печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням прокурора у кримінальному провадженні - заступника начальника першого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки ОСОБА_4 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого у кримінальному провадженні № 0002733 від 17.12.2024 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор у кримінальному провадженні - заступник начальника першого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого у кримінальному провадженні № 0002733 від 17.12.2024 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що Головним слідчим управління Національної поліції України, за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора України, здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002733 від 17.12.2024 за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п. п. 11, 12, ч. 2 ст. 115 КК України, яке 17.12.2024 виділено з матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000663 від 19.12.2013.

За версією досудового розслідування, у липні 2003 року (точну дату та час досудовим розслідуванням не встановлено) житель міста Дніпропетровська ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, з мотивів особистої помсти за невиконання директором Українсько-американського ТОВ «Консалтингова компанія «Фарго» ОСОБА_11 його вимог щодо анулювання та визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів ВАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» замовив його вбивство.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_10 , які виразились у підбуренні до умисного вбивства ОСОБА_11 , тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, вчиненого на замовлення, за попередньою змовою групою осіб, хоча злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, кваліфіковано за ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п.п. 11, 12, ч. 2 ст. 115 КК України.

08.05.2024 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п. п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

09.05.2024 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва постановлено ухвалу у справі № 757/20946/24-к, якою до підозрюваного ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В подальшому, ухвалами слідчих суддів Печерського районного суду м. Києва строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_10 було продовжено, а в останнє продовжено до 08.05.2025 включно.

23.04.2025 обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_10 направлено Печерського районного суду м. Києва для розгляду.

Проте підготовче судове засідання у Печерському районному суді м. Києва призначено поза межами строку тримання під вартою обвинуваченого.

Обвинувачення ОСОБА_10 у даному кримінальному провадженні обґрунтовується зібраними доказами, а саме:

- Заявами ОСОБА_11 від 08.07.2003 та 09.04.2024 про погрози 03.07.2003 з боку ОСОБА_10

- Показаннями потерпілого ОСОБА_11 від 12.04.2024;

- Показаннями свідка ОСОБА_12 від 22.01.2004;

- Показаннями свідка ОСОБА_13 від 28.02.2024;

- Показаннями свідка ОСОБА_14 від 12.04.2024;

- Показаннями свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 від 11.04.2024;

- Показаннями свідка ОСОБА_17 від 22.03.2024;

- Показаннями свідка ОСОБА_18 від 29.04.2024;

- Показаннями свідка ОСОБА_19 від 02.05.2024;

- Показаннями потерпілого ОСОБА_11 від 03.05.2024;

- Даними протоколу огляду документального фільму від 02.05.2024;

- Копією постанови слідчого Генеральної прокуратури України ОСОБА_20 від 11.04.2004;

- Протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 13.03.2024;

- Явкою з повинною ОСОБА_21 від 14.10.2003;

- Показаннями свідка ОСОБА_21 від 24.10.2003;

- Протоколом судового засідання Апеляційного суду Запорізької області від 14.12.2004;

- Протоколом огляду місця події від 26.08.2003;

- Висновком експерта № 775 від 29.08.2003 за результатом проведення судової медичної експертизи потерпілого ОСОБА_11 ;

- Показаннями свідка ОСОБА_22 від 04.10.2003;

- Показаннями свідка ОСОБА_22 від 18.04.2005;

- Показаннями свідка ОСОБА_23 від 06.10.2003;

- Показаннями свідка ОСОБА_24 від 06.10.2003;

- Показаннями свідка ОСОБА_25 від 05.10.2003 ;

- Копією наказу від 06.03.2002 по ТОВ «Б.О.Г.»;

- Показаннями свідка ОСОБА_26 від 20.06.2024;

- Протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_11 від 26.06.2024;

- Показаннями свідка ОСОБА_27 від 12.06.2024.

