Справа № 286/828/25
У Х В А Л А

02 травня 2025 року м. Овруч

Слідчий суддя Овруцького районного суду Житомирської області ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Овруцького відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000077, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КПК України, відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді застави , -

ВСТАНОВИВ:

1 травня 2025 року старший слідчий слідчого відділення відділу поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Овруцького відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді застави та просить продовжити дію покладених на підозрюваного ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків визначених п.п. 1, 2, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, у зв`язку з застосуванням до нього запобіжного заходу у вигляді застави, мотивуючи тим, що у достовірно невстановлені досудовим розслідуванням дату та час ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, з метою особистого збагачення за рахунок здійснених кримінально-протиправних дій, усвідомлюючи їх суспільно небезпечний характер, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи засоби зв`язку, зв`язався з невстановленою досудовим розслідуванням особою, яка в свою чергу організувала його зустріч з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з якими попередньо обумовила організаційні процеси щодо сприяння їхньому переправленню через державний кордон України у напрямку Республіки Білорусь, визначивши дату особистої зустрічі з ОСОБА_7 в місті Коростень.

У подальшому ОСОБА_7 , реалізовуючи свій злочинний умисел після попередньої домовленості засобами зв`язку з невстановленою досудовим розслідуванням особою, 27 січня 2025 року в період часу з 9 до 10 години на прилеглій території до магазину «Сільпо», що в м. Коростень по вулиці Героїв Чорнобиля, 11 зустрів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з яких отримав грошові кошти в еквіваленті 8000 грн. з кожного у якості оплати за сприяння їхньому переправленню через державний кордон України, після чого ОСОБА_7 , використовуючи власний легковий автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Passat», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », попередньо визначивши маршрут руху та оминаючи стаціонарні блок-пости, вирушив в напрямку державного кордону України з Республікою Білорусь для перевезення вищевказаної групи осіб з чотирьох чоловік, тим самим сприяв у незаконному переправленні зазначених осіб через державний кордон України шляхом наданням засобів та усуненням перешкод.

Таким чином ОСОБА_7 своїми порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод сприяв незаконному переправленню ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 через державний кордон України та довіз їх до села Острів Овруцької територіальної громади Коростенського району, що є напрямком до державного кордону України, звідки останні рушили пішим ходом.

Своїми умисними діями, вираженими у сприянні незаконному переправленню осіб через державний кордон України порадами, вказівками наданням засобів та усуненням перешкод, вчиненому з корисливих мотивів, з попередньою змовою групою осіб та щодо кількох осіб, ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України.

Крім цього, у достовірно невстановлені досудовим розслідуванням дату та час ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, з метою особистого збагачення за рахунок здійснених кримінально-протиправних дій, усвідомлюючи їх суспільно небезпечний характер, передбачаючи їх суспільне небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи засоби зв`язку, зв`язався з невстановленою досудовим розслідуванням особою, яка в свою чергу організувала його зустріч з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , з якими попередньо обумовила організаційні процеси щодо сприяння їхньому переправленню через державний кордон України у напрямку Республіки Білорусь, визначивши дату особистої зустрічі з ОСОБА_7 в місті Коростень.

У подальшому ОСОБА_7 , реалізовуючи свій злочинний умисел, після попередньої домовленості засобами зв`язку з невстановленою досудовим розслідуванням особою, 27 січня 2025 року близько 13 години на ділянці вулиці Сергія Кемського, що в м. Коростень, зустрів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , з яких отримав грошові кошти в еквіваленті 8000 грн. з кожного у якості оплати за сприяння їхньому переправленню через державний кордон України, після чого ОСОБА_7 , використовуючи легковий автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Passat», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », попередньо визначивши маршрут руху та оминаючи стаціонарні блок-пости, вирушив в напрямку державного кордону України з Республікою Білорусь для перевезення вищевказаної групи осіб з трьох чоловік, тим самим сприяв у незаконному переправленні зазначених осіб через державний кордон України шляхом наданням засобів та усуненням перешкод.

Таким чином, ОСОБА_7 своїми порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод сприяв незаконному переправленню ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 через державний кордон України та довіз їх до села Велика Фосня Овруцької територіальної громади Коростенського району, що є напрямком до державного кордону України, звідки останні рушили пішим ходом.

Своїми умисними діями, вираженими у сприянні незаконному переправленню осіб через державний кордон України порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчиненому з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб та щодо кількох осіб, ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України.

2 березня 2025 року у достовірно невстановлені досудовим розслідуванням дату та час ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, з метою особистого збагачення за рахунок здійснених кримінально-протиправних дій, усвідомлюючи їх суспільно небезпечний характер, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи засоби зв`язку, зв`язався з невстановленою досудовим розслідуванням особою, яка в свою чергу організувала його зустріч з ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , з якими попередньо обумовила організаційні процеси щодо сприяння їхньому переправленню через державний кордон України у напрямку Республіки Білорусь, визначивши дату особистої зустрічі з ОСОБА_7 в селі Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області.

