Справа № 156/896/25
Провадження № 1-кп/156/104/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2025 року сел.Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження (за правилами спрощеного провадження),

в кримінальному провадженні (№ за ЄРДР 0000134 від 01.07.2025) за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Менчичі Іваничівського району Волинської області, є громадянином України, українцем за національністю, здобув вищу освіту, не є працевлаштованим, є особою з інвалідністю 3-ї групи, отримує пенсію, є одруженим, має на утриманні 1 неповнолітню дитину, раніше не притягався до кримінальної відповідальності, судимості не має, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

невідкладно вивчивши зміст обвинувального акта та додані до нього матеріали, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про таке.

1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

1.1. ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.

1.2. Обвинувачений 30.06.2025, близько 21 год 00 хв, перебуваючи на території автостанції за адресою: АДРЕСА_2 , під час раптово виниклого словесного конфлікту на грунті особистих неприязних відносин, діючи з прямим умислом, та з метою спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, умисно наніс близько семи ударів кулаками обох рук в ділянку правої та лівої сторони голови та близько трьох ударів ногами в область правого стегна ноги ОСОБА_4 , внаслідок чого потерпілий отримав тілесні ушкодження у вигляді гематоми в лобно-скроневій ділянці справа та зліва, гематома в ділянці верхньої третини правого стегна, які за ступенем тяжкості належать до категорії легких тілесних ушкоджень.

1.3. Це діяння ОСОБА_3 містить ознаки кримінального правопорушення, кваліфікованого за ч.1 ст. 125 КК України (умисне легке тілесне ушкодження).

2. Процедура; позиції учасників кримінального провадження

2.1.Викладені в обвинувальному акті обставини встановлені органом досудового розслідування та не оспорюються учасниками судового провадження.

2.2.Відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що в разі надання згоди на розгляд обвинувального акта в спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

2.3. Обвинувачений ОСОБА_3 25.07.2025 подав заяву щодо визнання своєї винуватості, про свою згоду з установленими досудовим розслідуванням обставинами, про ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та про свою добровільну, усвідомлену згоду на розгляд обвинувального акта в спрощеному провадженні. Згадана заява ОСОБА_3 складена у присутності захисниці адвоката ОСОБА_5 , після отримання відповідних консультацій та роз`яснень за процедурою вторинної безоплатної правової допомоги.

2.4. Потерпілий ОСОБА_4 у заяві від 25.07.2025 висловив свою згоду на розгляд обвинувального акта в спрощеному провадженні без судового розгляду.

2.5. Прокурор у кримінальному провадженні № за ЄРДР 0000134 від 01.07.2025 ОСОБА_6 направив до суду обвинувальний акт для розгляду в спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні (лист від 25.07.2025 № 50/1-1599 вих.-25).

2.6. Ураховуючи наведене, відповідно до положень ст. 382 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 у спрощеному провадженні, за відсутності учасників кримінального провадження.

3. Підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження

3.1.Суд, дослідивши матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання ОСОБА_3 своєї винуватості, дійшов висновку, що обвинувачений скоїв кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

3.2. Наведене в обвинувальному акті підтверджується: повідомленням зі служби «102», зареєстрованим у Журналі єдиного обліку територіального органу Національної поліції 30.06.2025 за № 10969, про те, що 30.06.2025 о 21:22 заявник ОСОБА_4 повідомив, що на автостанції ОСОБА_3 щойно завдав йому кілька ударів руками, спричинивши тілесні ушкодження; протоколом прийняття співробітником поліції від потерпілого ОСОБА_4 заяви про кримінальне правопорушення чи іншу подію від 30.06.2025; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_4 від 01.07.2025; протоколом проведення слідчого ексерименту від 22.07.2025 за участі потерпілого ОСОБА_4 ; протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 від 03.07.2025; письмовими поясненнями обвинуваченого ОСОБА_3 від 30.06.2025; протоколом огляду предмету від 23.07.2025 (оптичного диску типу «СD-R» з копіями відеозаписів з бодікамер наряду поліції «Накат -5», співробітники якого прибули на виклик про подію); висновком судово-медичної експертизи від 16.07.2025 щодо ступеню тяжкості та механізму утворення тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого ОСОБА_4 .

4. Призначення покарання

4.1. Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до класифікації, наведеної у ст. 12 КК України, належить до категорії кримінальних проступків, конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, та обставини, котрі обтяжують покарання.

