Справа № 461/4516/25
Провадження № 1-кс/461/4352/25
14.07.2025 року. м. Львів.
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
слідчого ОСОБА_3
власника майна ОСОБА_4
представника власника майна ОСОБА_5
Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені на даний час досудовим розслідуванням особи, посягаючи на основні засади суспільної моральності у сфері статевих стосунків, маючи умисел на отримання незаконного прибутку, діючи з корисливих мотивів, перебуваючи у невстановленому досудовим слідством місці, здійснювали діяльність, метою якої було створення та утримання місця розпусти, організація забезпечення зайняття проституцією іншими особами, щодо кількох осіб.
Невстановлені на даний час досудовим розслідуванням особи, у невстановлений досудовим розслідуванням точний час, однак не пізніше квітня 2024 року, з метою протиправного особистого збагачення, та з метою отримання наживи, створили місця розпусти, а саме: салон еротичного масажу «Мажор», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Братів Рогатинців, 28 та салон еротичного масажу «Cazanova», що знаходиться за адресою: Івано Франківська область, м. Івано Франківськ, вул. Грюнвальдська, 23. Водночас з метою організації забезпечення зайняття проституцією іншими особами та за для належного функціонування салонів залучили до протиправної діяльності ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та іншою невстановленою особою, в якості адміністраторів салонів еротичного масажу.
Всі учасники вказаної злочинної групи мали єдиний намір на вчинення кримінальних правопорушень, з метою особистого збагачення, шляхом забезпечення діяльності групи з надання платних послуг еротичного масажу особами жіночої статі, забезпечили конспіративність спілкування за допомогою меседжерів «Telegram», «WhatsApp» (програми дозволяють обмінюватися текстовими повідомленнями і медіафайлами різних форматів, далі месенджери «Telegram», «WhatsApp») та вели завуальовану термінологію слова «закінчення», яке приховувало справжній зміст «еякуляція сім`явипорскування»; встановили штрафи для осіб жіночої статі, які надавали послуги еротичного масажу, а також забезпечували їх засобами гігієни; налагодили систематичне оновлення в мережі Інтернет реклами про надання особами жіночої статті послуг еротичного масажу, а здобуті злочинним шляхом грошові кошти розподіляли між собою та витрачали на власні потреби. В свою чергу, дівчата - масажистки отримували заробітну плату за виконану роботу в розмірі приблизно 30 відсотків, а 70 відсотків віддавали на руки адміністраторам салонів, також розрахунок відбувався шляхом безготівкового переказу грошових коштів клієнтами на визначені невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами банківські карти.
Так, реалізуючи спільний злочинний умисел ОСОБА_6 перебуваючи у невстановленому досудовим слідством місці, посягаючи на основні засади суспільної моральності у сфері статевих стосунків, з метою отримання наживи, добровільно вступила до злочинної групи за вказівками невстановлених на даний час досудовим розслідуванням особами, з метою виконання спільного злочинного умислу, що виражався в утриманні місць розпусти за наступних обставин.
Вказані вище та створені невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами салони еротичного масажу «Мажор» та «Cazanova», потребували постійного контролю та останні поклали на ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та іншу невстановлену особу обов`язки, щодо належного функціонування салонів, серед яких: прийом дзвінків та листування із клієнтами, які бажали скористатись послугами еротичного масажу за грошову винагороду; ведення інтернет-сайтів салонів еротичного масажу; вирішення господарських питань щодо діяльності салонів; працевлаштування дівчат на роботу, шляхом проведення співбесіди; контроль роботи дівчат та у випадку порушення графіку визначення штрафу у вигляді грошового стягнення; розподіл коштів, отриманих від зайняття проституцією між невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами та повіями.
Відповідно ОСОБА_6 , за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 та іншою невстановленою особою, за вказівками невстановлених на даний час досудовим розслідуванням особами, довели свої незаконні дії до кінця, чим забезпечили утримання місць розпусти, з метою наживи.
Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється в утриманні місця розпусти, з метою наживи, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 302 КК України.
Окрім цього, 06.04.2024, ОСОБА_6 на виконання незаконних вказівок невстановлених на даний час досудовим розслідуванням осіб, з метою реалізації спільного злочинного умислу, вчинили сутенерство щодо повії ОСОБА_9 за наступних обставин.
Так, 06.04.2024 близько 16.28 год. ОСОБА_10 (особа залучена до конфіденційного співробітництва), за допомогою свого мобільного телефону здійснив дзвінок на номер НОМЕР_3 , котрий був розміщений на сайті по наданню платних послуг еротичного масажу інтимного характеру: « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». В ході розмови ОСОБА_6 , керуючись єдиним умислом злочинної групи та корисливим мотивом, повідомила ОСОБА_10 , що на вибір є декілька дівчат та вартість надання послуг еротичного масажу становить 2500 гривень за одну годину та можна прибути о 17.00 год.
