Провадження № 1-кс/761/9745/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання прокурора Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000575, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 жовтня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, -

в с т а н о в и в:

07.04.2025 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000575, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 жовтня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, в якому ставилось питання про накладення, з метою збереження речових доказів, арешту на майно, тимчасово вилучене 04 квітня 2025 року, під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: мобільний телефон «Samsung Galaxy M20», IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з абонентськими номерами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 - поміщено до спеціального пакету № WAR1189567; паспорт для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - поміщено до паперового конверту; системний блок, світло-сірого кольору «LG AC230V» - поміщено до чорного поліетиленового пакету та опечатано биркою.

Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що СУ ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000575, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 жовтня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Так, прокурор зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року № 3857-XII, перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону.

Частиною другою вказаної статті, визначено, що правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України.

У відповідності до абз. 1 п. 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, які затвердженні постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2010 р. № 724), перетинання громадянами України (далі - громадяни) державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю (далі - пункти пропуску), якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: 1) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 2) дипломатичний паспорт; 3) службовий паспорт; 4) проїзний документ дитини (чинний протягом строку, на який він виданий); 5) посвідчення особи моряка; 6) посвідчення члена екіпажу.

Водночас, згідно абз. 4 п. 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, які затвердженні постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2010 року № 724), у випадках, визначених законодавством, для перетинання державного кордону громадяни крім паспортних документів повинні мати також підтверджуючі документи.

У відповідності до п. 2-9 Правил перетинання державного кордону громадянами України, які затвердженні постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2010 року № 724), у разі введення в Україні воєнного стану пропуск через державний кордон водіїв транспортних засобів суб`єктів господарювання, які мають ліцензію на право провадження господарської діяльності з міжнародних перевезень вантажів та пасажирів автомобільним транспортом (далі - ліцензіати), здійснюється уповноваженими службовими особами Держприкордонслужби за умови виконання правил перетину державного кордону України та за наявності інформації про особу у відповідній інформаційній системі, адміністратором якої є Укртрансбезпека.

Інформація про водіїв, зазначених в абзаці першому цього пункту, вноситься до відповідної інформаційної системи, адміністратором якої є Укртрансбезпека, на підставі заявки ліцензіата. Перетин державного кордону здійснюється особою, зазначеною в абзаці першому цього пункту, лише на транспортному засобі, який є засобом провадження господарської діяльності ліцензіата, повна маса якого становить 3500 кілограмів та більше.

На одному транспортному засобі державний кордон можуть одночасно перетинати два водії на пасажирському транспортному засобі (автобусі) ліцензіата.

Особи, зазначені в абзаці першому цього пункту, можуть безперервно перебувати за кордоном не більше 60 календарних днів з дня перетину державного кордону. У разі не підтвердження мети поїздки уповноважені службові особи Держприкордонслужби відмовляють особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, в перетинанні державного кордону в порядку, визначеному частиною першою статті 14 Закону України «Про прикордонний контроль».

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що приблизно в грудні 2022 року, більш точного часу встановити не представилось можливим, ОСОБА_6 , діючи в умовах воєнного стану, відповідно до Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» та указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами), маючи на меті незаконне збагачення за рахунок вчинення злочинів у сфері недоторканості державних кордонів, вирішила організувати діяльність пов`язану з незаконним переправленням осіб через державний кордон України та отримувати систематичний протиправний прибуток від такої діяльності.

Усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, маючи намір на отримання незаконного доходу, діючи умисно, з корисливих мотивів ОСОБА_6 , підшукала невстановлених осіб, які увійшли по взаємній згоді до складу групи, визначивши необхідну для досягнення загальної злочинної мети кількість учасників групи, функцій кожного з учасників, спрямованих на досягнення єдиного злочинного плану, злочинну спеціалізацію групи, яка передбачала вчинення тяжких злочинів на території України, а саме вчинення організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керуванням такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням для цього засобів, усунення перешкод, з корисливих мотивів, що відбувалося систематично, сплановано та під керівництвом ОСОБА_6

ОСОБА_6 та інші невстановлені особи, достовірно знаючи, що Указами Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами), внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ та Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, введений та продовжений строк дії воєнного стану в Україні, у зв`язку з чим в Україні діють обмеження на виїзд за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років, діючи умисно та з корисливих мотивів, вчиняла злочини, пов`язані із незаконним переправленням осіб через державний кордон України.

