Провадження №1-кс/523/4888/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 року слідчий суддя Пересипського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві від 27.12.2024 року про відмову у визнанні потерпілим в рамках кримінального провадження №0000193 від 01.06.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382, ч.1 ст. 367 КК України,

Встановив:

До Пересипського районного суду міста Одеси надійшла для розгляду скарга ОСОБА_3 , на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві від 27.12.2024 року про відмову у визнанні потерпілим в рамках кримінального провадження №0000193 від 01.06.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382, ч.1 ст. 367 КК України.

У поданій скарзі ОСОБА_3 просить скасувати прийняту старшим слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 постанову про відмову у визнанні його потерпілим від 27.12.2024 року в межах кримінального провадження №0000193 від 01.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 383, ч.1 ст. 367 КК України, вказуючи, що в мотивувальній частині постанови зазначено, що в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000653 від 09.12.2021 року на заяву про визнання потерпілим надано відповідь про неможливість визнання потерпілим, оскільки 27.02.2022 року прийнято рішення про закриття кримінального провадження за п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України. Однак постанова не містить даних про те, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 13.03.2024 року постанову від 27.02.2022 року скасовано.

Також скаржник зазначає, що постанова про відмову у визнані його потерпілим від 27.12.2024 року не містить даних, щодо всіх процесуальних дій, які були прийняті на досудовому розслідувані кримінального провадження за №0000193 та також резолютивна частина не відповідає вимогам п. 3 ч.5 ст. 110 КПК України.

Слідчий Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві до судового засідання не з`явився, але надав заперечення, щодо скарги, зазначаючи, що другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000193 від 01.06.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 382, ч.1 ст. 367 КК України за фактом можливого неналежного виконання своїх службових обов`язків та невиконання судового рішення слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого в місті Миколаєві ОСОБА_5 . Відомості до ЄРДР внесені прокурорами Одеської обласної прокуратури на підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 17.05.2023 року за скаргою ОСОБА_3 .

У вказаному кримінальному провадженні 27.02.2022 року прийнято рішення про закриття у порядку п.2 ч.1 ст. 284 КПК України. Про що повідомлено заявника листами від 18.06.2022 року та 21.04.2023 року. Однак ОСОБА_3 звертається до Київського районного суду м. Одеси зі скаргою на дії слідчого ОСОБА_6 у зв`язку з не направленням копії постанови про закриття кримінального провадження.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 17.02.2023 року скаргу задоволено та зобов`язано уповноважених осіб Територіального управління надіслати ОСОБА_3 копію постанови про закриття кримінального провадження №0000653. Вказана ухвала суду надійшла до Територіального управління 27.03.2023 року. Станом на 10.07.2023 року слідчим виконана ухвала Київського райсуду м. Одеси від 17.02.2023 року та ОСОБА_3 направлено постанову від 27.02.2022 року про закриття кримінального провадження №0000653 від 09.12.2021.

Також відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Крім того, суд касаційної інстанції зазначив, що передбачений ч.1 ст. 367 КК України склад злочину, як і будь-який інший, містить обов`язкові елементи: суб`єкт, суб`єктивна сторона, об`єкт, об`єктивна сторона.

Об`єктивна сторона службової недбалості включає в себе наявність наступних складових: 1) діяння у формі невиконання чи неналежного виконання службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них (дія чи бездіяльність); 2) суспільно небезпечні наслідки у вигляді істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, або інтересам окремих юридичних осіб (ч.1 ст. 367 КК) або тяжких наслідків (ч.2 ст. 367 КК ); 3) причинний зв`язок між діянням (бездіяльністю) та наслідками. Тобто підстав для визнання ОСОБА_3 потерпілим у слідства не має.

Під час судового засідання ОСОБА_3 підтримав вимоги викладені у скарзі, та просив скасувати постанову слідчого та зобов`язати визнати його потерпілим.

Слідчий до судового засідання не з`явився, однак надав заяву, в якій просив відмовити у задоволенні скарги з підстав викладених у запереченні, які від надіслав на електронну адресу суду.

Відповідно до ст. 306 ч. 3 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Вислухавши у судовому засіданні скаржника в підтримку скарги, вивчивши надані заперечення, дослідивши подану скаргу, слідчий суддя дійшов до висновків, що скарга задоволенню не підлягає.

У відповідності до п.5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000193 від 01.06.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 367, ч.3 ст. 382 КК України.

Законодавцем внесено злочини, передбачені ст. 367 КК України до Розділу «Злочини проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян та злочини проти журналістів», а оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ст. 367 КК України відноситься до злочинів з формальним складом для наявності об`єктивної сторони якого не є обов`язковим настання суспільно-небезпечних наслідків, зокрема спричинення шкоди, безпосередньо фізичної, моральної та/або матеріальної, тому у вказаному кримінальному правопорушенні не є обов`язкове настання суспільно-небезпечних наслідків, зокрема спричинення шкоди, тому і скаржника ОСОБА_3 не може бути визнано потерпілим, у зв`язку з відсутністю спричиненої останньому шкоди.

При розгляді скарги встановлено, що постановою слідчого від 27.12.2024 року відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим, у зв`язку з тим, що дізнання проводиться за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 ч.1 КК України, та спричинена шкода останньому відсутня, у зв`язку з тим, що злочин, передбачений ст. 367 КПК України відноситься до розділу «Злочини проти авторитету органів державної влади, органів місцевого самоврядування, об`єднань громадян та злочини проти журналістів», тому не є обов`язкове настання суспільно-небезпечних наслідків, зокрема спричинення шкоди.

Тобто, на теперішній час, підстави вважати ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000193 від 01.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 367, ч.3 ст. 382 КК України, у зв`язку з відсутністю спричиненої шкоди не вбачається можливим.

У зв`язку з чим, вимоги заявника, щодо скасування постанови старшого слідчого слідчого відділу Слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві від 27.12.2024 року, про відмову у визнання потерпілим задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 303, 306, 307 КПК України, -

Постановив:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 , на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві від 27.12.2024 року про відмову у визнанні потерпілим в рамках кримінального провадження №0000193 від 01.06.2023 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_7