Справа № 462/3459/25
провадження 1-кс/462/868/25
У Х В А Л А

20 травня 2025 року слідчий суддя Залізничного районного суду міста Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000143 від 18.05.2025 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,

встановив:

прокурор Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 , звернулась до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на кольорові олівців у кількості 12 штук фірми «Пегашка», набір ароматних воскових олівців для малювання «Веселка» у кількості 8 штук, олівці кольорові у кількості 16 штук, що знаходяться в упаковці «SUPERB WRITER», які належать ОСОБА_4 , котрі були вилучені в ході проведення огляду місця події 18.05.2025 року.

В обґрунтування клопотання посилається на необхідність збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.

Слідчий суддя вважав за можливе розглядати клопотання за відсутності прокурора та дізнавача, з огляду на вимоги ч. 1, 2 ст. 172 КПК України і приймаючи до уваги їх підставне прохання з цього приводу, викладене у клопотанні, а також за відсутності власника чи володільця майна, оскільки ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду, про що свідчить телефонограма, яка міститься в матеріалах справи, в судове засідання не з`явився.

Дослідивши клопотання і додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до витягу з кримінального провадження № 0000143 від 18.05.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення, кваліфіковане за ч. 1 ст. 296 КК України.

Відповідно до матеріалів клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 18.05.2025 року о 09 год. 14 хв. на лінію «102» надійшло повідомлення про те, що у місті Львові, за адресою: вул. Любінська, 92, невстановлена особа перебуваючи на відкритій території біля пам`ятника «Матері Божої», умисно, із мотивів явної неповаги до суспільства та з хуліганських спонукань, вчинила протиправні дії, із написами незрозумілого змісту, пошкодила вази та квіти, що перебували біля пам`ятника, що є зневагою до духовної культури.

18.05.2025 року за адресою: м. Львів, вул. Чернівецька, № 2, в службовому кабінеті № 130 ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області у ОСОБА_4 , в ході проведення огляду було виявлено та вилучено кольорові олівці у кількості 12 штук фірми «Пегашка», набір ароматних воскових олівців для малювання «Веселка» у кількості 8 штук, олівці кольорові у кількості 16 штук котрі знаходяться в упаковці «SUPERB WRITER» які належать ОСОБА_4 .

Постановою дізнавача СД ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області від 18.05.2025 року зазначені речі визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Положенням ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При цьому, згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст. 170-174 КПК України.

Таким чином, з огляду на положення п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Отже, прокурор у клопотанні мав право ставити питання про накладення арешту на вказані речі, з тих підстав, що це майно відповідає критеріям, вказаним у ст. 98 КПК України, тобто з підстав передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України.

Слідчий суддя не знаходить у клопотанні про накладення арешту порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Надані прокурором матеріали містять достатньо підстав та підозр вважати, що вилучені в ході огляду місця події речі можуть бути використано, як доказ у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що вилучені речі, є речовим доказом, можуть бути приховуваними, пошкодженими, зіпсованими, втраченими, знищеними, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт є обґрунтованим і підлягає задоволенню, оскільки встановлено наявність для цього правових підстав.

Керуючись ст. 131, 132, 167, 170-173, 237, 309 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

клопотання задовольнити.

Накласти арешт на кольорові олівців у кількості 12 штук фірми «Пегашка», набір ароматних воскових олівців для малювання «Веселка» у кількості 8 штук, олівці кольорові у кількості 16 штук, що знаходяться в упаковці «SUPERB WRITER», які належать ОСОБА_4 , котрі були вилучені в ході проведення огляду місця події 18.05.2025 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосереднього до Львівського апеляційного суду.

Слідчий суддя/підпис/

З оригіналом згідно:

Слідчий суддя: ОСОБА_1