Справа № 184/2568/24
Номер провадження 1-кп/184/73/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2025 рокум. Покров

Покровський міський суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в приміщенні суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №0000534 від 13.12.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Покров (Орджонікідзе) Дніпропетровської області, громадянина України, українця, освіта середня-спеціальна, не одружений, на утриманні малолітніх та не повнолітніх дітей не має, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-12.08.2014 Олександрівським районним судом Донецької області за ст.185 ч.З КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним терміном на 1 рік;

-18.11.2014 Олександрівським районним судом Донецької області за ст.15ч.З, 185ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст.75. 76 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним терміном на 1 рік;

-28.05.2015 Олександрівським районним судом Донецької області за ст.185 ч.І КК України до 1 року позбавлення волі. В силу ст.71 КК України приєднано не відбуту частину покарання по вироку Олександрівського районного суду від 18.11.2014 - остаточно до 4 років позбавлення волі;

- 13.03.2018 звільнений з Торецької ВК №2 Донецької області на підставі рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 05.03.2018 року за ст.81 КК України умовно- достроково на невідбутий термін покарання 6 місяців 2 дні;

-18.06.2020 Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ст.309 ч.І КК України до штрафу в розмірі 1700,00 грн., який сплачено 19.08.2020;

- 18.08.2021 Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ст.309 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст.75. 76 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним терміном на 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч. 4 ст. 186 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , законного представника потерпілих ОСОБА_8 , психолога ОСОБА_9 , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи раніше засудженим за вчинення корисливих злочинів, маючи не зняту та непогашену в установленому порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та вчинив нові, корисливі злочини.

12.12.2024 приблизно об 23:00 годині ОСОБА_3 в період дії воєнного стану, введеного на території України 24.02.2022 Указом Президента України за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» зустрів, біля буд. 54 по вул. Центральній, м. Покров, Дніпропетровської області раніше незнайому йому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яку вирішив провести додому за її місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_3 .

Піднявшись за місцем мешкання неповнолітньої ОСОБА_7 , ОСОБА_3 побачив, що за вищезазначеною адресою знаходяться троє раніше незнайомих йому неповнолітніх дівчини та один неповнолітній хлопець. Після чого, у ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна з вищевказаної квартири, шляхом протиправного проникнення до житла.

З метою реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на таємне викрадення чужого майна з вищевказаної квартири, ОСОБА_3 в той же день та час, перебуваючи там же, під вигаданим приводом, умисно, протиправно, через відчинені двері проник до приміщення квартири АДРЕСА_4 , яка на праві власності належить ОСОБА_8 , де в одній із кімнат помітив мобільний телефон марки «TECNO», серійний номер: НОМЕР_1 , чорного кольору, придбаний 09.12.2024 в магазині «Отак», який розташований по вул. Центральна, 40, в м. Покров Дніпропетровської області, вартістю 3891,89 гривень, який належить неповнолітній потерпілій ОСОБА_7 .

Реалізовуючи свій злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_3 , переконавшись, що ніхто не бачить його протиправних дій, діючи умисно, таємно, повторно із корисливих спонукань викрав мобільний телефон марки «TECNO», серійний номер: НОМЕР_1 , чорного кольору, який належить неповнолітній ОСОБА_7 , вартість якого відповідно до товарного чеку, виданого магазином «Отак» від 09.12.2024 складає 3891,89 гривень.

Після вчинення злочину, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 завдав неповнолітній потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток на суму 3891,89 гривень.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану.

Крім того, 13.12.2024 приблизно о 05:00 годині ОСОБА_3 перебував біля буд. АДРЕСА_5 , де у останнього повторно виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна з квартири АДРЕСА_4

Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 в той же день та час, перебуваючи там же, з метою протиправного проникнення до житлового приміщення, а саме квартири АДРЕСА_4 , прийшов до раніше незнайомого ОСОБА_10 , який мешкає у квартирі АДРЕСА_6 , де під приводом того, що у квартирі АДРЕСА_4 начебто його чекають малолітні діти, а ключа від даної квартири в нього немає, останній попрохав надати йому можливість через балкон квартири ОСОБА_10 проникнути на дах будинку, з метою подальшого проникнення до квартири АДРЕСА_4 . Отримавши згоду ОСОБА_10 , ОСОБА_3 через балкон квартири останнього заліз на дах житлового будинку АДРЕСА_5 та в подальшому, через відкриті балконні двері, квартири АДРЕСА_4 , умисно протиправно з метою викрадення чужого майна проник до приміщення, де на той час знаходились неповнолітні, а саме ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . При цьому, неповнолітня ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в руках тримала належний їй мобільний телефон марки «MOTOROLA» ХТ2421-15 в корпусі сірого кольору, серійний номер НОМЕР_2 , вартістю 3299,00 гривень.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що його протиправні дії викрити іншими неповнолітніми особами, в той же ж день та час, перебуваючи там же підійшов до неповнолітньої ОСОБА_6 , яка в той час знаходилася у ліжку та тримала в руці належний їй мобільний телефон, після чого, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих спонукань, відкрито, повторно шляхом ривку вихопив з руки неповнолітньої ОСОБА_6 мобільний телефон марки «MOTOROLA» ХТ2421-15 в корпусі сірого кольору, серійний номер НОМЕР_2 , вартістю 3299,00 гривень.

