Провадження № 1-кп/202/1307/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпра в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні Індустріального районного суду м. Дніпра кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000241 від 22 липня 2024 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився с. М. Орчик Зачепилівського району Харківської області, маючого середню освіту, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, стрільця (помічник кулеметника) 1 відділення 1 взводу оперативного призначення роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.05.2023 року № 108 старшого солдата ОСОБА_4 призначено наказом командира військової частини НОМЕР_1 на посаду стрільцем (помічником кулеметника) 1 відділення 1 взводу оперативного призначення роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 .

Про факт несення військової служби у час особливого періоду та порядок проходження військової служби старшому солдату ОСОБА_4 достеменно було відомо, вказаний військовослужбовець дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання та службові обов`язки.

У відповідності до ст.ст. 17, 65 Конституції України ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Згідно зі ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військовослужбовець зобов`язаний: свято i непорушно додержуватися Конституції України та законів України, військової присяги, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Проте, старший солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив нетяжкий злочин за наступних обставин:

22.09.2023 капітана поліції ОСОБА_6 , відповідно до наказу № 390о/с начальника Головного управління Національної поліції України в Донецькій області, призначено на посаду старшого інспектора сектора реагування патрульної поліції відділу поліції № 3 Краматорського районного управління поліції.

Крім того, 12.10.2022 сержанта поліції ОСОБА_7 відповідно до наказу № 458о/с начальника Головного управління Національної поліції України в Донецькій області, призначено на посаду поліцейського сектора реагування патрульної поліції відділу поліції № 3 Краматорського районного управління поліції.

Крім того, 14.10.2022 сержанта поліції ОСОБА_8 відповідно до наказу № 462о/с начальника Головного управління Національної поліції України в Донецькій області, призначено на посаду поліцейського сектора реагування патрульної поліції відділу поліції № 3 Краматорського районного управління поліції.

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», ст.ст. 1-3 Закону України «Про державну службу», ст.ст. 1-2, 13, 15, 17, 18, 23 Закону України «Про Національну поліцію» є працівниками Національної поліції України, тобто є працівниками правоохоронного органу, службовими особами, що постійно здійснюють функції представників центрального органу виконавчої влади, обіймаючи постійно посаду, пов`язану з виконанням владних функцій.

Згідно зі ст. 62 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 під час виконання покладених на поліцію повноважень є представниками держави, а їх законні вимоги є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.

Тобто, ОСОБА_6 , займаючи посаду старшого інспектора сектора реагування патрульної поліції відділу поліції № 3 Краматорського районного управління поліції, ОСОБА_7 , займаючи посаду поліцейського сектора реагування патрульної поліції відділу поліції № 3 Краматорського районного управління поліції та ОСОБА_8 , займаючи посаду поліцейського сектора реагування патрульної поліції відділу поліції № 3 Краматорського районного управління поліції, є особами, які постійно виконують функції представника влади, а тому відповідно до ч. 3 ст. 18, п. 1 примітки до ст. 364 КК України є службовими особами.

У відповідності до ст. 19 Конституції України, ст.ст. 1-2, 18, 23 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 мають наступні права та обов`язки, зокрема: забезпечення публічної безпеки і порядку, охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидія злочинності; здійснення превентивної та профілактичної діяльності, спрямованої на запобігання вчиненню правопорушень; вжиття заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень; у випадках, визначених законом, здійснення проваджень у справах про адміністративні правопорушення, прийняття рішень про застосування адміністративних стягнень та забезпечення їх виконання; регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі; забезпечення виконання покладених завдань та здійснення інших повноважень відповідно до Закону.

У відповідності до п.п. 1 п.3.1 функціональних обов`язків поліцейського патрульної поліції, які затвердженні наказом департаменту патрульної поліції від 05.01.2016 № 4/1, поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність патрульної поліції, а також Присяги поліцейського.

Відповідно до п.п. 5, 6 п. 2.1 та п.п. 2 п. 2.2 функціональних обов`язків поліцейський патрульної поліції відповідно до покладених на нього обов`язків під час несення служби здійснює: самостійне виявлення правопорушень під час патрулювання; припинення виявлених адміністративних правопорушень, застосовуючи для цього передбачені законодавством права і повноваження; контроль за дотриманням учасниками дорожнього руху правил, норм і стандартів, діючих у сфері безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 254, 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), органи Національної поліції уповноважені на складання протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП.

22 липня 2024 року приблизно об 11 год. 44 хв. інспектор сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 3 Краматорського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області, капітан поліції ОСОБА_6 , поліцейський сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 3 Краматорського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області, сержант поліції ОСОБА_7 та поліцейський сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 3 Краматорського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області, сержант поліції ОСОБА_8 перебуваючи на блок-посту «Брусіно» поблизу с. Брусівка Лиманської територіальної громади Краматорського району Донецької області, де ними був зупинений автомобіль марки «Део Нексія» номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по автодорозі Т-05-14 Добропілля-Лиман, на підставі постанови Кабінету Міністрів України №1456 від 29 грудня 2021 року.

За кермом автомобіля «Део Нексія» номерний знак НОМЕР_2 перебував ОСОБА_4 . Під час перевірки документів у ОСОБА_4 встановлено, що останній керував автомобілем з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей, що не реагують на світло та виражене тремтіння рук), чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР, за що передбачена відповідальність ст. 130 КУпАП.

Старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , стрільцем (помічником кулеметника) 1 відділення 1 взводу оперативного призначення роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 , розуміючи обсяг службових повноважень службової особи старшого інспектора СРПП відділу поліції № 3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, капітана поліції ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, всупереч вимог ст.ст. 8, 19, 68 Конституції України, ст.ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 30 серпня 2024 року, приблизно об 11 год. 44 хв., перебуваючи на блок-посту «Брусіно» поблизу с. Брусівка Лиманської територіальної громади Краматорського району Донецької області, з корисливих мотивів, з метою уникнення адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП України, за керування транспортним засобом особою в стані наркотичного сп`яніння, звернувся до працівника поліції - старшого інспектора СРПП відділу поліції № 3 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, капітана поліції ОСОБА_6 з пропозицією надати неправомірну вигоду у виді грошових коштів у розмірі 10 000 гривень, за не притягнення його до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

За викладених вище обставин дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 369 КК України пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини вчинення ним злочину, вказавши на час, місце, спосіб і мету їх вчинення.

У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, постанову щодо речових доказів та визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду, за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.369 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.369 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжких, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, під наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.

Підстав для застосування ст.69 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, конкретних обставин скоєння злочину, особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.369 КК України у виді штрафу. Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів судом не вирішується відповідно до ч.9 ст.100 КПК України, оскільки вони суду не надавалися та судом не досліджувалися.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.349,370,373,374,376,394 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1