Прокурори в судовому засіданні доводи клопотання підтримали, просили клопотання задовольнити, зазначивши, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом, а відтак інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

В судовому засіданні сторона захисту заперечувала щодо задоволення клопотання, зазначивши про безпідставність продовження строку дії застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку із відсутністю ризиків заявлених прокурором, які обумовлюють можливість застосування найсуворішого запобіжного заходу, вказавши на необґрунтованість пред`явленої підозри.

Просили клопотання повернути у зв`язку з тим що підозра не обґрунтована та не знаходить свого підтвердження у доказах наданих стороною обвинувачення, а також звернули увагу на те що строк притягнення до кримінальної відповідальності сплив, у зв`язку з чим таке клопотання сторони обвинувачення є взагалі безпідставним.

Звернули увагу слідчого судді, що 19.07.2005 заступник начальника відділу нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими установами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю при провадженні досудового слідства управління нагляду за додержанням законів спецпідрозділами та іншими установами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю і корупцією, Генеральної прокуратури України ОСОБА_28 прийняв постанову про скасування постанови про притягнення особи як обвинуваченого та постанови про порушення кримінальної справи, якою:

- скасовано постанову слідчого в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_29 від 30 червня 2005 року про порушення кримінальної справи стосовно ОСОБА_10 за ст. ст. 27 ч. 4, 15, 115 ч. 2 п. п. 6, 11, 12 КК України;

- скасовано постанову слідчого в ОВС Генеральної прокуратури України ОСОБА_29 від 30 червня 2005 року про притягнення ОСОБА_10 як обвинуваченого за фактом вчинення замаху на вбивство ОСОБА_11 .

При цьому вищевказана постанова не була скасована, що на думку захисників є самостійною підставою для закриття кримінального провадження № 000663 від 19.12.2013 на підставі п. 9-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

14.09.2005 старшим слідчим в ОВС ГПУ ОСОБА_29 була винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ст. ст. 27 ч. 4, 15, 115 ч. 2 п. п. 6, 11, 12 КК України на підставі ч. 2 ст. 6 КПК України, - у зв`язку з відсутністю в його діях ознак злочину.

09.11.2005 постановою Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська було змінено постанову старшого слідчого в ОВС ГПУ ОСОБА_29 в частині мотивів та підстав відмови і вказано, що слід вважати, що в порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_10 за ч. 4 ст. 27, ст. 15, ч. 2 п. п. 6, 11, 12 ст. 115 КК України відмовлено на підставі п. 1 ст. 6 КПК України, - за відсутністю події злочину.

27.03.2015 постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська прокурору відмовлено в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 09.11.2005.

06.04.2015 ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області апеляційну скаргу прокурора було залишено без задоволення, а постанову Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 27.03.2015 - без змін.

На переконання сторони захисту фактично кримінальне провадження щодо ОСОБА_10 за ч. 4 ст. 27, ст. 15, ч. 2 п. п. 6, 11, 12 ст. 115 КК України було закрите судом.

В судовому засіданні захисники надали слідчому судді письмові заперечення з копіями документів на підтвердження своєї позиції.

Обвинувачений у судовому засіданні підтримав позицію своїх захисників, звернув увагу на те, що підозра є необґрунтованою, а обставини викладені в ній є недостовірними.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши пояснення учасників провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Головним слідчим управління Національної поліції України, за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора України, здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002733 від 17.12.2024 за підозрою ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п. п. 11, 12, ч. 2 ст. 115 КК України, яке 17.12.2024 виділено з матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000663 від 19.12.2013.

08.05.2024 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п. п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

09.05.2024 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва постановлено ухвалу у справі № 757/20946/24-к, якою до підозрюваного ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Надалі, ухвалами слідчих суддів Печерського районного суду м. Києва строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_10 було продовжено, а в останнє продовжено до 08.05.2025 включно.

23.04.2025 обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_10 направлено Печерського районного суду м. Києва для розгляду.