Так, з метою конспірації злочинної діяльності запобігання викриття правоохоронними органами та створенням умов для організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_6 , будучи зареєстрованою як фізична особа-підприємець, створюючи умови для організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, приблизно наприкінці 2022 року (більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено) вирішила змінити КВЕД своєї діяльності на з 49.41 Вантажний автомобільний транспорт, 49.31 Пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення, 49.32 Надання послуг таксі, 49.39 Інший пасажирський наземний транспорт, 49.42 Надання послуг перевезення речей (переїзду).

Продовжуючи створення умов для організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_6 03.12.2022 було орендовано вантажний автомобіль - «LDV» моделі «400 CONVOY» та перереєстровано його у власне право користування, тобто видано свідоцтво про реєстрацію для поїздки за кордон, з присвоєнням реєстраційного номеру НОМЕР_5 . В подальшому, у зв`язку зі зміною фактично власника вказаного автомобіля право користування було продовжено, про що видано нове свідоцтво про реєстрацію для поїздки за кордон та присвоєно реєстраційний номер НОМЕР_6 .

З метою забезпечення злочинної діяльності та отримання доступу до телекомунікаційної системи «Шлях» власному ФОП ОСОБА_6 , як директор, відкрила рахунок у невстановленій банківській установі, з метою отримання електронного підпису та отримала електронний цифровий підпис у вигляді файлу на флеш-накопичувачі.

Відповідно до пункту 3 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1001 від 02.12.2015, в редакції від 29.03.2022, ці умови поширюється на суб`єктів господарювання юридичних та фізичних осіб - підприємців, які провадять господарську діяльність з перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів автомобільним транспортом, міжнародних перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом (далі - господарська діяльність).

Відповідно до пункту 4 дії цих умов господарська діяльність може провадитись частково за такими видами: 1) внутрішні перевезення пасажирів на таксі;2) внутрішні перевезення пасажирів легковими автомобілями на замовлення; 3) внутрішні перевезення пасажирів автобусами; 4) внутрішні перевезення небезпечних вантажів та небезпечних відходів вантажними автомобілями; 5) міжнародні перевезення пасажирів на таксі; 6) міжнародні перевезення пасажирів легковими автомобілями на замовлення; 7) міжнародні перевезення пасажирів автобусами; 8) міжнародні перевезення небезпечних вантажів та небезпечних відходів вантажними автомобілями; 9) міжнародні перевезення вантажів вантажними автомобілями (крім перевезення небезпечних вантажів та небезпечних відходів).

Відповідно до пункту 5 цих умов ліцензії на право провадження господарської діяльності з міжнародних перевезень пасажирів на таксі, легковими автомобілями на замовлення та автобусами, міжнародних перевезень небезпечних вантажів та небезпечних відходів вантажними автомобілями видаються за умови підтвердження здобувачами таких ліцензій трирічного досвіду роботи за видами господарської діяльності, визначеними підпунктами 1-4 пункту 4 цих Ліцензійних умов, що підтверджується відповідною ліцензією.

Абзацом 11-12 пункту 8-1 визначено що Ліцензії на період дії воєнного стану в Україні на провадження господарської діяльності з міжнародних перевезень пасажирів автобусами, міжнародних перевезень небезпечних вантажів та небезпечних відходів вантажними автомобілями видаються без підтвердження здобувачами таких ліцензій трирічного досвіду роботи за визначеними видами господарської діяльності. Ліцензії на період дії воєнного стану в Україні оформлюються органом ліцензування в електронному вигляді та підлягають обов`язковому оприлюдненню на порталі електронних сервісів відповідно до Порядку надання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, затвердженого наказом Мін`юсту від 10 червня 2016 р. № 1657/5.

