Справа № 953/7568/25
н/п 1-кс/953/5311/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001182 від 17.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

встановив :

22 липня 2025 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , надіслане поштою 18.07.2025, про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001182 від 17.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, в якому просить накласти арешт на тимчасово вилучене у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно, в ході огляду предметів 17.07.2025 за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: мобільний телефон ТМ «Iphone», на задньому боці якого розташовано три камери, на якому вказано «устройство «Iphone» недоступно», вімкнути який не виявляється можливим, на якому відсутнє захисне скло, на лотці для сімкарти викарбовано IMEI НОМЕР_1 , телефон з невеликими потертостями, що поміщений до сейф пакету з № SUD3034524.

Після проведення необхідних слідчо-розшукових дій прокурор просив передати вищевказаний мобільний телефон на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Прокурор та власник майна ОСОБА_5 , та особа, у якої вилучено вказане майно ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд клопотання без їх участі.

Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

З матеріалів клопотання вбачається, що 17.07.2025 в ході проведення огляду за адресою: м. Харків, вул. Алчевських,49, ОСОБА_4 добровільно видав належне ОСОБА_5 майно, зазначене у клопотанні, на яке прокурор просить накласти арешт.

Клопотання про арешт майна надіслане прокурором до суду поштою 18.07.2025, тобто наступного робочого дня після вилучення майна.

Отже, слідчий суддя вважає, що клопотання про арешт майна подано прокурором у строки, визначені ч.5 ст.171 КПК України.

Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповіднодо вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідноп. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

З матеріалів клопотання вбачається, що Харківським районним управлінням поліції №1 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001182 від 17.07.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, з обставин того, що 17.07.2025 до ЧЧ ХРУП №1 ГУНП в Х/о надійшла заява від ОСОБА_5 про те, що 04.07.2025 невстановлена особа перебуваючи біля річки, розташованої по вул. Академіка Барабашова, 38, скоїла крадіжку мобільного телефону Айфон 13, чим спричинила матеріальний збиток потерпілому.

В ході огляду предметів 17.07.2025 за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно видав мобільний ТМ «Iphone». На задньому боці телефону розташовано три камери. На момент огляду на даному телефоні вказано, що «устройство «Iphone» недоступно». Вімкнути даний мобільний телефон не виявляється можливим. На телефоні відсутнє захисне скло. На лотці для сімкарти викарбовано IMEI НОМЕР_1 . На даному телефоні мається невеликі потертості. Вищевказаний мобільний телефон в ході огляду вилучено та поміщено до сейф пакету з № SUD3034524.

В ході досудового розслідування було допитано в якості свідка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який пояснив, що добровільно для огляду надає мобільний телефон мобільний телефон ТМ «Iphone 13 Pro», який купив 06.07.2025 на ринку старовинних речей, який розташований поблизу супермаркету «РОСТ», по вул. Нескорених, 15, в м. Харкові у малознайомого на ім`я ОСОБА_6 .

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомив, що 04.07.2025 перебуваючи близько 10:00 він один пішов до річки, яка розташована неподалік б. 38 по вул. Ак. Барабашова в м. Харкові, де залишив свої речі на 10 хвилин та пішов купатися. Коли покупався та повернувся до своїх речей, то виявив відсутність свого мобільного телефону ТМ «Iphone 13 Pro», на 256 Gb, Graphit IMEI НОМЕР_1 .

Вилучений в ході проведення вищевказаного огляду мобільний телефон визнано речовим доказом у дійсному кримінальному провадженні.

Прокурор зазначає, що з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, проведення судової експертизи, збереження речових доказів, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження зазначеного майна, забезпечення цивільного позову та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, виникла необхідність накладення арешту на вищевказане у клопотанні майно, яке є предметом вчинення кримінального правопорушення, адже не застосування арешту на дане майно може привести до його знищення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити здійсненню досудового розслідування.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України, вказане у клопотанні майно має ознаки речового доказу, тобто є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберігло на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, перетворення, вилученого майна, суд вважає за необхідне накласти на нього арешт.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Прокурором доведено, що вилучене 17.07.2025 у ОСОБА_7 майно, в ході проведення огляду, а саме: мобільний телефон ТМ «Iphone», на задньому боці якого розташовано три камери, на якому вказано «устройство «Iphone» недоступно», вімкнути який не виявляється можливим, на якому відсутнє захисне скло, на лотці для сімкарти викарбовано IMEI НОМЕР_1 , телефон з невеликими потертостями, що поміщений до сейф пакету з № SUD3034524, який належить ОСОБА_4 , має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що вилучене майно містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження за №0001182 від 17.07.2025 року, за наявності достатніх підстав вважати, що майно заявлене у клопотанні відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Вилучене майно підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Отже, на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України сторона обвинувачення довела слідчому судді про необхідність у арешті майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Враховуючи вимоги ч.4 ст.173 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне заборонити відчуження та розпорядження мобільним телефоном ТМ «Iphone», на задньому боці якого розташовано три камери, на якому вказано «устройство «Iphone» недоступно», вімкнути який не виявляється можливим, на якому відсутнє захисне скло, на лотці для сімкарти викарбовано IMEI НОМЕР_1 , телефон з невеликими потертостями, що поміщений до сейф пакету з № SUD3034524, який належить ОСОБА_4 , до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони розпорядження та відчуження на майно, належне ОСОБА_5 , вилучене 17.07.2025 в ході огляду предметів за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49, у ОСОБА_4 , а саме: мобільний телефон ТМ «Iphone», на задньому боці якого розташовано три камери, на якому вказано «устройство «Iphone» недоступно», вімкнути який не виявляється можливим, на якому відсутнє захисне скло, на лотці для сімкарти викарбовано IMEI НОМЕР_1 , телефон з невеликими потертостями, що поміщений до сейф пакету з № SUD3034524.

Арештоване майно після проведення необхідних слідчо-розшукових дій передати на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Попередити потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1