У подальшому ОСОБА_7 , реалізовуючи свій злочинний умисел після попередньої домовленості засобами зв`язку з невстановленою досудовим розслідуванням особою, 2 березня 2025 року близько 8 год. 20 хв. в обумовленому місці села Софіївська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області зустрів ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , з яких отримав грошові кошти в еквіваленті 8000 грн. з кожного у якості оплати за сприяння їхньому переправленню через державний кордон України, після чого ОСОБА_7 , використовуючи легковий автомобіль марки «Volkswagen» моделі «GOLF», реєстраційний номер « НОМЕР_2 , попередньо визначивши маршрут руху та оминаючи стаціонарні блок-пости, вирушив в напрямку державного кордону України з Республікою Білорусь для перевезення вищевказаної групи осіб з чотирьох чоловік, тим самим сприяв у незаконному переправленні зазначених осіб через державний кордон України шляхом наданням засобів та усуненням перешкод.

Таким чином ОСОБА_7 своїми порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод сприяв незаконному переправленню ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 через державний кордон України та довіз їх до села Велика Фосня Овруцької територіальної громади Коростенського району, що є напрямком до державного кордону України, звідки останній рушили пішим ходом.

Своїми умисними діями, вираженими у сприянні незаконне переправленню осіб через державний кордон України порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчиненому з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб та щодо кількох осіб, ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 332 КК України.

5 березня 2025 року в достовірно невстановлений досудовим розслідуванням дату та час ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, з метою особистого збагачення за рахунок здійснених кримінально-протиправних дій, усвідомлюючи їх суспільно небезпечний характер, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи засоби зв`язку, зв`язався з невстановленою досудовим розслідуванням особою, яка в свою чергу організувала його зустріч з ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , з якими попередньо обумовила організаційні процеси щодо сприяння їхньому переправленню через державний кордон України у напрямку Республіки Білорусь, визначивши дату особистої зустрічі з ОСОБА_7 в місті Київ.

У подальшому ОСОБА_7 , реалізовуючи свій злочинний умисел, після попередньої домовленості засобами зв`язку з невстановленою досудовим розслідуванням особою, 5 березня 2025 року в період часу з 15 до 16 години на прилеглій території до магазину «АТБ», що в м. Київ по вулиці Соборна зустрів ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , з яких отримав грошові кошти в еквіваленті 8000 грн. з кожного у якості оплати за сприяння їхньому переправленню через державний кордон України, після чого ОСОБА_7 загально отримані кошти в сумі 16 тис. грн. та 200 Євро тримав при собі та, використовуючи власний легковий автомобіль «Рено» моделі «Меган», реєстраційний номер « НОМЕР_3 », попередньо визначивши маршрут руху та оминаючи стаціонарні блок-пости, вирушив в напрямку державного кордону України з Республікою Білорусь для перевезення вищевказаної групу осіб з трьох чоловік, тим самим сприяв у незаконному переправленні зазначених осіб через державний кордон України шляхом наданням засобів та усуненням перешкод.

Таким чином ОСОБА_7 своїми порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод сприяв незаконному переправленню ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , через державний кордон України, однак, під час руху у напрямку до державного кордону України в с. Ігнатпіль Овруцької територіальної громади Коростенського району Житомирської області, керований ними автомобіль о 21 год. 30 хв. було зупинено працівниками Державної прикордонної служби України.

Своїми умисними діями, вираженими у сприянні незаконному переправленню осіб через державний кордон України порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчиненому з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб та щодо кількох осіб, ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України.

Винуватість ОСОБА_7 , крім факту затримання на місці під час вчинення злочину, повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема: аналізом УОТЗ ГУНП в Житомирській області інформації операторів мобільного зв`язку, відповідно до якого підозрюваний ОСОБА_7 у встановлені дати та час пересувався з власниками абонентів, які в подальшому були затримані при спробах перетину державного кордону.

06.03.2025 ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

06.03.2025 до слідчого судді подано клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

06.03.2025 підозрюваному ОСОБА_7 слідчим суддею Овруцького районного суду Житомирської області обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а 14.04.2025 на апеляційну скаргу прокурора Житомирським апеляційним судом ухвалу слідчого судді Овруцького районного суду від 6.03.2025, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 06.05.2025 включно, скасовано та постановлено нову ухвалу, якою клопотання слідчого задоволено частково та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 6 травня 2025 року (включно). Одночасно ухвалою Житомирського апеляційного суду визначено розмір застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що склала 121120 грн., яка внесена ОСОБА_22 за ОСОБА_7 14 квітня 2025 року.

30.04.2025 керівником Коростенської окружної прокуратури продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до 3-х місяців.

30.04.2025 ОСОБА_7 повідомлено про нову підозру вчиненні ряду кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332 КК України.

Злочин, передбачений ч.3 ст.332 КК України може бути вчинений тільки з прямим умислом, що підтверджує свідоме ставлення підозрюваного до вчинених дій та наступивших наслідків.

Вказані обставини свідчать про неможливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж застава, адже являються недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання виниклим ризикам.