Володіючи власним цифровим підписом директора ФОП, ОСОБА_6 зареєстровано вказане підприємство у системі «Шлях» як перевізника, а відтак, маючи відповідні КВЕД, вантажний автомобіль у власності, подала заявку ліцензіату, в особі Укртрансбезпеки, в електронному вигляді, на отримання ліцензії з міжнародних перевезень пасажирів та 09.12.2022 отримала її, чим створила всі умови для організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 18.12.2022 до ОСОБА_6 звернувся ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який виявив бажання перетнути державний кордон України в напрямку виїзд без подальшого повернення назад, на що ОСОБА_6 роз`яснила ОСОБА_7 , що фіктивно працевлаштувавшись водієм до ФОП, який має ліцензію на здійснення міжнародних вантажних автомобільних перевезень та будучи внесеним цим перевізником до системи «Шлях», він може безперешкодно перетнути державний кордон України під час дії воєнного стану, заплативши за це заздалегідь узгоджену грошову винагороду в розмірі не менше 5000 доларів США. Погодившись із порадами щодо умов незаконного перетину державного кордону, ОСОБА_7 ,. надав ОСОБА_6 , «авансом» грошові кошти у сумі не менше 5000 доларів США, свої персональні та паспортні дані для внесення до системи «Шлях» та створення фіктивного наказу про прийняття на роботу, трудового договору про працевлаштування у якості найманого працівника у ФОП « ОСОБА_6 », який надає послуги з міжнародних перевезень та заявки-договору на організацію міжнародного перевезення. У свою чергу, ОСОБА_6 використовуючи можливість доступу до персонального електронного кабінету перевізника ФОП, усвідомлюючи, що ОСОБА_7 не працевлаштований водієм вказаного підприємства, організувала внесення до системи «Шлях», в електронному кабінеті названого перевізника на сайті «https://dsbt.gov.ua», адміністратором якої є Державна служба України з безпеки на транспорті, особистих даних ОСОБА_7 як водія ФОП « ОСОБА_6 », чим усунула перешкоди в перетині державного кордону України під час дії правового режиму воєнного стану.

18.12.2022 здійснюючи реалізацію злочинного умислу, направленого на організацію незаконного перетину державного кордону України, ОСОБА_6 надала в керування ОСОБА_7 транспортний засіб «Opel Combo» з реєстраційним номером НОМЕР_7 , право власності на який не зареєстровано за ОСОБА_6 , а також передала наказ про прийняття на роботу, трудовий договір, заявку-договір на організацію міжнародного перевезення на його ім`я та провела інструктаж щодо правил поведінки за кермом під час перетину державного кордону, щоб в ході спілкування уникнути підозри у працівників Державної прикордонної служби України щодо фіктивного тимчасового працевлаштування водієм у вказане ФОП та дійсних намірів ОСОБА_7 незаконно переправитись через державний кордон для особистих потреб. Крім того, в ході інструктажу ОСОБА_7 доведено до відома порядок дій після незаконного перетину державного кордону України в Республіку Польща, що полягав у залишенні вищевказаного транспортного засобу в заздалегідь обумовленому місці.

18.12.2022, близько 11 год. 29 хв., ОСОБА_7 , виконуючи вказівки ОСОБА_6 , прибув як водій транспортного засобу марки «Opel Combo» з реєстраційним номером НОМЕР_7 у міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Грушів - Будомеж», що розташований поблизу

м. Грушів, Львівської області, де, будучи внесеним до системи «Шлях» в якості водія вищевказаного перевізника, перетнув державний кордон України, залишивши вказаний автомобіль в заздалегідь обумовленому місці в Республіці Польша.

