продовжено строк дії покладених на обвинувачених обов`язків терміном на 2 місяці.

Ухвалою суду від 11.08.2023 обсяг покладених на ОСОБА_18 та ОСОБА_19 обов`язків було зменшено, а саме продовжено їм строк дії покладених судом обов`язків, а саме: 1) прибувати до суду за кожною вимогою; 2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання; 3) утриматися від спілкування із свідками, експертами; 4) здати на зберігання до Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Ухвалами суду від 06.10.2023, 30.11.2023, 25.01.2024, 15.03.2024, 14.05.2024, 10.07.2024, 29.08.2024, 24.10.2024, 28.11.2024, 08.01.2025, 26.02.2025 продовжено строк дії покладених на обвинувачених обов`язків терміном на 2 місяці.

07.04.2025 до суду надійшли клопотання прокурора ОСОБА_26 про продовження ОСОБА_18 та ОСОБА_19 строку дії покладених на них обов`язків. Однак у призначеному на 14.04.2025 судовому засіданні клопотання прокурора від 04.04.2025 про продовження строку дії обов`язків не розглянуто у зв`язку з неявкою одного із захисників, у зв`язку з чим визначений ухвалою суду від 26.02.2025 строк дії покладених обов`язків закінчився.

Ухвалою суду від 12.05.2025 судом було задоволено частково клопотання прокурора ОСОБА_26 про покладення на обвинувачених ОСОБА_18 та ОСОБА_19 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України. Покладено на цих обвинувачених терміном на 60 днів наступні обов`язки: 1) прибувати до суду за кожною вимогою; 2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання; 3) утриматися від спілкування із свідками, експертами; 4) здати на зберігання до Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну. Термін дії обов`язків визначено до 11.07.2025 включно.

Згідно ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Під час вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу або його зміни оцінка обґрунтованості підозри/обвинувачення не може бути надана через те, що особі висунуте обвинувачення і суд за наслідками дослідження наданих доказів має встановити, чи доведена винуватість особи поза розумним сумнівом. Отже, до завершення судового розгляду оцінка доведеності винуватості особи є передчасною.

Таким чином, на даний час підлягає встановленню існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинувачених та можливість запобігання ризикам у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, і у подальшому - про його продовження, суд зобов`язаний у сукупності оцінити обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей.

Відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше 2 місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора у порядку, передбаченому статтею 199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватися від суду, оскільки ОСОБА_18 та ОСОБА_19 бажають уникнути можливого застосування до них покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років; незаконно впливати на свідків, експертів та інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні з метою спотворення доказів стосовно фактичних обставин; вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки вони можуть продовжувати вчиняти злочини з метою збагачення.

На думку суду, виконання до цього часу обвинуваченими ОСОБА_18 та ОСОБА_19 покладених на них судом обов`язків не свідчить про непотрібність їх продовження, а тому покладення передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків сприятиме забезпеченню дієвості кримінального провадження.

Водночас суд звертає увагу, що прокурор просить продовжити обвинуваченим ОСОБА_18 та ОСОБА_19 більше обов`язків, ніж були покладені на них попередньою ухвалою суду.

Оскільки прокурором не доведено, що збільшилися ризики, передбачені ст.177 КПК України, обвинувачені ОСОБА_18 та ОСОБА_19 до цього часу виконували раніше покладені на них обов`язки, то суд приходить до висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити частково та продовжити обвинуваченим ОСОБА_18 та ОСОБА_19 на 60 днів строк дії покладених судом обов`язків, а саме: 1) прибувати до суду за кожною вимогою; 2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання; 3) утриматися від спілкування із свідками, експертами; 4) здати на зберігання до Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Щодо клопотань прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_13 ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, то суд звертає увагу на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_13 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.209, ч.1 ст.222, ч.1 ст.255, ч.4 ст.28, ч.3 ст.305, ч.1 ст.306, ч.2 ст.306, ч.3 ст.307, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307, ч.4 ст.28, ч.3 ст.311 КК України, ОСОБА_14 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.209, ч.2 ст.255, ч.4 ст.28, ч.3 ст.305, ч.2 ст.306, ч.3 ст.307, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307, ч.4 ст.28, ч.3 ст.311 КК України, ОСОБА_16 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.4 ст.28, ч.3 ст.305, ч.3 ст.307, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307, ч.4 ст.28, ч.3 ст.311 КК України, ОСОБА_17 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.3 ст.307, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307, ч.4 ст.28, ч.3 ст.311 КК України, ОСОБА_15 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.3 ст.307, ч.4 ст.28, ч.3 ст.307, ч.4 ст.28, ч.3 ст.311 КК України.

