ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1820/25

03 червня 2025 року м. Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області

у складі судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Костопіль кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000048 від 01.02.2025 року, за обвинувальним актом щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Трубиці Костопільського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою спеціальною освітою, державних нагород та пільг не має, депутатом не являється, раніше судимого, остання судимість за вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 30.12.2020 року за ч. 2 ст. 185 КК України, звільненого умовно-достроково на підставі ухвали Володимирецького районного суду Рівненської області від 18.06.2024 року з невідбутою частиною покарання 1 рік 7 місяців 12 днів, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, востаннє згідно вироку Костопільського районного суду Рівненської області від 30.12.2020 року за ч. 2 ст. 185 КК України, звільнений умовно-достроково на підставі ухвали Володимирецького районного суду Рівненської області від 18.06.2024 року з невідбутою частиною покарання 1 рік 7 місяців 12 днів, на шлях виправлення не став та повторно вчинив нові умисні злочини проти власності.

Так, ОСОБА_4 29 січня 2025 року у період часу з 21 год. до 21 год. 30 хв. в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 р. «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 р. (з подальшими змінами), діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, маючи єдиний умисел на заволодіння чужим майном, скориставшись відсутністю спостереження за ним власників майна та інших осіб, шляхом відьного доступу, із незамкненого підвального приміщення загального користування мешканців під`їзду № 1 багатоквартирного будинку, що по АДРЕСА_2 , таємно викрав належний ОСОБА_5 бувший у користуванні велосипед марки «Bellini», синього кольору, вартістю 5996 грн. 67 коп. та належний ОСОБА_6 бувший у користуванні велосипед іноземного виробництва з відкритою рамою, червоного кольору вартістю 3800 грн. Викраденим розпорядився на власний розсуд.

Крім того, діючи повторно, ОСОБА_4 31 січня 2025 року близько 20 год. 19 хв, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, маючи умисел на заволодіння чужим майном, перебуваючи на території велостоянки ТОВ «Костопільський завод скловиробів», що по вул. Дерев`яній,7 в м. Костопіль Рівненського району Рівненської області, скориставшись відсутністю спостереження власника майна та інших осіб, шляхом вільного доступу таємно викрав належний ОСОБА_7 велосипед спортивного типу марки «ARDIS», обладнаний переднім електровелонабором марки «Велоракета 350Вт» вартістю 18333 грн., чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму. Викраденим розпорядився на власний розсуд.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав за фактичних обставин, зазначених в обвинувальному акті. При цьому показав, що 29 та 31 січня 2025 року з метою особистого збагачення, скориставшись відсутністю стороннього нагляду, вчинив крадіжки двох велосипедів з підвального приміщення багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 та електровелосипеда марки «ARDIS», який знаходився на велостоянці ТОВ «Костопільський завод скловиробів», що по вул. Дерев`яній в м. Костопіль. Викрадені велосипеди продав в м. Рівне невідомим йому особам. Отримані грошові кошти витратив на власні потреби. Завдані збитки потерпілим відшкодував.

Суд, враховуючи те, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння учасниками судового розгляду змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши наслідки вчинення таких дій, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів у більшому об`ємі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, зокрема те, що відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України, є тяжкими злочинами, а також особу винного, його негативну характеристику за місцем проживання, те, що на обліку у лікарів нарколога та психіатра він не перебуває, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, наявність обставин, які пом`якшують його покарання та обставини, яка обтяжує його покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставиною, яка обтяжує його покарання, є рецидив злочинів.

Суд також враховує положення ст. 50, 65 КК України, зокрема, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами; особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи викладене, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства та є необхідним призначити йому покарання за вчинені ним злочини у виді позбавлення волі.

На переконання суду саме такий захід примусу зможе забезпечити досягнення мети покарання, буде пропорційним і відповідати тяжкості вчиненим кримінальним правопорушенням та загальним засадам призначення покарання.

З урахуванням того, що ОСОБА_4 , будучи особою, до якої застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ухвали Володимирецького районного суду Рівненської області від 18.06.2024 р. з невідбутою частиною покарання 1 рік 7 місяців 12 днів, протягом невідбутої частини покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, остаточне покарання обвинуваченому суд визначає за сукупністю вироків відповідно до ст. 71 КК України, частково приєднавши невідбуту частину покарання за вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 30.12.2020 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України суд зараховує обвинуваченому ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення у цьому кримінальному провадженні з розрахунку день за день.

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 20 травня 2025 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 18 липня 2025 року.

Враховуючи те, що ризики, які стали підставою для застосування щодо обвинуваченого такого виду запобіжного заходу, не зменшилися та продовжують існувати, суд дійшов висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі, є необхідним продовжити дію запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до набранням вироком законної сили, але не більше, ніж на 60 днів.

Питання про процесуальні витрати та долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ч. 2 ст. 124, ст. 100 КПК України.

Цивільні позови не пред`являлися.

На підставі викладеного та керуючись ст. 370, 373, 374 КПК України,

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання п`ять років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 визначити за сукупністю вироків, приєднавши частково до покарання призначеного за новим вироком невідбуту частину покарання за вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 30 грудня 2020 року один місяць та призначити до відбуття остаточне покарання - у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років і 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту взяття його під варту 16 квітня 2025 року.

Продовжити ОСОБА_4 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, але не більше як на 60 днів, з дня проголошення цього вироку.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 2085 (дві тисячі вісімдесят п`ять) грн. 25 коп.

Речові докази: оптичні диски із відеозаписами відеокамер зовнішнього спостереження після набрання вироком законної сили залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження.

Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1