За описаною вище схемою незаконного перетину державного кордону України учасниками групи переправлено ще 13 осіб чоловічої статі призивного віку, які на момент подачі клопотання на територію України не повернулись.

За описаною вище схемою незаконного перетину державного кордону України учасниками групи переправлено ще 5 осіб чоловічої статі призивного віку, зокрема:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який перетнув державний кордон України 22.12.2022 о 08:56 у пункті пропуску «Грушів» на автомобілі з р.н. НОМЕР_5 , як водій ФОП « ОСОБА_6 »;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який перетнув державний кордон України 05.01.2023 о 21:53 у пункті пропуску «Устилуг» на автомобілі з р.н. НОМЕР_5 , як водій ФОП « ОСОБА_6 »;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який перетнув державний кордон України 23.01.2023 о 15:30 у пункті пропуску «Угринів» на автомобілі з р.н. НОМЕР_5 , як водій ФОП « ОСОБА_6 »;

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 який перетнув державний кордон України 26.01.2023 о 15:28 у пункті пропуску «Грушів» на автомобілі з р.н. НОМЕР_5 , як водій ФОП « ОСОБА_6 »;

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 який перетнув державний кордон України 21.03.2023 о 19:10 у пункті пропуску «Шегині» на автомобілі з р.н. НОМЕР_6 , як водій ФОП « ОСОБА_6 ».

Окрім цього, проведеним аналізом відомостей з систем МВС України, встановлено, що транспортні засоби, які залишали вказані 6 осіб на території ЄС після успішного перетину державного кордону України ввозились назад ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

04.04.2025 під час проведення обшуку старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_15 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва №761/12629/25 від 01.04.2025 за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено:

мобільний телефон «Samsung Galaxy M20», IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з абонентськими номерами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 - поміщено до спеціального пакету № WAR1189567;

паспорт для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - поміщено до паперового конверту;

системний блок, світло-сірого кольору «LG AC230V» - поміщено до чорного поліетиленового пакету та опечатано биркою.

Прокурор вказує, що є вагомі підстави вважати, що вищевказані речі, предмети та документи самостійно або в сукупності з іншими доказами мають суттєве значення для документування протиправної діяльності вказаних вище осіб та встановлення істини по даному кримінальному провадженню.

04.04.2025 вилучене вищевказане майно постановою слідчого визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

У судове засіданні прокурор ОСОБА_3 не з`явився. Від слідчого у кримінальному провадженні - ОСОБА_16 на адресу суду надійшла заява про розгляд клопотання без його участі, до якої долучив докази повідомлення власника майна про дату, час та місце проведення судового засідання.

Власник тимчасово вилученого майна, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, не з`явився. Від представника власника майна - адвоката ОСОБА_17 на адресу суду надійшли письмові заперечення, в яких останній вказував, що досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється з порушенням правил підслідності, а перелічене у клопотанні майно не може бути речовими доказами у кримінальному провадженні.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги зміст винесеної 04 квітня 2025 року постанови про визнання майна речовим доказом, зважаючи на наявність достатніх доказів того, зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, а саме є майном, щодо якого є наявність розумних підозр вважати, що воно могло зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, може містити інші відомості, важливі для досудового розслідування, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, передачі та відчуження такого майна, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 04 квітня 2025 року, під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: мобільний телефон «Samsung Galaxy M20», IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з абонентськими номерами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 - поміщено до спеціального пакету № WAR1189567; паспорт для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - поміщено до паперового конверту; системний блок, світло-сірого кольору «LG AC230V» - поміщено до чорного поліетиленового пакету та опечатано биркою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в :

Клопотання прокурора Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000575, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 жовтня 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, тимчасово вилучене 04 квітня 2025 року, під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а самена: мобільний телефон «Samsung Galaxy M20», IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з абонентськими номерами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 - поміщено до спеціального пакету № WAR1189567; паспорт для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - поміщено до паперового конверту; системний блок, світло-сірого кольору «LG AC230V» - поміщено до чорного поліетиленового пакету та опечатано биркою

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1