Провадження № 1-кс/638/1807/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року Шевченківський районний суд міста Харкова у складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань суду клопотання прокурора Ізюмської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000731 від 11.06.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

встановив:

До слідчого судді Шевченківського районного суду міста Харкова звернувся прокурор з клопотанням, в якому просить накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на вилучений в ході огляду місця події від 12 червня 2025 року поблизу буд. АДРЕСА_1 , а саме мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 9 Pro», блакитного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який знаходиться у чорному протиударному чохлі з металевим кільцем позаду. Також просить передати його на гарантійне зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_4 , попередивши про положення статті 388 КК України.

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що слідчим відділом Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування вказаного кримінального провадження. В ході досудового слідства встановлено, що приблизно 9-11 травня 2025 року у після обідній час поблизу магазину «РОСТ» по вул.Луговій в с.Капитолівка Ізюмського району Харківської області невідома особа незаконним шляхом заволоділа мобільним телефоном «Xiaomi Redmi Note 9 Pro», блакитного кольору, чим спричинила матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

12.06.2025 року в ході огляду місця події у період часу з 10 години 02 хвилини по 10 годину 45 хвилин на відкритій ділянці місцевості поблизу буд.7 по вул.Черняковського в с.Капитолівка Ізюмського району Харківської області ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , добровільно видав працівникам поліції вищевказаний мобільний телефон.

Прокурор зазначає, що вищевказане майно має доказове значення за даним кримінальним провадженням, визнані речовими доказами, можуть сприяти розкриттю даного кримінального правопорушення та притягненню винних осіб до кримінальної відповідальності, а також має значення для встановлення істини під час досудового розслідування. Повернення вилученого майна може негативно вплинути на встановлення істини по кримінальному провадженню, оскільки у разі повернення зазначеного майна, можуть бути вжиті заходи та вчинені дії, направленні на його знищення, що може значно ускладнити або взагалі унеможливити встановлення об`єктивної істини у кримінальному проваджені, а також проведення необхідних слідчих дій.

Прокурор в судове засідання не з`явився, просив клопотання розглянути у його відсутність та задовольнити.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про розгляд повідомлялвся.

Розглянувши клопотання, дослідивши надані докази, слідчий суддя дійшов наступного.

Встановлено, що СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000731 від 11.06.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

З Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000731 вбачається, що 11.06.2025 року надійшла заява до РУ про те, що приблизно 9-11 травня 2025 року у після обідній час поблизу магазину «РОСТ» по вул.Луговій в с.Капитолівка Ізюмського району Харківської області невідома особа незаконним шляхом заволоділа мобільним телефоном «Xiaomi Redmi Note 9 Pro», блакитного кольору, чим спричинила матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Надані докази свідчать про обґрунтованість вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Встановлено, що 12.06.2025 року в ході огляду місця події у період часу з 10 години 02 хвилини по 10 годину 45 хвилин на відкритій ділянці місцевості поблизу буд.7 по вул.Черняковського в с.Капитолівка Ізюмського району Харківської області ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , добровільно видав працівникам поліції вищевказаний мобільний телефон.

Постановою слідчого від 12.06.2025 року вищевказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України», де зазначається «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Згідно положень ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі "Смирнов проти Росії" було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Також, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України" судом наголошено на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див.також рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див.рішення у справі " Лемуан проти Франції", від 22 вересня 1994 року та "Кушоглу проти Болгарії" від 10 травня 2007 року).

Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. Рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льон рот проти Швеції"). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див. Рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства").

Відповідно до положень статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.ст. 168, ч. 2, 236, 237 КПК України тимчасове вилучення майна: речей та документів, які мають значення для кримінального провадження, може здійснюватися також під час обшуку та огляду. Тому тимчасове вилучене майно може належати не тільки підозрюваному (ч.1 ст.167 КПК України), а й іншим особам.

При цьому у відповідності до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх не застосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

За частиною 5 статті 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Враховуючи мотиви клопотання та обґрунтування його прокурором, склад майна, на яке він просить накласти арешт, оцінивши потреби досудового розслідування, правову підставу для арешту майна, приймаючи до уваги, що не застосування арешту саме в такий спосіб, про який просить прокурор, може призвести до знищення, втрати або пошкодження майна, щодо якого ставиться питання про накладення на нього арешту, впевнившись, що прокурором надано достатньо доказів, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, враховуючи наслідки арешту майна для інших осіб, виходячи із розумності та співмірності обмеження в результаті накладення арешту на майно завданням кримінального провадження, суд визнає клопотання обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

При цьому мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 9 Pro», блакитного кольору слід передати на відповідальне зберігання ОСОБА_4 з попередженням його про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України з покладенням обов`язку забезпечити зберігання вказаного майна до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.98, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на вилучений в ході огляду місця події від 12 червня 2025 року поблизу буд. АДРЕСА_1 , а саме мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 9 Pro», блакитного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який знаходиться у чорному протиударному чохлі з металевим кільцем позаду.

Мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 9 Pro» передати на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з попередженням його про кримінальну відповідальність, передбачену ст.388 КК України та покладенням на ОСОБА_4 обов`язків: не здійснювати відчуження, передачу керування бідь-якій особі, приховування, підміну, пошкодження, знищення цього автомобіля або інші незаконні дії з цим майном.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1