Після чого, розуміючи, що його протиправні дії викриті самою потерпілою ОСОБА_6 та іншими особами, які в гой час знаходились за вищевказаною адресою, ОСОБА_3 з метою доведення до кінця свого злочинного наміру, спрямованого на відкрите заволодіння чужим майном, покинув місце вчинення злочину.

В подальшому ОСОБА_3 розпорядився відкрито викраденим чужим майном на власний розсуд, чим заподіяв неповнолітній потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 3299,00 гривень.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.4 ст.186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний з проникненням у житло, вчинений в умовах воєнного стану.

В ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчинених злочинах визнав повністю та пояснив, що 12.12.2024 року в вечірній час вийшов прогулятись біля магазину Варус в м. Покров, Побачив дітей та сказав, що проведе їх додому до батьків, батьків вдома не було, він зайшов до квартири, звідки вирішив викрасти побачений мобільний телефон «TECNO», який лежав на столику та поки ніхто не бачив викрав його та пішов. Крім того наступного дня заліз через балкон в цю ж квартиру. Там також були діти і він відкрито викрав телефон моторола і вийшов з квартири. У скоєному розкаявся та просить суворо не карати.

Крім визнання своєї вини, вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується показаннями безпосередньо допитаних у судовому засіданні потерпілих та свідків.

Так, допитана у судовому засіданні неповнолітня потерпіла ОСОБА_7 показала, що 12.12.2024 в вечірній час гуляла біля буд.54 по вул. Центральній в м. Покров з друзями, до неї підійшов ОСОБА_3 де її та друзів повів до неї додому до кв. АДРЕСА_4 , де щось шукав в кімнаті квартирі вигнавши їх всіх на кухню, згодом вийшов сам, після чого вона виявила, що зник мобільний телефон марки «TECNO». Заподіяну шкоду відшкодовано повністю шляхом повернення викраденого майна.

Так, допитана у судовому засіданні неповнолітня потерпіла ОСОБА_6 показала, що 13.12.2024 року, близько 5 години ранку, ОСОБА_3 через відкриті двері балкону зайшов до кв. АДРЕСА_4 , де вона та її сестра ОСОБА_7 спали, підійшов до неї та вихватив з її рук мобільний телефон марки «MOTOROLA» та вийшов з квартири і втік. Заподіяну шкоду відшкодовано повністю шляхом повернення викраденого майна.

Так, допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показала, що в 13.12.2024 року чула як в двері квартири ОСОБА_15 стукав ОСОБА_16 , потім чула потасовку в середині квартири, а ближче до 7 ранку як виходила на роботу побачила як ОСОБА_3 вибіг з квартири ОСОБА_17 , заходив він туди не через двері. Дівчата вийшли з квартири та повідомили їй, що ОСОБА_16 викрав мобільний телефон.

Так, допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_18 показала, що в ніч з 12 на 13 грудня 2024 року її син ОСОБА_3 вдома не ночував, потім прийшла поліція та повідомили, що шукають її сина так як він вчинив злочин.

Так, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що близько 3 години ночі 13.12.2024 року до нього додому зайшов ОСОБА_16 , який через скориставшись його балконом переліз в інші квартиру вказавши, що там малолітні діти.

Так, допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показала, що була в квартирі АДРЕСА_4 разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 . Зайшов ОСОБА_3 , сказав, що він з поліції , почав оглядати квартиру, потім вийшов, згодом повернувся став стукати у двері, вони не відкрили, потім вночі, коли всі спали він зайшов через балкон та викрав мобільний телефон у ОСОБА_6 ..

Інших свідків як сторона обвинувачення, так і сторона захисту не заявляли.

Надаючи юридичну оцінку показанням свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_19 , суд враховує, що свідки були безпосередньо допитані у судовому засіданні у відповідності до вимог ст. 352 КПК України та будучи під присягою та попередженими про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, кожен окремо, підтвердив обставини, які підлягають встановленню відповідно до змісту ст. 91 КПК України.

Показання потерпілих та свідків є логічними, послідовними, взаємодоповнюючими, узгоджуються між собою, не викликають сумнівів в їх достовірності, а тому суд визнає їх належними та допустимими доказами вини обвинуваченого в пред`явленому обвинуваченні за наведених вище фактичних обставин.