Надалі, ОСОБА_9 добровільно надала послуги еротичного масажу ОСОБА_10 у вигляді дотиків своїх рук до тіла (у тому числі статевих органів), масажу всього оголеного тіла останнього (у тому числі статевих органів), доведення його до оргазму шляхом мастурбації його статевих органів. В результаті вказаних дій ОСОБА_9 у ОСОБА_10 відбулась еяколяція, що прирівнюється до статевого акту чим задовільнила його статеву пристрасть.
Відповідно ОСОБА_6 , за попередньою змовою групою осіб із невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами, довели свої незаконні дії до кінця, чим вчинили сутенерство стосовно ОСОБА_9 .
Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у сутенерстві, тобто у вчиненні дій по забезпеченню заняття проституцією іншою особою, за попередньою змовою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України.
Окрім цього, 28.11.2024, ОСОБА_6 на виконання незаконних вказівок невстановлених на даний час досудовим розслідуванням осіб, з метою реалізації спільного злочинного умислу, вчинили сутенерство щодо невстановленої на даний час досудовим розслідуванням повії за наступних обставин.
Так, 28.11.2024 близько 16.32 год. ОСОБА_13 (особа залучена до конфіденційного співробітництва), за допомогою свого мобільного телефону здійснив дзвінок на номер НОМЕР_3 , котрий був розміщений на сайті по наданню платних послуг еротичного масажу інтимного характеру: « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». В ході розмови ОСОБА_6 , керуючись єдиним умислом злочинної групи та корисливим мотивом, повідомила ОСОБА_13 , що на даний час працює одна дівчина та буде вільна з протягом однієї години, на вибір дівчат немає. А тому, ОСОБА_13 уточнив в ОСОБА_6 годину свого прибуття до салону еротичного масажу «Мажор», на що остання повідомила прибути о 17.30 год. та розповіла про послугу вартістю 3000 гривень, до якої входить торкання та поцілунки по всьому тілу, класичний еротичний масаж, по домовленістю з дівчиною можна зробити «куні» (оральний секс зі стимуляцією вульви або вагіни губами і язиком), необмежена кількість «релаксів» тобто закінчень (еяколяція статевого члену) та уточнив з приводу безготівкового розрахунку, на що ОСОБА_6 відповіла, що можна здійснити переказ на банківську карту та прибути о 17.30 год.
Через деякий час очікування до ОСОБА_13 вийшла на даний час невстановлена досудовим розслідуванням повія із якою він попрямував до однієї з кімнат. Будучи в приміщенні кімнати, невстановлена досудовим розслідуванням повія запитала в ОСОБА_13 чи не бажає він скористатись додатковими послугами, серед яких: імітація статевого акту із «закінченням» (еяколяцією статевого члену) на будь яку частину тіла дівчини, що становитиме додатково 2000 гривень також розповіла про послугу «на виїзд» вартість якої становить 5000 гривень.
Надалі, невстановлена на даний час досудовим розслідуванням повія добровільно надала послуги еротичного масажу ОСОБА_13 у вигляді дотиків своїх рук до тіла (у тому числі статевих органів), масажу всього оголеного тіла останнього (у тому числі статевих органів), доведення його до оргазму шляхом мастурбації його статевих органів. В результаті вказаних дій невстановленої досудовим розслідуванням повією у ОСОБА_13 відбулась еяколяція, що прирівнюється до статевого акту чим задовільнила його статеву пристрасть.
Відповідно ОСОБА_6 , за попередньою змовою групою осіб із невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами, довели свої незаконні дії до кінця, чим повторно вчинили сутенерство стосовно невстановленої на даний час досудовим розслідуванням повії.
Таким чином, ОСОБА_6 , підозрюється у сутенерстві, тобто у вчиненні дій по забезпеченню заняття проституцією іншою особою, за попередньою змовою осіб, повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України.
Окрім цього, 06.03.2025, ОСОБА_6 на виконання незаконних вказівок невстановлених на даний час досудовим розслідуванням осіб, з метою реалізації спільного злочинного умислу, вчинили сутенерство щодо невстановленої на даний час досудовим розслідуванням повії із псевдонімом «Єва» за наступних обставин.
