КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 761/7556/25 Слідчий суддя в суді першої інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/3063/2025 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні - прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 27 березня 2025 року,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 27 березня 2025 року залишено без задоволення клопотання прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000775 від 07.06.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 5 ст. 191 КК України.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, прокурор групи прокурорів у кримінальному провадженні - прокурор Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просила скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора та накласти арешт на майно, а саме: купюри номіналом 100 гривень у кількості 90 штук загальною сумою 9000 гривень; купюри номіналом 200 гривень у кількості 9182 штук загальною сумою 36400 гривень; купюри номіналом 500 гривень у кількості 1288 штук загальною сумою 644000 гривень; купюри номіналом 1000 гривень у кількості 219 штук загальною сумою 219000 гривень; купюри номіналом 100 доларів США у кількості 650 штук загальною сумою 65000 доларів США; купюри номіналом 50 доларів США у кількості 17 штук загальною сумою 850 доларів США; купюри номіналом 20 доларів США у кількості 1 штука; купюри номіналом 10 доларів США у кількості 10 штук загальною сумою 100 доларів США; купюри номіналом 50 Євро у кількості 88 штук загальною сумою 4400 Євро; купюри номіналом 10 Євро у кількості 2 штук загальною сумою 20 Євро; купюри номіналом 100 Євро у кількості 3 штук загальною сумою 300 Євро; купюри номіналом 200 Євро у кількості 2 штук загальною сумою 400 Євро; купюри номіналом 500 Євро у кількості 3 штук загальною сумою 1500 Євро.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги, прокурор посилається на необґрунтованість та невмотивованість оскаржуваної ухвали, невідповідність висновків слідчого судді обставинам справи.

Зазначає, що матеріалами кримінального провадження підтверджується, що в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що майно, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, ймовірно є майном, яке одержане внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а тому може підлягати спеціальній конфіскації.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала вимоги апеляційної скарги та просила її задовольнити, думку представника власника майна - адвоката ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів клопотання, слідчими Головного слідчого управління Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000775 від 07.06.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 5 ст. 191 КК України, за фактом заволодіння чужим майном (коштами Державного бюджету) шляхом зловживання службовими особами ЦУЗ ПММ Тилу КСЛ ЗС України та ПП «КРАПТ», ТОВ «КРАПТ», ТОВ «ХІММАШ» своїм службовим становищем, вчинене в особливо великих розмірах, в умовах воєнного стану.

Під час досудового розслідування кримінального провадження, на виконання ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва 08.01.2025 року проведено обшук за місцем проживання службових осіб ТОВ «КРАПТ», ПП «КРАПТ» - ОСОБА_8 та ТОВ «ХІММАШ» - ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено, з поміж іншого, грошові кошти, а саме: купюри номіналом 100 гривень у кількості 90 штук загальною сумою 9000 гривень; купюри номіналом 200 гривень у кількості 182 штук загальною сумою 36400 гривень; купюри номіналом 500 гривень у кількості 1288 штук загальною сумою 644000 гривень; купюри номіналом 1000 гривень у кількості 219 штук загальною сумою 219000 гривень; купюри номіналом 100 доларів США у кількості 650 штук загальною сумою 65000 доларів США; купюри номіналом 50 доларів США у кількості 17 штук загальною сумою 850 доларів США; купюри номіналом 20 доларів США у кількості 1 штука; купюри номіналом 10 доларів США у кількості 10 штук загальною сумою 100 доларів США; купюри номіналом 50 Євро у кількості 88 штук загальною сумою 4400 Євро; купюри номіналом 10 Євро у кількості 2 штук загальною сумою 20 Євро; купюри номіналом 100 Євро у кількості 3 штук загальною сумою 300 Євро; купюри номіналом 200 Євро у кількості 2 штук загальною сумою 400 Євро; купюри номіналом 500 Євро у кількості 3 штук загальною сумою 1500 Євро.

Постановою слідчого Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_10 від 08.01.2025 року все майно, вилучене під час обшуку, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

20.02.2025 року прокурор групи прокурорів у кримінальному провадженні - прокурор Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000775 від 07.06.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 5 ст. 191 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 27 березня 2025 рокузалишено без задоволення клопотання прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000775 від 07.06.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 5 ст. 191 КК України, з підстав порушення передбаченого ст. 171 КПК України строку на звернення із клопотанням про арешт майна та відсутністю клопотання про поновлення такого строку.

З таким висновком колегія суддів погодитись не може, з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно ч. 2 ст. 172 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Між тим, вказані вимоги закону слідчим суддею не дотримані.

Постановляючи вищевказану ухвалу про відмову у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна, слідчий суддя, не надавши оцінку вказаним у клопотанні доводам та долученим до нього матеріалам, не дослідивши клопотання із доданими до нього документами, та не виконавши вимоги ч. 2 ст. 172 КПК України, дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні клопотання прокурора, не навівши належних мотивів та обґрунтування такого висновку.

Натомість, слідчий суддя, як на підставу відмови у задоволенні клопотання, послався на недотримання прокурором передбаченого ст. 171 КПК України строку на звернення із клопотанням про арешт майна та відсутність клопотання про поновлення такого строку.

Разом з тим, положеннями чинного КПК України не передбачено можливості відмови слідчим суддею у задоволенні клопотання про арешт майна без дотримання вимог ч. 2 ст. 172 КПК України та розгляду такого клопотання по суті, з підстав лише недотримання прокурором вимог статті 171 цього Кодексу, зокрема вимог щодо строку звернення до суду із таким клопотанням.

На переконання колегії суддів, допущені слідчим суддею вказані порушення є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, і відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України є підставами для скасування судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та підлягає скасуванню.

З урахуванням того, що колегія суддів позбавлена можливості перевірити наявність чи відсутність підстав для задоволення клопотання прокурора про арешт майна, оскільки питання, які порушуються у клопотанні прокурора, фактично не були предметом розгляду слідчим суддею суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана апелянтом ухвала підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про призначення нового судового розгляду клопотання в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні - прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 27 березня 2025 року - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд клопотання прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні - прокурора Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000775 від 07.06.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 5 ст. 191 КК України, у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4