Згідно інформації, яка міститься в матеріалах справи, ухвалою Калуського міськрайонного суду від 06.10.2023 було змінено ОСОБА_13 запобіжний захід із застави на тримання під вартою на строк до 04.12.2023, визначено йому заставу 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становило 805200,00 грн. та у разі звільнення його з-під варти у зв`язку із внесенням застави, покладено обов`язки: прибувати до суду за кожною вимогою; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утриматися від спілкування із свідками, експертами; здати на зберігання до Управляння Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну. 25 жовтня 2024 року за ОСОБА_13 внесено заставу та ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» його звільнено з-під варти. У подальшому під час судового розгляду зазначеного кримінального провадження строк дії покладених на ОСОБА_13 обов`язків неодноразово продовжувався.

Ухвалою підготовчого судового засідання Калуського міськрайонного суду від 25.05.2022 обвинуваченому ОСОБА_14 обрано запобіжний захід тримання під вартою, визначено заставу 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становило 496200,00 грн. та покладено передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки у разі внесення застави, а у подальшому строк дії запобіжного заходу ОСОБА_14 неодноразово продовжувався. 18 листопада 2022 року за ОСОБА_14 внесено заставу та ДУ «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» його звільнено з-під варти і таким чином до нього застосовано запобіжний захід - заставу. Під час судового розгляду зазначеного кримінального провадження строк дії покладених на ОСОБА_14 обов`язків неодноразово продовжувався.

Ухвалою підготовчого судового засідання Калуського міськрайонного суду від 25.05.2022 обвинуваченому ОСОБА_15 обрано запобіжний захід тримання під вартою та визначено заставу 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становило 496200,00 грн. та покладено передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки в разі її внесення. Під час судового розгляду зазначеного кримінального провадження строк дії запобіжного заходу ОСОБА_15 неодноразово продовжувався. 05 грудня 2022 року за ОСОБА_15 внесено заставу та цього ж дня ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» його звільнено з-під варти. У подальшому під час судового розгляду зазначеного кримінального провадження строк дії покладених на ОСОБА_15 обов`язків неодноразово продовжувався.

17.04.2024 ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Студінка Калуського району, Івано-Франківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянину України, раніше судимого 28.08.2014 Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 307 КК України на 6 років позбавлення волі, щодо якого щодо якого обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000057 за ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України перебуває на розгляді в Калуському міськрайонному суді, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №00000119 за ч. 3 ст. 307 КК України перебуває на розгляді в Пустомитівському районному суді Львівської області, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000007 за ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України перебуває на розгляді в Калуському міськрайонному суді, затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України. 18.04.2024 ОСОБА_13 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України. 19.04.2024 Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області ОСОБА_13 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, який в подальшому неодноразово продовжувався. 29.01.2025 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області ОСОБА_13 продовжено міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, до 29 березня 2025 року включно. 18.02.2025 ОСОБА_13 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 1 ст. 222, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 305, ч. 1 ст. 306, ч. 2 ст. 306, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч.4 ст. 28, ч.3 ст. 311 КК України.

17.04.2024 ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Студінка Калуського району, Івано-Франківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , громадянину України, раніше не судимого, щодо якого обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000057 за ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України перебуває на розгляді в Калуському міськрайонному суді, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 00000119 за ч. 3 ст. 307 КК України перебуває на розгляді в Пустомитівському районному суді Львівської області, затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України. 18.04.2024 ОСОБА_14 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України. 19.04.2024 Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області ОСОБА_14 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, який в подальшому неодноразово продовжувався. 29.01.2025 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області ОСОБА_14 продовжено міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, до 29 березня 2025 року включно. 18.02.2025 повідомлену підозру ОСОБА_14 змінено та за новими епізодами повідомлено йому про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 305, ч. 2 ст. 306, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311 КК України.