Так, 06.03.2025 близько 14.40 год. ОСОБА_14 (особа залучена до конфіденційного співробітництва), за допомогою свого мобільного телефону здійснив дзвінок на номер НОМЕР_3 , котрий був розміщений на сайті по наданню платних послуг еротичного масажу інтимного характеру: « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». В ході розмови ОСОБА_6 , керуючись єдиним умислом злочинної групи та корисливим мотивом, повідомила ОСОБА_14 , що салон працює та вартість послуг становить 4000 гривень за одну годину, в яку входить еротичний, класичний масаж, дотики по тілу дівчини, «куні» (оральний секс зі стимуляцією вульви або вагіни губами і язиком) за бажанням, та необмежена кількість «релаксів» тобто закінчення (еяколяція статевого члена). Після чого ОСОБА_14 спитав в ОСОБА_6 чи працюють дівчата на виїзд, на що остання відповіла, що так, вартість такої послуги становить 6000 гривень за одну годину та додатково оплата послуг таксі в обидві сторони. Повторно здзвонившись із ОСОБА_6 , ОСОБА_14 перепитав в останньої чи є дівчата, які здійснюють еротичний масаж на вибір, на що остання відповіла, що на даний час працює одна дівчина, на що ОСОБА_14 повідомив, що протягом однієї години прибуде до приміщення салону еротичного масажу «Мажор», щоб уточнити усі деталі виїзду.
А тому, ОСОБА_14 06.03.2025 близько 16.10 год. відповідно до попередньої домовленості із ОСОБА_6 прибув до салону еротичного масажу «Мажор», що розташований за адресою: м. Львів, вул. Братів Рогатинців, 28, подзвонивши в домофон. Двері салону еротичного масажу «Мажор» відчинила адміністратор вказаного салону ОСОБА_6 , яка провела ОСОБА_14 до середини салону та очікував прибуття дівчини. Через деякий час очікування до кімнати зайшла невстановлена досудовим розслідування дівчина із псевдонімом «Єва», яку обрав останній та здійснив передоплату за послуги таксі в сумі 500 гривень на банківську карту, яка назвала ОСОБА_6 , а саме: № НОМЕР_5 , яка належить ОСОБА_15 , при цьому домовився, що за допомогою мобільного додатку «Telegram» повідомить куди та о котрій прибути дівчині із псевдонімом « ОСОБА_16 ».
В подальшому ОСОБА_14 за допомогою мобільного додатку «Telegram» повідомив, що очікує дівчину в номері №712, готелю «Львів», що знаходиться за адресою: місто Львів, проспект В`ячеслава Чорновола, 7, та у відповідь йому повідомили, що дівчина прибуде близько 19.00 год.
Через деякий час очікування, близько 19.10 до номеру № 712, готелю «Львів», що знаходиться за адресою: місто Львів, проспект В`ячеслава Чорновола, 7 прибула повія із псевдонімом «Єва», яка повідомила ОСОБА_14 про необхідність здійснити оплату послуг шляхом переказу грошових коштів в сумі 6000 гривень на банківську карту яку вона назвала, а саме: № НОМЕР_6 , що останній зробив.
Надалі, невстановлена на даний час досудовим розслідуванням повія із псевдонімом «Єва» добровільно надала послуги еротичного масажу ОСОБА_14 у вигляді дотиків своїх рук до тіла (у тому числі статевих органів), масажу всього оголеного тіла останнього (у тому числі статевих органів), доведення його до оргазму шляхом мастурбації його статевих органів. В результаті вказаних дій невстановленої досудовим розслідуванням повією із псевдонімом «Єва» у ОСОБА_14 відбулась еяколяція, що прирівнюється до статевого акту чим задовільнила його статеву пристрасть.
Відповідно ОСОБА_6 , за попередньою змовою групою осіб із невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами, довели свої незаконні дії до кінця, чим повторно вчинили сутенерство стосовно невстановленої на даний час досудовим розслідуванням повії із псевдонімом «Єва».
Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у сутенерстві, тобто у вчиненні дій по забезпеченню заняття проституцією іншою особою, за попередньою змовою осіб, повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України.
Слідчий у клопотанні зазначає, що 08.07.2025 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено:
2. мобільний телефон марки «iPhone» з кодом, з сім картою НОМЕР_7 (на вказаному мобільному телефоні містяться відомості що протиправної діяльної діяльності ОСОБА_4 , власне організація діяльності салонів еротичного масажу «Мажор» та «Казанова», в тому числі звітність від дівчат повій про щоденний прибуток від протиправної діяльності. Даний мобільний телефон ОСОБА_4 сховала у своїх шортах чим намагалась приховати відомості, які мають значення у вказаному кримінальному провадженні); мобільний телефон марки «iPhone» у вимкненому стані, на слоті міститься ІМЕІ: НОМЕР_8 ; мобільний телефон марки «Samsung» без сім карти у вимкненому стані, ІМЕІ1: НОМЕР_9 , ІМЕІ2: НОМЕР_9 ; мобільний телефон марки «Redmi» у ввімкненому стані з паролем, сім картою НОМЕР_10 належні ОСОБА_4 .