Приймаючи до уваги те, що строк внесеної застави за підозрюваного ОСОБА_7 закінчується 06.05.2025, а по кримінальному провадженню необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, з метою повного, всебічного і об`єктивного розслідування, а також з метою своєчасного виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків, необхідно продовжити обов`язки, які покладені на нього ухвалою Житомирського апеляційного суду не менше, ніж один місяць.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просить його задовольнити, з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні вважають, що підстави для задоволення клопотання відсутні, так як підозрюваний жодним чином не порушував, покладені на нього обов`язки, свідки йому не знайомі, а тому ризики будь-які недоведені.

Вислухавши позиції прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши письмові докази, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання слід задовольнити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів клопотання ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами.

06.03.2025 ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Підозрюваному ОСОБА_7 ухвалою слідчого судді Овруцького районного суду Житомирської області від 06.03.2024 було обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 14.04.2025 вказану ухвалу слідчого судді Овруцького районного суду Житомирської області від 06.03.2025, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 06.05.2025 включно, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, було скасовано та постановлено нову ухвалу, якою клопотання слідчого задоволено частково та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 6 травня 2025 (включно). Одночасно визначено підозрюваному ОСОБА_7 заставу у розмірі 40 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому виразі складає 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою на відповідний депозитний рахунок.

Застава у розмірі 121120 гривень була внесена ОСОБА_22 за ОСОБА_7 14 квітня 2025 року.

14.04.2025 підозрюваний ОСОБА_7 звільнений з-під варти у зв`язку із внесенням застави у розмірі 121120 грн. з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

30.04.2025 керівником Коростенської окружної прокуратури продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до 3-х місяців.

30.04.2025 ОСОБА_7 повідомлено про нову підозру вчиненні ряду кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332 КК України, що стверджується копією повідомлення про підозру.

Строк дії покладених на ОСОБА_7 обов`язків закінчується 06.05.2025, у зв`язку із чим слідчим подано клопотання про продовження таких.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, визначеним цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 333 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення його дієвості, є запобіжний захід.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 176 КПК України одним із запобіжних заходів є застава. Зміст цього запобіжного заходу полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків (ч. 1 ст. 182 КПК України).

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, визначеним цим Кодексом (ст. 177 КПК України).

Разом з цим, ч. 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Отже, при вирішенні питання про доцільність продовження строку дії процесуальних обов`язків, покладених на підозрюваного, слідчий суддя має з`ясувати наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, а також наявність обставин, які свідчать про те, що встановлені попередніми судовими ухвалами ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики.

Слідчий суддя, при наданні оцінки наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого кримінального правопорушення за ознаками ч. 3 ст. 332 КК України, враховує положення ст.ст. 368, 369, 371, 374 КПК України, змістом яких передбачено, що надання оцінки доказів у справі відбувається в нарадчій кімнаті на стадії постановлення вироку. Зазначене свідчить про те, що слідчий суддя на даній стадії не може робити висновок щодо «обґрунтованості підозри» шляхом надання оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення, що узгоджується з висновками Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин"(рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, n. 34).

При вирішенні клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу та дії покладених на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, суд враховує те, що слідчим доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих кримінальних правопорушень.

Частиною 5 ст. 194 КПК України передбачено, що у разі застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, на нього покладаються обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України. При цього частина 7 згаданої норми закріплює, що такі обов`язки можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Відповідно до ст. 4 ст.202 КПК України з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Крім того, відповідно до положень статті 203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно завершення чи закінчення досудового розслідування в інших формах, крім закриття кримінального провадження, не є підставою для припинення строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу, в тому числі і в частині покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Разом з тим строк застосування запобіжного заходу не може перевищувати строк досудового розслідування.

При вирішенні вказаного клопотання слідчого, суд враховує, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, що були враховані при застосуванні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 , зокрема: можливість підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Ризик переховування від органу досудового розслідування та суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання підозрюваного.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.

Вирішуючи питання про продовження дії відповідних обов`язків, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочинів, які інкримінують підозрюваному, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, а також враховує особу підозрюваного, його вік, міцність соціальних зв`язків, та приходить до висновку, що зазначені обставини у сукупності свідчать про продовження існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу, вірогідність їх настання є досить високою, що виправдовує необхідність продовження обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_7 ухвалою Житомирського апеляційного суду від 14.04.2025 у справі № 286/816/25 у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави закінчується 06.05.2025, а по кримінальному провадженню необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, з метою повного, всебічного і об`єктивного розслідування обставин справи, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки такі є необхідними та достатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного у кримінальному провадженні та запобіганню встановленим ризикам.

Обов`язки, які суд покладає на підозрюваного за своєю суттю є пропорційними, помірними та такими, що не становитимуть надмірний тягар для нього, у зв`язку з чим їх застосування відповідає п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що продовження дії таких обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_7 , не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, стороною захисту не доведено.

Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 199, 202, 203, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою Житомирського апеляційного суду від 14.04.2025 у справі № 286/816/25 у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави на 1 місяць, а саме:

- прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває (м. Вінниця);

-утримуватись від спілкування із свідками та іншими особами у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у разі їх наявності.

Роз`яснити підозрюваному обов`язок із забезпечення належної поведінки та його явки за викликом.

У разі внесення застави підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Строк дії ухвали до 06.06.2025 року (включно).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1