ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/378/25 Справа № 711/6579/25 Категорія: ст.ст.176,182 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2025 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючої судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси апеляційну

скаргу прокурора у кримінальному провадженні Черкаської обласної прокуратури

ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 липня 2025 року, якою частково задоволено клопотання старшого

слідчого в ОВС ВРЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 та застосовано запобіжний захід у вигляді застави відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, з середньою освітою, студента 2 курсу ЧНУ ім. Б.Хмельницького, одруженого, маючого на утриманні дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , учасника бойових дій, інвалідом, депутатом не являється, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.307 КК України,-

в с т а н о в и в :

Старший слідчий в ОВС ВРЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 , в рамках кримінального провадження №0000002 від 01 січня 2025 року, звернулася до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси із клопотанням, погодженим прокурором Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у разі внесення якої із покладенням на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст. 307 КК України обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК Украни, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду/слідчого судді; не відлучатися за межі м. Черкаси без письмового дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження про зміну свого місця проживання, реєстрації та роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон України, утримуватися від спілкування в будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу інтернет, тощо) з іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні, крім випадків необхідності такого спілкування безпосередньо в ході проведення слідчих чи процесуальних дій за їх участі, а також участі ОСОБА_7 у присутності слідчого чи прокурора.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 липня 2025 року вказане клопотання - задоволено частково та застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- вчасно прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися за межі м. Черкаси без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання, реєстрації та роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування в будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу інтернет тощо) з іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні, крім випадків необхідності такого спілкування безпосередньо в ході проведення слідчих чи процесуальних дій за їх участі, а також участі ОСОБА_7 у присутності слідчого чи прокурора.

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_7 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо він, як підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Задовольняючи частково клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовуючи відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 680 грн., слідчий суддя, задля досягнення дієвості запобігання ризикам негативного впливу підозрюваного на хід досудового розслідування, зазначив про те, що визначений судом розмір застави, перебачений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України здатний у повній мірі забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 липня 2025 року через невідповідність висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження, а також істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, вважає, що висновки суду не підтверджуються і суперечать доказам, дослідженим під час судового розгляду та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого тазастосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів в межах строку досудового розслідування із можливістю застосування до нього альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

При обранні альтернативного запобіжного заходу у виді застави визначити її розмір - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у разі внесення якої покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, які вказаніу клопотанні.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор, зокрема, посилається на те, що слідчим суддею залишено без належної оцінки те, що органом досудового розслідування встановлено достатність доказів для обгрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.307 КК України, один з яких є тяжким кримінальним правопорушенням - ч. 2 ст.307 КК України незаконне придбання з метою збуту, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, який карається позбавленням волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна.

Таким чином, приймаючи рішення за результатами розгляду клопотання, слідчий суддя, на думку прокурора, не в повній мірі врахував наявні обставини, чим допустив невідповідність висновків фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки враховуючи тяжкість злочину, характер вчинених кримінальних правопорушень, з метою забезпечення виконання покладених на підозрюваного обов`язків та запобігання ризикам, передбаченим п.п.1,2,3 ч.1 ст. 177 КПК України є необхідність в застосуванні виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 .

Захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подала заперечення на апеляційну скаргу, де зазначає про безпідставність апеляційних доводів прокурора та відповідно просить залишити скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Також захисник підозрюваного звертає увагу апеляційного суду та просить врахувати позитивну характеристику підозрюваного за місцем проживання, надає доказ в підтвердження того , що ОСОБА_7 з 22 липня 2025 року офіційно влаштований на роботу слюсарем з ремонту автомобілів.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив задовольнити його скаргу з підстав, наведених у ній, пояснення підозрюваного та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, та просили рішення слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України встановлено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України. Відповідно до частини 5 статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Окрім того, стаття 17 Закону України № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права, а стаття 18 цього Закону визначає порядок посилання на Конвенцію та практику суду.