17.04.2024 ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Студінка Калуського району Івано-Франківської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого, щодо якого 18.05.2022 обвинувальний акт за ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України перебуває на розгляді в Калуському міськрайонному суді, затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України. 18.04.2024 ОСОБА_15 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України. 19.04.2024 ОСОБА_15 слідчими суддею Івано-Франківського міського суду обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, визначено заставу в сумі 908400,00 грн, та у разі її внесення, покладено передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки. Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 01.05.2024 задоволено апеляційну скаргу прокурора, ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 19.04.2024 про обрання щодо ОСОБА_27 запобіжного заходу скасовано, постановлено нову ухвалу, якою до підозрюваного ОСОБА_15 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави як альтернативного запобіжного заходу, на строк до 15.06.2024. В подальшому, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави ОСОБА_15 слідчими суддями Івано-Франківського міського суду неодноразово продовжувався. 29.01.2025 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області ОСОБА_15 продовжено міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, до 29 березня 2025 року включно. 25.02.2025 раніше повідомлену підозру ОСОБА_15 змінено та за новими епізодами повідомлено йому про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311 КК України.

17.04.2024 ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Івано-Франківськ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , громадянину України, раніше не судимого, щодо якого 14.05.2021 обвинувальний акт за ч. 2 ст. 296 КК України скеровано в суд, затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України. 18.04.2024 ОСОБА_16 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України. 19.04.2024 Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області ОСОБА_16 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, який в подальшому неодноразово продовжувався. 30.01.2025 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області ОСОБА_16 продовжено міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, до 30 березня 2025 року включно. 18.02.2025 раніше повідомлену підозру ОСОБА_16 змінено та за новими епізодами повідомлено йому про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311 КК України.

17.04.2024 ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця с. Студінка Калуського району, Івано-Франківської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянину України, раніше не судимого, затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України. 18.04.2024 ОСОБА_17 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України. 19.04.2024 Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області ОСОБА_17 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, який в подальшому неодноразово продовжувався. 29.01.2025 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області ОСОБА_17 продовжено міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, до 29 березня 2025 року включно. 18.02.2025 раніше повідомлену підозру ОСОБА_17 змінено та за новими епізодами повідомлено йому про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311 КК України.

14 травня 2024 року Калуським міськрайонним судом у кримінальному провадженні № 0000057 частково задоволено клопотання прокурора та запобіжний захід ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 змінено із застави на тримання під вартою, без визначення застави як альтернативного запобіжного заходу. В подальшому строк дії запобіжного заходу ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 судом продовжувався.

29.01.2025 Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області ОСОБА_13 ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави до 29.03.2025. 30.01.2025 Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області ОСОБА_16 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави до 30.03.2025. 21.03.2025 Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області ОСОБА_13 ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до 20.05.2025. 12.05.2025 Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області ОСОБА_13 ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_16 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до 11.07.2025.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися. Однак, в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження суд застосовує стандарт достатності підстав вважати, що обвинувачений може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, суд має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Отже враховуючи, що зазначена у клопотанні підозра має місце і підтверджуються достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, перелік яких міститься у клопотанні, то є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо обвинувачених у вчиненні інкримінованих їм злочинів.

При цьому, обставини здійснення обвинуваченими конкретних дій та доведеність їх винуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки хору їх належності та допустимості будуть перевірені на оцінені під час судового розгляду по суті.

За змістом ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Пунктами 4, 5 частини 2 статті 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років; до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених, судом враховано тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватими у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких вони обвинувачуються, характеризуючі дані про особи обвинувачених, та інші обставини в їх сукупності.

Суд враховує характеризуючі дані обвинувачених, зокрема те, що: ОСОБА_13 одружений, має дружину та сина 2019 року народження; його матір хворіє та має групу інвалідності; ОСОБА_13 є засновником благодійного фонду та займався громадською роботою; зареєстрований як фізична особа-підприємець; однак він є раніше судимим. ОСОБА_14 раніше не судимий; має маму та дві неповнолітні сестри (батько яких помер), які отримують допомогу малозабезпеченій сім`ї, також судом враховано його стан здоров"я. Суд також враховує стан здоров`я ОСОБА_15 , а також те, що його матір хворіє. ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 є раніше несудимими.