Крім того, вина обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, повністю доводиться наданими сторонами та безпосередньо дослідженими у судовому засіданні сукупністю письмових доказів та висновків експертиз, а саме:

- витягом з ЄРДР відповідно до якого в період часу з 13.12.2024 року невстановлена особа шляхом вільного доступу, перебуваючи за адресою АДРЕСА_3 , вчинила крадіжку майна належного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Чим заподіявши йому матеріального збитку сума якого встановлюється (а.с.1 т.2);

- витягом з ЄРДР відповідно до якого 13.12.2024 року приблизно о 05.00 годині, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , через дах будинку проник на балкон квартири АДРЕСА_4 та в подальшому через відкриті балконі двері, зайшов до кімнати, де знаходилась неповнолітня ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у якої відкрито заволодів мобільним телефоном марки «MOTOROLA» ХТ2421-15, в корпусі сірого кольору, серійний номер НОМЕР_2 , вартістю 3299, 00 грн, чим спричинив матеріальну шкоду на вказану суму (а.с.119 т.2);

- протоколом огляду місця події від 13.12.2024 року з фото таблицями, а саме квартири за адресою АДРЕСА_3 за участю власника ОСОБА_8 згідно якого зафіксовано обстановку в квартирі (а.с.8-30 т.2);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками із свідком ОСОБА_14 , де остання заявила, що на фото № 3 впізнає чоловіка, який 13.12.2024 року приблизно о 06.15 год. виходив з кВ. АДРЕСА_4 . Згідно довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання, на фото № 3 ОСОБА_20 , на фото № 1, 2, 4 інші особи (а.с.91-92 т.2);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками із свідком ОСОБА_21 , де останній заявив, що на фото №3 впізнає чоловіка, у якого придбав мобільний телефон «TECNO» за 1800 грн. Згідно довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання, на фото № 3 ОСОБА_20 , на фото № 1, 2, 4 інші особи (а.с.99-100 т.2);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками із свідком ОСОБА_10 , де останній заявив, що на фото №3 впізнає чоловіка, який 13.12.2024 року близько 04 год. заліз на дах будинку з балкону моєї квартири. Згідно довідки до протоколу пред`явлення особи для впізнання, на фото № 3 ОСОБА_20 , на фото № 1, 2, 4 інші особи (а.с.102-103 т.2);

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_3 , де останній розповів та показав як він з квартири АДРЕСА_4 викрав мобільні телефони у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.151-152 т.2).

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості у суду не викликають.

Аналізуючи надані стороною обвинувачення докази у даному кримінальному провадженні, суд керується критерієм доведення вини «поза розумним сумнівом», у відповідності до якого таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, що узгоджується з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Нечипорук та Йонкало проти України»).

Таким чином, на підставі вищенаведеного, проаналізувавши вищевказані докази у їх сукупності, суд дійшов до переконання, що стороною обвинувачення під час судового розгляду доведено винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 КК України, поза розумним сумнівом, так як надані прокурором докази, що досліджені судом, зібрані у передбаченому законом порядку, є достатньо чіткі, повні та узгоджені між собою і відповідають стандартам належності та допустимості.

Суд, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов до переконання про наявність події злочинів, передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 КК України, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у їх вчиненні та кваліфікує його дії за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану та за ч.4 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, поєднаний з проникненням у житло, вчинений в умовах воєнного стану.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ст. 65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставинами, які обтяжують покарання, суд визнає рецидив злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності до ст.ст.50, 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває, не працює, відсутність скарг та заяв за місцем проживання обвинуваченого, наявність пом`якшуючої обставини та наявність обтяжуючої обставини покарання, думку потерпілих, вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 КК України, адже саме це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередить вчинення ним нових злочинів.

У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлений.

При вирішенні питання про речові докази суд керується положенням ст.100 КПК України.

Вирішуючи питання про процесуальні витрати, суд, виходячи з положень ч.2 ст.124 КПК України, вважає, що витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 обрано у виді тримання під вартою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 31, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України 5 років позбавлення волі;

- за ч. 4 ст. 186 КК України 7 років позбавлення волі;

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі.

Строк початку відбування покарання ОСОБА_3 за даним вироком рахувати з моменту його затримання та взяття під варту з 17 грудня 2024 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 обрано у виді тримання під вартою, який до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення судової експертизи по даній справі в розмірі 3183 грн. 60 коп. (код бюджетної класифікації 24060300)

Речові докази по справі: мобільним телефоном марки «MOTOROLA» ХТ2421-15, мобільний телефон марки «TECNO», які зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП№2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, після набрання вироком законної сили повернути потерпілим, куртку «NEW HOMME BEST» після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_3 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Покровський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, протягом 30 днів з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Покровського міського суду ОСОБА_1