4.2. ОСОБА_3 раніше не притягався до кримінальної відповідальності, судимості не має, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра за місцем проживання, не є працевлаштованим, є особою з інвалідністю ІІІ ступеня, отримує пенсію, територіальною громадою за місцем проживання характеризується нейтрально.

4.3. Обставиною, яка пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України суд вважає щире каяття обвинуваченого.

4.4. Обставиною, яка обтяжує покарання згідно зі ст. 67 КК України, стороною обвинувачення в обвинувальному акті вказано вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю. Але, на думку суду, ця кваліфікуюча ознака може бути наявною лише тоді, коли винний достовірно знав, що потерпіла особа є особою з інвалідністю, або припускав це, або за обставинами справи повинен був і міг це усвідомлювати. У розглядуваній ситуації ОСОБА_3 , завдаючи під час конфлікту, що раптово виник, ударів руками ОСОБА_4 , навряд чи міг усвідомлювати, що потерпілий є особою з інвалідністю або за сукупінстю певних зовнішніх ознак потерпілого припустити це. Тому суд не вважає доведеною прокурором наявність обтяжуючої покарання обставини, передбаченої п.6 ч.1 ст. 67 КК України.

4.5. Згідно із ч.2 ст.65 КК України особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових правопорушень.

4.6. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Покарання повинно бути призначено необхідне та достатнє для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

4.7. Санкція ч.1 ст. 125 КК України передбачає можливість застосування до винної особи покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року.

4.8. Згідно із ч.2 ст.65 КК України особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових правопорушень.

4.9. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Покарання повинно бути призначено необхідне та достатнє для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

4.10. Оскільки ОСОБА_3 щиро розкаявся у скоєнні ним протиправного діяння, не є працевлаштованим, є особою з інвалідністю внаслідок загального захворювання, отримує постійний дохід у виді пенсії, суд дійшов висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання за вчинення правопорушення, кваліфікованого за ч. 1 ст. 125 КК України, у виді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому вираженні становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок.

5. Інші рішення щодо питань, які підлягають розв`язанню судом при ухваленні вироку

5.1. До обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування кримінального правопорушення запобіжний захід не був застосований.

5.2. Згідно зі ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

5.3. Відповідне клопотання від прокурора щодо обрання запобіжного заходу для ОСОБА_3 до суду не надходило, інформації, яка б підтверджувала невиконання (або неналежне виконання) ОСОБА_3 процесуальних обов`язків у кримінальному провадженні, в матеріалах справи немає, а відтак, підстав для застосування такого заходу суд не вбачає.

5.4. Потерпілий ОСОБА_4 у заяві від 25.07.2025 висловив свою згоду на розгляд обвинувального акта в спрощеному провадженні без судового розгляду; цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

5.5. Сторони не повідомляли про наявність понесених ними процесулаьних витрат у межах кримінального провадження № за ЄРДР 0000134 від 01.07.2025.

5.6. Під час досудового розслідування постановою дізнавача від 23.07.2025 визнано речовим доказом носій інформації - оптичний диск типу «СD R» з копіями відеозаписів з бодікамер співробітників поліції наряду «Накат-5» за 30.06.2025, котрий зберігається в матеріалах кримінального провадження.

5.7. Вирішуючи подальшу долю речового доказу відповідно до ст. 100 КПК України, суд вважає за необхідне після набрання цим вироком законної сили оптичний диск типу «СD R» з копіями відеозаписів з бодікамер співробітників поліції наряду «Накат-5» за 30.06.2025 - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом всього строку їх зберігання.

Керуючись ст. 349, 368, 369, 370, 371,373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в дохід державив розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок.

Реквізити для сплати штрафу (отримувач коштів: ГУК у Волинські області/смт Іваничі/21081100, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38009371, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача UA0003484).

До набрання цим вироком законної сили запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувати.

Подальшу долю речового доказу у кримінальному провадженні після набрання цим вироком законної сили вирішити таким чином: оптичний диск типу «СD R» з копіями відеозаписів з бодікамер співробітників поліції наряду «Накат-5» за 30.06.2025 - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом всього строку їх зберігання.

Копію цього вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінальних проступків (у спрощеному провадженні) не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складення). Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після спливу встановленого законом строку для подання апеляційних скарг учасниками кримінального провадження, якщо такі скарги не були подані. У разі подання апеляційних скарг учасниками кримінального провадження, вирок, якщо його не було скасовано за наслідками апеляційного провадження, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1