Справа № 192/1032/25
Провадження № 1-в/192/325/25
Ухвала

Іменем України

27 травня 2025 року

Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представника установи виконання покарань ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у селищі Солоному Солонянського району Дніпропетровської області клопотання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час відбуває покарання у Державній установі «Солонянська виправна колонія (№ 21)», про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,

початок строку відбування покарання: 09.05.2023,

кінець строку відбування покарання: 26.04.2027

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним клопотанням, у якому просить замінити невідбуту частину покарання більш м`яким.

У судовому засіданні засуджений своє клопотання підтримав, просив посилався на те, що став на шлях виправлення, працює, раніше не судимий, веде здоровий спосіб життя.

Захисник також клопотання підтримав, вказував на те, що засуджений має заохочення, стягнень не має, працює, що засуджений заслуговує, на те, щоб клопотання було задоволене.

Представник установи виконання покарань проти клопотання засудженого заперечував, посилався на те, що засуджений не став на шлях виправлення та заохочення не мають системного характеру.

Прокурор також вважав, що засуджений ще не став на шлях виправлення та до нього передчасно застосовувати ст. 82 КК України.

Суд, заслухавши засудженого, захисника, представника установи виконання покарань, прокурора, дослідивши матеріали справи, матеріали особової справи засудженого, вважає, що клопотання засудженого не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на теперішній час відбуває покарання у Державній установі «Солонянська виправна колонія (№ 21)». Початок строку відбування покарання: 09.05.2023, кінець строку відбування покарання: 26.04.2027.

02.02.2023 Вінницьким міським судом Вінницької області ОСОБА_3 був визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, та засуджений до покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Суд зазначає, що за правилами, встановленими ч. 1 ст. 82 КК України невідбута частина покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК України).

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона була засуджена до позбавлення волі (п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України).

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив. Засоби виправлення і ресоціалізації засуджених застосовуються з урахуванням виду покарання, особистості засудженого, характеру, ступеня суспільної небезпеки і мотивів вчиненого кримінального правопорушення та поведінки засудженого під час відбування покарання.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення.

Так, згідно з довідкою по особовій справі, наданою Державною установою «Солонянська виправна колонія (№ 21)», в установах виконання покарань ОСОБА_3 знаходиться з 29 квітня 2022 року. У Державній установі «Солонянська виправна колонія (№ 21)» - з 13 жовтня 2024 року.

ОСОБА_3 працевлаштований на промисловій зоні установи різноробочим до цеху ССЦ-1 на дільниці з виготовлення сміттєвих пакетів.

Згідно з висновком щодо ступеня виправлення, наданою представником установи виконання покарань суду, ОСОБА_3 не став на шлях виправлення.

Засуджений не бере активну участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу, в інших заходах соціально-виховного характеру.

Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення середній.

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення засуджений має два заохочень, застосовані 04 липня 2024 року та 14 квітня 2025 року, стягнень не має.

Суд звертає увагу, що за тривалий період відбування покарання до засудженого було застосовано лише два заохочення, одне 04 липня 2024 році та одне 14 квітня 2025 році, тобто вони не мають системного характеру.

08 листопада 2024 року комісією установи виконання покарань відмовлено засудженому у направленні матеріалів до суду щодо заміни невідбутої частити покарання більш м`яким (ст. 82 КК України), як такому, що не став на шлях виправлення.

Суд враховує обставини, на які посилаються засуджений та його захисник, в тому числі, що засуджений працевлаштований та має заохочення.

Суд зазначає, що за змістом п. 1 ч. 1 ст. 9 КВК України неухильне додержання правил поведінки, які передбачені для засуджених, є обов`язком засудженого, і виконання даного обов`язку є лише одним з критеріїв, зазначених вище, які в своїй сукупності дають підстави вважати, що засуджений довів своє виправлення.

Суд також зазначає, що позитивні зміни у поведінці засудженого мають місце, однак за вказаних обставин суд не може зробити висновок, що такі зміни є сталі та незворотні та що засуджений став на шлях виправлення.

Таким чином, оцінивши у сукупності досліджені докази, зважаючи на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання засудженого про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким потрібно відмовити.

Керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - з моменту вручення йому її копії.

Суддя ОСОБА_1