При цьому, злочини у вчиненні яких підозрюються обвинувачені, у відповідності до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких. Крім іншого судом враховується суспільна небезпечність злочинів в яких обвинувачуються обвинувачені.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що у судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, які продовжують існувати та які дають достатні підстави вважати, що обвинувачені можуть вчинити дії, передбачені частиною першою статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: пункти перший, третій, четвертий, п`ятий вказаної статті. Так, про існування вказаних ризиків свідчать наступні обставини:

- переховуватися від суду. Даний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, є реальним, оскільки обвинувачені, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ними злочинів, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання їх винними у вчиненні злочинів, можуть переховуватись від суду.

- незаконно впливати на свідків, експертів та інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні. Даний ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України є реальним, оскільки після відкриття матеріалів кримінального провадження обвинуваченим стало відомо про обсяг зібраних доказів, у тому числі про зміст наданих свідками показань, які можуть бути визнані такими, що викривають його та інших обвинувачених у вчиненні інкримінованих злочинів. В ході судового розгляду свідків ще не допитано. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або у порядку, передбаченому ст.225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. За таких обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків. Обвинувачені знають персональні дані свідків і зміст наданих ними свідчень на досудовому розслідуванні. Тому існує вірогідність незаконного впливу на них зі сторони обвинувачених з метою зміни показань та спотворення доказів. Також в судовому засіданні не були допитані експерти. Крім того, обвинувачені ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 та ОСОБА_17 знайомі один з одним. Їм пред`явлено в обвинувачення, серед іншого і участь у складі злочинної організації, тому шляхом вмовляння, погроз зможуть впливати на покази один одного;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.Даний ризик, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України є реальним, оскільки перебуваючи на волі обвинувачені можуть не з`являтися на виклики до суду і таким чином перешкоджати у здійсненні судового розгляду у розумні строки;

- вчинити інше кримінальне правопорушення. Даний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України є реальним, оскільки обвинувачені постійного джерела прибутку не мають, обвинувачуються у вчиненні в період з вересня 2023 року по квітень 2024 року ряду особливо тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, тому є підстави вважати, що вони, з метою одержання доходів продовжать вчиняти кримінальні правопорушення пов`язані з незаконним виготовленням, придбанням, перевезенням з метою збуту наркотичних засобів та психотропних речовин.

Крім того, суд не вважає слушними доводи захисників про те, що застосування запобіжного заходу неможливе без дослідження доказів. Суд приймає рішення виходячи з обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті та інших документів наданих сторонами кримінального провадження. На даній стадії справи суд позбавлений повноважень досліджувати докази, надавати їм оцінку, робити висновки щодо винуватості чи невинуватості обвинуваченого.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності» за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, передбачених пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК України, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Щодо твердження захисників про можливість застосування обвинуваченим більш м`яких запобіжних заходів, то суд зазначає, що зміна запобіжного заходу передбачає виникнення після постановлення ухвали про обрання (продовження) запобіжного заходу нових обставин, які свідчать про зміну, зменшення або збільшення встановлених ризиків кримінального провадження та/або впливають на виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Тому суддя на підставі наданих сторонами відомостей встановлює наявність нових обставин, які можуть вплинути на застосований до обвинуваченого відповідний захід або його виконання. Захисниками не обґрунтовано підстави для зміни запобіжного заходу чи застосування більш м`якого запобіжного заходу, не надано доказів, які підтверджують виникнення нових обставин, які можуть вплинути на вирішення даного питання.

Зокрема, розглядаючи клопотання захисника ОСОБА_15 адвоката ОСОБА_11 про зміну обвинуваченому ОСОБА_15 запобіжного заходу на домашній арешт, суд приходить до висновку, що зазначені захисником факти (хвороба самого ОСОБА_15 , стан здоров`я його матері) не свідчать про зменшення встановлених судом ризиків. Крім того, ОСОБА_15 може звернутися за отриманням медичної допомоги в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12, де він на даний час утримується.

