Дата документу 31.03.2025 Справа № 333/1540/25
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №333/1540/25 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/217/25 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 181 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року м . Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 лютого 2025 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та у відношенні ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 20 квітня 2025 року включно, -

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий СВ ВП №4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_6 звернулась до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

За матеріалами провадження, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_7 , у невстановлену слідством точну дату та час, але не пізніше 08 год. 53 хв. 20 лютого 2025 року, у невстановленому місці, за невстановлених обставин, придбав предмет схожий на гранату Ф-1 та 59 од. предметів схожих на патрони калібру 5,45 мм, після чого переніс їх до приміщення, квартири за адресою: АДРЕСА_1 та у порушенні вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними с нарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622, тобто без передбаченого законом дозволу, нехтуючи вищезгаданими нормативно правовими актами, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з особистих мотивів почав зберігати вказані предмети, без передбаченого законом дозволу до моменту вилучення працівниками поліції, а саме 20 лютого 2025 року.

20 лютого 2025 року в період часу з 08 год. 53 хв. до 10 год. 31 хв. в ході санкціонованого обшуку за місцем фактичного мешкання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , в приміщенні кімнати, на поверхні дерев`яного столу працівниками поліції виявлено та вилучено:

- корпус гранати Ф-1, що відповідно до довідки про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів №282/1 від 20 лютого 2025 року, належить до категорії «обмежено небезпечний»;

- підривач типу УЗРГМ, що відповідно до довідки про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів №282/2 від 20 лютого 2025 року належить до категорії «небезпечний»;

- 59 предметів, схожих на патрони калібру 5,45 мм. патронів, які останній зберігав за місцем свого мешкання до моменту вилучення.

8 лютого 2025 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000184 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

20 лютого 2025 року о 10 год. 31 хв. ОСОБА_7 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

20 лютого 2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зазначив про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України та про недоведеність слідчим та прокурором того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний досягти дієвості даного кримінального провадження.

В апеляційній скарзі прокурор вважає викладені обставини в оскаржуваній ухвалі необґрунтованими.

Вказує, що ОСОБА_7 , усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого злочину і наступного покарання, з метою уникнення дії заходів забезпечення кримінального провадження, з метою подальшого уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, може переховуватися від органу досудового розслідування, а також впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, вчинити інше правопорушення, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Вважає, що оскільки підозрюваний обізнаний про анкетні дані та місце мешкання свідків, які своїми показаннями підтверджують його причетність до скоєння кримінального правопорушення, він може незаконно впливати на них шляхом залякувань або вмовлянь.

Просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

У судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримав апеляційну скаргу, разом з тим вказав, що відомостей про порушення підозрюваним умов запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту у сторони обвинувачення не має.

Захисник - адвокат ОСОБА_8 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та вказала, що у даному кримінальному провадженні вже виконані вимоги ст. 290 КПК України, досудове розслідування закінчено, а також зазначила, що підозрюваний має інвалідність. Просила залишити оскаржувану ухвалу без змін.

Підозрюваний ОСОБА_7 заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вказав, що має поганий стан здоров`я, а тому в умовах слідчого ізолятору не може перебувати.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, підозрюваного та його захисника, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Як убачається з наданих матеріалів та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Крім цього, колегія суддів враховує наявність ризику у кримінальному провадженні, існування якого зазначено в оскаржуваній ухвалі.

Разом з цим, дослідивши матеріали провадження в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні не доведено, що застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу вигляді цілодобового домашнього арешту буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому враховуючи у відповідності до ч. 1 ст. 178 КПК України вагомість наявних доказів про обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого злочину, обставини вчинення злочину, наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, особу підозрюваного, в їх сукупності, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Так, підозрюваний ОСОБА_7 раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, має місце реєстрації та проживання, не одружений, не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей.

Крім того, колегія суддів додатково приймає до уваги той факт, що після застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, останній дотримується процесуальних обов`язків та будь-яких протиправних дій, які б перешкоджали здійсненню кримінального провадження не вчиняє, від органу досудового розслідування не переховується, на виклики слідчого з`являється, за викликом апеляційного суду самостійно з`явився до судового засідання для розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій ставилось питання про застосування у відношенні нього найсуворішого запобіжного заходу.

Також, слід зауважити, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово, що також мінімалізує встановлений слідчим суддею ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, з урахуванням обставин, що встановлені у ході розгляду клопотання колегія суддів вважає, що застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання існуючим ризикам та буде пропорційним, співмірним та таким, що не становитиме надмірний тягар, не суперечитиме КПК України, оскільки саме цей запобіжний захід дасть можливість уникнути настання існуючих ризиків та забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

З огляду на зазначене, фактична поведінка підозрюваного ОСОБА_7 на час розгляду апеляційної скарги свідчить, що заявлений в клопотанні слідчого ризик попереджений застосованим відносно підозрюваного запобіжним заходом у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Доводи апеляційної скарги щодо наявності ризиків, передбачених п.п. 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є необґрунтованими та матеріалами провадження не підтвердженні.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні в судовому засіданні свого об`єктивного підтвердження не знайшли, а прокурором не доведено неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21 лютого 2025 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та у відношенні ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 20 квітня 2025 року включно, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4