Згідно ст.3 Загальної декларації прав людини, ст.5 Конвенції, п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у виді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.177, 178 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Виходячи зі змісту ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою у даному кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

При цьому, слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у відповідності до вимог ст.193,194 КПК України заслухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, і дійшов вмотивованого висновку, що достатнім запобіжним заходом для підозрюваного може бути такий запобіжний захід, як застава у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Як встановлено слідчим суддею, органом досудового розслідування ОСОБА_10 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.307 КК України, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

За версією органу досудового розслідування, ОСОБА_7 діючи незаконно, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що охороняють здоров`я населення України, незаконно, в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», усвідомлюючи протиправність своїх дій, та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, за невстановлених досудовим розслідуванням даті, часі, місці та обставин, незаконно придбав з метою збуту психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін, яку незаконно зберігав з метою збуту у невстановленому досудовим розслідуванням місці до 11 лютого 2025 року за вказаних у клопотанні обставин.

Причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих йому кримінальних поравопорушень підтверджується зібраними під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні доказами, а саме: висновками експертиз №СЕ-19/124-25/2741-НЗПРАП від 21 лютого 2025 року, №СЕ-19/124-25/2739-НЗПРАП від 24 лютого 2025 року, №СЕ-19/124-25/2885-НЗПРАП від 05 березня 2025 року, №СЕ-19/124-25/5783-НЗПРАП від 21 квітня 2025 року, №СЕ-19/124-25/5782-НЗПРАП від 21 квітня 2025 року, протоколами проведених негласних слідчих (розшукових) дій та іншими матеріалами кримінального провадження.

17 липня 2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.307 КК України.

Згідно зі ст. 131 КПК України запобіжні заходи є видом заходів забезпечення кримінального провадження. Отже, на них розповсюджуються такі загальні правила застосування останніх: заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом; застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби судового слідства виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться у клопотанні прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звертається із клопотанням; під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються.

Під час обрання запобіжного заходу мають враховуватися не лише загальні, але й спеціальні критерії, що визначені законодавцем як мета та підстави для ухвалення рішення. Вони визначені у ст. 177 КПК України. Зокрема, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, які наведені в ч. 1 ст. 177 КПК України.

Використовуючи відомі науці кримінального процесуального права способи тлумачення вищевикладених приписів закону, можна дійти висновку, що застосування запобіжного заходу спрямоване виключно на забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Виходячи з цієї мети, слід надавати оцінку й іншим її складовим, спрямованим на запобігання спробам вчинити певні дії.

При цьому, запобіжний захід може застосовуватися лише з метою запобігання спробам вчинення дій, визначених у ч.1 ст. 177 КПК України. Отже, сторона обвинувачення може ініціювати обрання (продовження) запобіжного заходу лише у зв`язку з необхідністю запобігання спробам особи, які мають виявлятися в реальних діях, а не через їх уявну можливість вчинення чи у припущеннях таких дій у майбутньому. Якщо дослівно тлумачити термін «запобігання спробам», то за змістом воно є тотожним поняттю «припинення розпочатої дії». Умовно його можна вважати співмірним з категорією «замах», що застосовується у визначенні стадій вчинення злочину, та вважається вчиненням особою з прямим умислом діяння, безпосередньо спрямованого на настання наслідків, у цьому випадку, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Спроба переховуватися від органів досудового розслідування чи суду може виявлятися та підтверджуватися, наприклад, отриманням громадянства іншої країни або подання відповідних заяв і документів для активізації цього процесу або ж терміновою купівлею квитків до іншої країни. Спроба знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може підтверджуватися або фото/відео матеріалами, або показами свідків, або іншими конкретними доказами на підтвердження вказаних обставин.

Крім того, прокурор повинен довести той факт, що особа, стосовно якої він заявляє клопотання про застосування запобіжного заходу, має реальну можливість отримати доступ до речей, які вона хоче спотворити чи знищити, у володіння та користування, або ж на момент подання клопотання володіє чи користується ними, або/та вже спотворила чи знищила. У випадку, коли такі речі/документи перебувають у розпорядженні/володінні сторони обвинувачення, вона не може посилатися на можливість їх знищення підозрюваним/обвинуваченим, оскільки саме прокурор несе персональну відповідальність за збереження таких предметів.