При вирішенні питання щодо можливості застосування обвинуваченим ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 та ОСОБА_17 більш м`якого запобіжного заходу суд дійшов висновку, що застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою (в тому числі цілодобовий домашній арешт) є недостатнім для запобігання встановленим ризикам, оскільки таке буде залежати виключно від волі самих обвинувачених, а їх порушення не матиме для них очевидних і достатньо суттєвих негативних наслідків.

Крім того, судом не встановлено виняткових обставин, які б давали підставу не застосовувати до обвинувачених запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини у справі Ілійков проти Болгарії зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторно вчинення злочинів.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

При цьому, згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Слід зазначити, що збут вказаними особами особливо небезпечного наркотичного засобу міг вкрай негативно вплинути на суспільство в цілому та спричинити особливо тяжкі наслідки здоров`ю громадян. У всьому світі посилюється боротьба з незаконним обігом наркотиків серед населення, посилюється кримінальна відповідальність за такі злочини, тому кожен, хто має намір вчиняти такий злочин, чи підозрюється у вчиненні такого злочину чи вже вчинив його, повинен усвідомлювати, що відповідальність буде суворою і невідворотною.

Доводи захисту не дають достатніх підстав суду для визначення застави як альтернативного заходу, та не свідчать про відсутність вказаних ризиків з огляду на конкретні обставини справи.

Суд також звертає увагу, що до обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 вже було застосовано альтернативний запобіжний захід у вигляді застави та було покладено на них обов`язки, передбачені ст.177 КПК України. Однак у зв`язку з невиконанням покладеного на них судом обов`язку, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 ухвалою суду від 14.05.2024 було змінено запобіжний захід у виді застави на тримання під вартою без визначення застави як альтернативного запобіжного заходу. Ухвалою суду від 29.08.2024 заставу звернуто в дохід держави.

Враховуючи вищезазначені ризики, суд приходить до висновку про необхідність продовжити застосування до вказаних обвинувачених запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Щодо клопотання захисника ОСОБА_15 адвоката ОСОБА_11 про зміну обвинуваченому ОСОБА_15 запобіжного заходу на домашній арешт, то враховуючи вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що в задоволенні даного клопотання слід відмовити.

В судовому засіданні при вирішенні клопотань забезпечено змагальність, а також право на оскарження судового рішення. Відтак продовження запобіжного заходу відносно обвинувачених у виді тримання під вартою без визначення альтернативного розміру застави не може вважатися свавільним.

Враховуючи викладене та те, що 11.07.2025 закінчується строк дії застосованих щодо обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 запобіжних заходів, а застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо обвинувачених не дозволить запобігти ризикам, зазначеним в клопотанні, то суд приходить до переконання, що слід задовольнити клопотання прокурора та продовжити обвинуваченим запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 27, 31, 177, 178, 183, 194, 199, 201, 314 - 315, 369-372, 376, 532 КПК України, -

постановив:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку дії покладених судом обов`язків задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченим ОСОБА_18 та ОСОБА_19 на 60 днів строк дії покладених судом обов`язків, а саме:

Покласти на обвинувачених ОСОБА_18 , ОСОБА_19 терміном на 60 днів наступні обов`язки:

1) прибувати до суду за кожною вимогою;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

3) утриматися від спілкування із свідками, експертами;

4) здати на зберігання до Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків визначити до 05.09.2025 включно.

Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , що в разі невиконання покладених на них обов`язків до них може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а застава звертається в дохід держави.

Копію ухвали для виконання в частині покладених обов`язків направити Калуському РВП ГУНП в Івано-Франківській області.

У решті клопотання відмовити.

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження обвинуваченим ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави на два місяці до 07.09.2025 включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави на два місяці до 07.09.2025 включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави на два місяці до 07.09.2025 включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави на два місяці до 07.09.2025 включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави на два місяці до 07.09.2025 включно.

Тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Копію ухвали для виконання в частині продовження запобіжного заходу - тримання під вартою направити начальнику ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань №12», та вручити обвинуваченим і прокурору негайно після її оголошення.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_11 про зміну обвинуваченому ОСОБА_15 запобіжного заходу відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу тримання під вартою може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали проголошено 08.07.2025 о 14.00 год.

Головуючий