Справа № 755/6393/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" квітня 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002400 від 21 листопада 2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Клишки Шостинського р-н. Сумської обл., громадянина України, з середньою освітою, не працюючого зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

25 липня 2008 року вироком Ковпаківського районного суду м. Суми за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки; звільнений умовно-достроково від відбування покарання 19 лютого 2010 року на невідбутий строк 20 днів;

06 травня 2011 року вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, на підставі ст. 70 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки; звільнений з місця позбавлення волі 04 лютого 2015 року по відбуттю строку покарання;

13 червня 2024 року вироком Ірпінського міського суду Київської області за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у вигляді 6 років позбавлення волі;

28 листопада 2024 року вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі,

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

20 листопада 2022 року близько 13 години ОСОБА_3 перебував на 7 поверсі загального коридору, поряд з квартирою АДРЕСА_3 . У той же час, поряд перебував ОСОБА_4 ..

На ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розпочався словесний конфлікт, в результаті якого, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 наблизився до ОСОБА_4 та наніс останньому один цілеспрямований удар рукою в область обличчя. Від завданого удару, ОСОБА_4 розвернувся спиною до ОСОБА_3 . Після чого, ОСОБА_3 повалив ОСОБА_4 на підлогу та, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу направленого на нанесення тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 вкусив ОСОБА_4 за спину в області лівої лопатки і продовжив наносив хаотичні удари по голові та тілу ОСОБА_4 ..

Як вбачається з даних, що містяться у висновку судово - медичної експертизи № 042-1711-2022 від 21 грудня 2022 року, у потерпілого ОСОБА_4 були виявлені тілесні ушкодження: «Синці - на правій щоці, на грудній клітині справа в проекції 7-9 ребер по заднє-пахвовій лінії; садна на верхній повіці лівого ока з переходом на лівий скат носа, в надлопатковій ділянці справа; садна на фоні синця на лівій лопатці; подряпина на боковій поверхні шиї зліва у нижній третині.

Характер, морфологія, локалізація виявлених ушкоджень, свідчать про наступне, синці, садна утворилися від дії тупого (тупих) предмету (предметів), характерні властивості якого (яких) в ушкодженні не відобразились; садна на фоні синця на лівій лопатці могли утворитися внаслідок укусу людиною; подряпина утворилася від дії гострого предмету, за давністю можуть відповідати терміну, вказаному у постанові, тобто 20.11.2022, не були небезпечними для життя та як у сукупності так і кожне окремо відносяться до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

Характер та локалізація виявлених ушкоджень не суперечать обставинам їх отримання, викладеним в «Протоколі проведення слідчого експерименту» та продемонстрованим під час його проведення.»

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив нанесення умисних легких тілесних ушкоджень, а саме, кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

Під час досудового розслідування було встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у зв`язку з чим, прокурором був скерований до суду обвинувальний акт, в якому зазначено клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 302 КПК України.

До обвинувального акту додана письмова заява обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , про те, що обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, йому роз`яснені положення ч. 2 ст. 301 КПК України про обмеження права апеляційного оскарження, та він погоджується з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 підтвердив добровільність беззаперечного визнання винуватості ОСОБА_3 , його згоду зі встановленими у результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності.

Крім того, до обвинувального акту долучені матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

У зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний із розглядом обвинувального акта за його відсутності, а прокурором був надісланий до суду обвинувальний акт з клопотанням про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні, суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вважає можливим розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження і ухвалити вирок.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються сторонами кримінального провадження, суд приходить висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального проступку повністю доведена.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують та обтяжують.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, ступінь тяжкості вчиненого ним проступку, дані про особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому проступку, активно сприяв органам досудового слідства у розкритті кримінального проступку, не працює, раніше судимий, під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом та на обліку у лікаря психіатра не перебуває.

Обставиною, яка, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшує покарання ОСОБА_3 , - суд визнає є щире каяття обвинуваченого.

Обставинами, які, відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_3 , органом досудового слідства визначено вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, його ставлення до вчиненого та їх наслідків, суд реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити покарання у вигляді штрафу, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального проступку, конкретним його обставинам, встановленим під час розгляду кримінального провадження, даним про особу обвинуваченого.

Крім того, відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, то у цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими ст. 72 КПК України.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, за яке він засуджується цим вироком, вчинив до постановлення щодо нього вироку Ірпінського міського суду Київської області від 13 червня 2024 року, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яким він засуджений до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 6 років, та вироку Конотопського міськрайонного суду Сумської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, яким він засуджений до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, то остаточне покарання йому необхідно призначити, відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України,

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 72 КК України, основні покарання у вигляді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

На думку суду, саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним обставинам, встановленим під час розгляду кримінального провадження, даним про особу обвинуваченого, буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , сприятиме попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципу індивідуалізації покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у цьому провадженні не обирався, клопотань про обрання запобіжного заходу від прокурора не надходило.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання процесуальних витрат у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 381, 382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення вироку становить суму 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

На підставі ч.4 ст. 70 та ст. 72 КК України, цей вирок, яким ОСОБА_3 призначено покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день винесення вироку становить суму 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави, та вироки: Ірпінського міського суду Київської області від 13 червня 2024 року, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яким він засуджений до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 6 років, та Конотопського міськрайонного суду Сумської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, яким він засуджений до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, виконувати самостійно.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у цьому провадженні не обирався, клопотань про обрання запобіжного заходу від прокурора не надходило.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Стягнути з ОСОБА_3 витрати за проведення судово-медичної експертизи за № 042-1711-2022 від 21 грудня 2022 року у сумі 2672 (двадцять шість тисяч сімдесят дві) гривні.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме: DVD-R диск із відеозаписом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_4 , - залишити в матеріалах судового провадження.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі, якщо вирок було постановлено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1