Справа № 463/4208/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1564/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

розглянувши в м. Львові у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 07 травня 2025 року про повернення скарги на бездіяльність,

з участю: заявника ОСОБА_6

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою, яка скерована на адресу суду засобами поштового зв`язку 06.05.2025 року, на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 07 травня 2025 року повернуто скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_6 .

Своє рішення слідчий суддя мотивув тим, що подана скарга подана із пропуском строку на звернення до суду із вказаною скаргою.

На згадану ухвалу ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 07 травня 2025 року та призначити новий розгляд у суді першої інстанції згідно вимог глави 26 КПК України. Наголошує, що він утримується у «Закарпатській установі виконання покарань №9» і просить у зв`язку з цим забезпечити його безпосередню участь при апеляційному розгляді.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження наголошує, що копію оскаржуваної ухвали слідчого судді він отримав 27 травня. 31 травня та 01 червня 2025 року це вихідні, канцелярія у «Закарпатській установі виконання покарань №9» не працювала, тому він не мав об`єктивної можливості скерувати апеляційну скаргу у передбачений КПК п`ятиденний строк з дня отримання ним копії оскаржуваної ухвали.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що 21 жовтня 2024 року подав до Територіального управління ДБР із дислокацією у м. Львові подав у порядку ч.1 ст.214 КПК України заяву про вчинення кримінального правопорушення за вих..№12/1к-р-267.

Звертає увагу на те, що, перебуваючи у місцях позбавлення волі, не має змоги вказати відомості про точну дату надходження його заяви до Територіального управління ДБР із дислокацією у м. Львові, як і не може знати строки надходження відповіді. Стверджує, що відповідь уповноваженої особи за такою заявою ОСОБА_6 взагалі не отримував. Вважає, що твердження слідчого судді про те, що заяву у порядку ст. 303 КПК України ОСОБА_6 направив лише у травні 2025 року не відповідає дійсності. Відтак вважає, що 10-денний строк на оскарження бездіяльності ним не пропущено.

Заявляє, що у зв`язку із поверненням слідчим суддею Личаківського районного суду м. Львова його скарги з підстав пропуску строку та не розглядаючи її по суті, ОСОБА_6 взагалі був позбавлений можливості пояснити всі обставини справи, що, на думку апелянта, порушило його конституційні та процесуальні права і звузило процесуальні можливості щодо доведення перед судом його правової позиції, що в кінцевому результаті вплинуло на суть ухваленого слідчим суддею рішення.

Заслухавши доповідача, доводи заявника на підтримку вимог апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Підставність пропуску строку на апеляційне оскарження доводиться матеріалами справи і зважаючи на те, що оскаржувану ухвалу слідчого судді, яку було винесено у його відсутність, заявник ОСОБА_6 отримав 27 травня 2025 року, та апеляційну скаргу подав 02 червня 2025 року через канцелярію ДУ «Закарпатська установа виконання покарань №9», у якій він тимчасово утримується, враховуючи, що останній день подачі апеляційної скарги у цьому випадку припадає на 31 травня 2025 року суботу, вихідний день, то строк на апеляційне оскарження необхідно поновити.

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Частиною 1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно вимог ч.3 ст.304 КПК України, слідчий суддя повертає скаргу у разі, якщо скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті і особа, яка її подала не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для її поновлення.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 утримується в ДУ «Закарпатська установа виконання покарань №9» та подав 21 жовтня 2024 року заяву в порядку ст.214 КПК України про вчинення кримінального правопорушення (вихідний №12/1К-р-267) до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові.

Разом з тим до слідчого судді із скаргою звернувся у 28 квітня 2025 року( а.с.3)

Колегія суддів приходить до переконання, що слідчий суддя підставно повернув скаргу ОСОБА_6 , як таку, що подана із значним пропуском встановленого законом десятиденного строку оскарження бездіяльності уповноважеої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові.

Апеляційні доводи у тому, що, перебуваючи у місцях позбавлення волі, апелянт не мав змоги вказати відомості про точну дату надходження його заяви до Територіального управління ДБР із дислокацією у м. Львові, як і не міг знати строки надходження відповіді, колегія суддів вважає безпідставними.

Так, достеменно знаючи, що заяву, в порядку ст.214 КПК України, до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, заявник ОСОБА_6 подав 21 жовтня 2024 року, відтак він не був позбавлений можливості подати скаргу слідчому судді у межах встановлених ч. 1 ст.303 КПК України.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до переконання про те, що ухвала слідчого судді, якою було повернуто скаргу ОСОБА_6 , є законною, обґрунтованою та вмотивованою, і висновки викладені в ній відповідають матеріалам справи, і не вбачається жодних законних та обґрунтованих підстав для задоволення апеляційної скарги заявника.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

поновити строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 07 травня 2025 року про повернення скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_7