Справа № 175/3417/25
Провадження № 1-кп/175/444/25
24 червня 2025 року селище Слобожанське Дніпровського
району Дніпропетровської області
Дніпровський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
представник малолітнього потерпілого ОСОБА_4 (дистанційно)
законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченої ОСОБА_6 (дистанційно),
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянки України, із середньою освітою, заміжньої, маючого малолітнього сина, непрацюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
обвинуваченої в скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 153, ч.4 ст. 301-1 КК України,
В С Т А Н О В И В:
У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченої під вартою, посилаючись на те, що строк його дії якого спливає, тому вважає, що необхідно продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою на шістдесят днів, оскільки підстави для зміни міри запобіжного заходу відсутні, ризики, які виправдовують утримання обвинуваченої під вартою нікуди не зникли, є реальними та дійсними.
Представник малолітнього потерпілого клопотання прокурора підтримала та просили суд його задовольнити.
Сторона захисту щодо заявленого прокурором клопотання про продовження тримання обвинуваченої під вартою заперечувала, посилаючись на необґрунтованість ризиків, про які зазначив прокурор.
Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку про можливість продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, з таких підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією частиною, вирішує головуючий.
Судом встановлено, що 10.07.2025 року спливає строк тримання обвинуваченої ОСОБА_6 під вартою. Також, в матеріалах кримінального провадження містяться достатні дані, які свідчать про наявність ризиків, які виправдовують утримання обвинуваченої під вартою.
Захисник у судовому засіданні зазначив, що запобігти ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 можливо шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з покладенням низки обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.
Обставини, зазначені захисником, не можуть бути підставою для відмови в продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою та заміни на більш м`який запобіжний захід, оскільки вони не виключають існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливість обвинуваченої переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. Доводи сторони захисту не підтверджені належними доказами, та не свідчать про неможливість утримання обвинуваченої під вартою.
Тому посилання захисника та обвинуваченої на необхідність відмови у продовженні строку тримання обвинуваченої під вартою є безпідставними.
Суд враховує, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за яке, передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від дев`яти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, що може бути розцінене, як більш вагомі негативні наслідки для себе, ніж наслідки за ухилення від правосуддя шляхом переховування від правоохоронних органів і суду.
На думку суду, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1,3,5ч.1ст.177 КПК України, продовження обвинуваченій строку тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.
Продовження існування зазначених вище обставин у їх сукупності, виправдовують подальше перебування обвинуваченого під вартою, що відповідає, і є співрозмірним тяжкості і характеру діяння, яке інкримінується останній, та більш м`які запобіжні заходи, не забезпечать належної процесуальної його поведінки, а тому продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою є найбільш прийнятним за наявних умов.
Враховуючи викладене, існування ризиків доведених прокурором, а також оцінюючи сукупність обставин, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_6 має бути продовжений.
У відповідності до положень ч.4 ст. 183 КПК України розмір застави не визначається.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про продовження обраного обвинуваченій ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді тримання під вартою - продовжити терміном на 60 днів, тобто до 22 серпня 2025 року включно.
Строк дії ухвали до 22 серпня 2025 року включно.
Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченій, ДУ «Дніпровська УВП (№4)» ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)», Львівській філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії МОЗ України» для відома .
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 24 червня 2025 року. У відповідності до положень ч.2 ст.376, ч.15 ст.615 КПК України в судовому засіданні проголошено резолютивну частини ухвали.

Суддя ОСОБА_1