Спроба незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні має бути підтверджена належними доказами, у тому числі показами вказаних осіб (потерпілим, свідком, іншим підозрюваним, експертом, спеціалістом), які доводять незаконний вплив особи, що здійснюється безпосередньо або через довірених осіб. Перешкоджання кримінальному провадженню в інший спосіб також має бути підтверджене та доведене: які саме дії особи прокурор оцінює як перешкоджання, а також в який саме спосіб особа таким діями реально заважає судовому розгляду. Так само має бути доведена реальність замаху на вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження наявного.

Отже, наявність спроб, яким слід запобігати, має бути підтверджена доказами. Припущення прокурора про їх наявність, якщо вони не ґрунтуються на доказах, визначених у ст. 84 КПК України, не може вважатися належною метою обрання запобіжного заходу у розумінні ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки по суті є припущенням.

Припис першого речення ч. 2 ст. 177 КПК визнає достатньою підставою для суду його переконаність, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Водночас комплексний аналіз приписів ч. 1 та 2-го речення ч. 2 ст. 177 КПК України свідчить, що суд повинен надавати оцінку законності та обґрунтованості клопотання сторони обвинувачення, в якому має бути доведено «існування спроб», перелічених у п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Одного лише припущення прокурора про те, що такі спроби можуть потенційно виникнути, недостатньо для ухвалення рішення про застосування запобіжного заходу, особливо, якщо йдеться про тримання особи під вартою.

Як зазначено у листі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 04.04.2013 р.№511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу у процесі розгляду відповідних клопотань,суд щоразу зобов`язаний: здійснювати повноваження з судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК); пам`ятати про критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу, передбачені у ч. 1 ст. 194 КПК, а тому суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК Украіни, та на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обставини, визначені у ст. 178 КПК Украіни, також слід враховувати у процесі обрання запобіжного заходу. Хоча вони мають певною мірою факультативне значення, їх оцінка має відбуватися з дотриманням таких самих умов, що стосуються з`ясування мети та підстав цього заходу.

Отже, суд під час застосування запобіжного заходу, в кожному випадку розгляду відповідного клопотання, зобов`язаний зробити висновок про наявність/відсутність ризику/ризиків у вигляді вчинення відповідних спроб порушення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Як вже зазначалося, відповідно до ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа буде переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджати кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Задовольняючи частково клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та застосовуючи до нього запобіжний захід у вигляді застави, слідчий суддя дослідив матеріали провадження, вислухав пояснення учасників судового розгляду, а також врахував дані про особу підозрюваного та дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, дійшов обґрунтованого висновку про наявність у кримінальному провадженні достатньої сукупності доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 , у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.307 КК України.

Крім того, слідчим суддею визнано доведеними вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, слідчий суддя, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 182, ч. 3 ст.183 КПК України, взявши до уваги вагомість наданих доказів та їх взаємозв`язок, дані, які характеризують особу підозрюваного, його майновий та сімейний стан, наявність в нього на утриманні малолітньої дитини 13 червня 2025 року, дійшов висновку, що зазначені у клопотанні ризики можливо убезпечити менш тяжким запобіжним заходом, ніж тримання під вартою.

Колегія суддів погоджується з викладеним в ухвалі слідчого судді висновком.

Як неодноразово зазначав ЄСПЛ у своїх рішеннях, сама по собі тяжкість інкримінованого підозрюваному злочину не може бути підставою для застосування до особи найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В своїх рішеннях ЄСПЛ суд визнає порушенням Конвенції продовження/обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за умови, якщо національні суди «…не розглянули жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів…» (справи «Харченко проти України», «Шалімов проти України»).

Колегія суддів враховує дані про особу підозрюваного, який є учасником бойових дій, одружений, має на утриманні дитину 2025 року народження, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, працевлаштований, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

При цьому, приймається до уваги, що станом на час апеляційного розгляду стороною обвинувачення не надані відомості про вчинення підозрюваним у цей період будь-яких дій на шкоду досудовому розслідуванню з числа передбачених ст. 177 КПК України, або про те, що з будь-яких інших міркувань застосований до нього запобіжний захід виявився недостатньо дієвим.

Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, тому колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, а отже в задоволенні вимог апеляційної скарги прокурора слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418,419,422, 532 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17 липня 2025 року, якою частково задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС ВРЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 та застосовано запобіжний захід у вигляді застави відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.307 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуюча ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4