Підготовче засідання у Печерському районному суді м. Києва призначено поза межами строку тримання під вартою обвинуваченого.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно вимог ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім іншого, враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

У відповідності до положень ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Так, у відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, та одночасно враховує, що вказане було встановлено слідчим суддею при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні прокурора та доданих матеріалах.

Слідчий суддя не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

З огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують обвинуваченого з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

У п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Слідчим суддею встановлено, що 23.04.2025 обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_10 направлено до Печерського районного суду м. Києва для розгляду.

Проте підготовче засідання у Печерському районному суді м. Києва призначено поза межами строку тримання під вартою обвинуваченого.

Даних про наявність підстав для скасування ОСОБА_10 запобіжного заходу або його зміни на менш м`який, ніж тримання під вартою, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено та стороною захисту не доведено наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України

При продовженні строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_10 встановлені слідчим суддею ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати.

Зокрема, оцінюючи доведеність наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховування від органів досудового розслідування та/або суду), необхідно виходити з того, що ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_10 є підозрюваним в іншому кримінальному провадженні № 0000019, досудове розслідування в якому здійснюється Головним підрозділом детективів Бюро економічної безпеки України.

Згідно з інформацією Державної міграційної служби України, ОСОБА_10 припинено громадянство України.

Відповідно до інформації Бюро економічної безпеки України (лист № 11/6/4.4.2/10675-2024 від 06.05.2024), ОСОБА_10 має громадянство Держави Ізраїль, що підтверджується листом Посольства Ізраїлю в Україні від 13.09.2023 року.

Також під час одного з судових засідань про продовження ОСОБА_10 строку запобіжного заходу, останній повідомив слідчому судді про наявність в нього громадянства Республіки Кіпр.

У той же час, застереження вказаної Республіки, яке міститься у документі про ратифікацію Європейської конвенції про взаємну допомогу у кримінальних справах 1959 року, вказує на те, що для цілей пункту 2 Статті 11 уряд Республіки Кіпр залишає за собою право відмовити у передачі своїх громадян.

Таким чином, вказані обставини свідчать про наявність ризиків того, що обвинувачений, маючи громадянство інших держав може безперешкодно залишити територію України та переховуватися від органів досудового розслідування і суду.

Перевіряючи наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (ризик незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні), слід зауважити, що ОСОБА_10 може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, так як підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, та вчинити дії щодо відмови чи зміни потерпілим та свідками показань під час судового розгляду.

Тобто, ризик впливу обвинуваченого на потерпілого та свідків існує не лише на етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілого, свідків, експертів, спеціалістів та дослідження їх безпосередньо судом.

При цьому, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.

Наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України (перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином) обґрунтовується тим, що перебуваючи на волі, ОСОБА_10 може здійснювати вплив на окремих працівників правоохоронних органів, у тому числі на учасників сторони обвинувачення з метою перешкоджання кримінальному провадженню.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, в сукупності із вищезазначеними обставинами, слідчий суддя врахував дані про особу обвинуваченого, його вік та стан здоров`я, майновий та сімейний стан, репутацію, спосіб життя, та дійшов обґрунтованого висновку про те, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти ризикам, які зазначені у клопотанні слідчого.

Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», «Москаленко проти України» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Ураховуючи конкретні обставини інкримінованого ОСОБА_10 кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що стороною захисту не надано належних даних на підтвердження зменшення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, або повернення вказаного клопотання стороні обвинувачення.

Всупереч тверджень захисників, слідчим суддею встановлено, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для продовження обвинуваченому строку тримання під вартою та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, які на даний час не зменшилися та продовжують існувати, що підтверджується вищевикладеним.

Варто зазначити, що застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а відтак приходить висновку про задоволення клопотання, та не приймає доводи сторони захисту з підстав, викладених в мотивувальній частині ухвали вище.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності події та складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, належності та допустимості зібраних у справі доказів, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

З урахуванням обставин справи та враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину із застосуванням насильства або погрозою його застосування (п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України), слідчий суддя вважає за можливе не визначати обвинуваченому розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 04.07.2025 включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1