3. дві коробки від мобільних телефонів «iPhone», з ІМЕІ перша коробка: НОМЕР_11 , ВМЕІ друга коробка: НОМЕР_12 ; картонна коробка стартового пакет з номером НОМЕР_13 ; тримач до сім карти з номером НОМЕР_13 ; два порожні тримачі для сім карт серійними номерами: НОМЕР_14 ; НОМЕР_7 ; банківські карти: «Приватбанк»: № НОМЕР_15 ; № НОМЕР_16 ; «Монобанк»: № НОМЕР_17 належна ОСОБА_4 ; № НОМЕР_18 належна ОСОБА_17 ; «Кредобанк»: № НОМЕР_19 ; одна картка «ID CARD» де зазначено номер ОСОБА_18 НОМЕР_20 ; одна карта пам`яті micro sd «Kingstone» об`ємом 2 Gb; один аркуш формату А-4 із чорновими записами; один блокнот із чорновими записами;
5. три зв`язки ключів та два магнітні ключі; один блокнот із чорновими записами.
Слідчий зазначає, що всі вище перелічені речі, які були вилучені в ході обшуку мають доказове значення, оскільки містять інформацію щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.
Вилучені в ході обшуку речі та документи визнано та прилучено до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів.
Відтак з метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, слідчий просить накласти арешт на дане майно з метою збереження речових доказів.
Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав з мотивів, наведених у ньому. Просив таке задовольнити у повному обсязі.
Власник майна та його представник клопотання заперечили частково. Просили не накладати арешт на вилучені грошові кошти, оскільки такі не мають жодного доказового значення у кримінальному провадженні.
Заслухавши думку учасників судового процесу, перевіривши надані матеріали та дослідивши докази по цих матеріалах, слідчий суддя встановив наступне.
08.07.2025 ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.302 та ч.2 ст. 303 КК України.
08.07.2025 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено:
2. мобільний телефон марки «iPhone» з кодом, з сім картою НОМЕР_7 ; мобільний телефон марки «iPhone» у вимкненому стані, на слоті міститься ІМЕІ: НОМЕР_8 ; мобільний телефон марки «Samsung» без сім карти у вимкненому стані, ІМЕІ1: НОМЕР_9 , ІМЕІ2: НОМЕР_9 ; мобільний телефон марки «Redmi» у ввімкненому стані з паролем, сім картою НОМЕР_10 належні ОСОБА_4 .
3. дві коробки від мобільних телефонів «iPhone», з ІМЕІ перша коробка: НОМЕР_11 , ВМЕІ друга коробка: НОМЕР_12 ; картонна коробка стартового пакет з номером НОМЕР_13 ; тримач до сім карти з номером НОМЕР_13 ; два порожні тримачі для сім карт серійними номерами: НОМЕР_14 ; НОМЕР_7 ; банківські карти: «Приватбанк»: № НОМЕР_15 ; № НОМЕР_16 ; «Монобанк»: № НОМЕР_17 належна ОСОБА_4 ; № НОМЕР_18 належна ОСОБА_17 ; «Кредобанк»: № НОМЕР_19 ; одна картка «ID CARD» де зазначено номер ОСОБА_18 НОМЕР_20 ; одна карта пам`яті micro sd «Kingstone» об`ємом 2 Gb; один аркуш формату А-4 із чорновими записами; один блокнот із чорновими записами;
5. три зв`язки ключів та два магнітні ключі; один блокнот із чорновими записами.
08.07.2025 року перелічені речі постановою старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 були визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.
Згідно положень ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі "Смирнов проти Росії" було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Також, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України" судом наголошено на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див.також рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див.рішення у справі "Лемуан проти Франції", від 22 вересня 1994 року та "Кушоглу проти Болгарії" від 10 травня 2007 року).
Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (Рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льон рот проти Швеції"). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див. Рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства").
Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
При обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном (ч. 7 ст. 236 КПК України).
Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження.
Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчий просить накласти арешт на майно, яке було вилучене в ході проведення обшуку, а саме за місцем проживання ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено:
2. мобільний телефон марки «iPhone» з кодом, з сім картою НОМЕР_7 ; мобільний телефон марки «iPhone» у вимкненому стані, на слоті міститься ІМЕІ: НОМЕР_8 ; мобільний телефон марки «Samsung» без сім карти у вимкненому стані, ІМЕІ1: НОМЕР_9 , ІМЕІ2: НОМЕР_9 ; мобільний телефон марки «Redmi» у ввімкненому стані з паролем, сім картою НОМЕР_10 належні ОСОБА_4 .
3. дві коробки від мобільних телефонів «iPhone», з ІМЕІ перша коробка: НОМЕР_11 , ВМЕІ друга коробка: НОМЕР_12 ; картонна коробка стартового пакет з номером НОМЕР_13 ; тримач до сім карти з номером НОМЕР_13 ; два порожні тримачі для сім карт серійними номерами: НОМЕР_14 ; НОМЕР_7 ; банківські карти: «Приватбанк»: № НОМЕР_15 ; № НОМЕР_16 ; «Монобанк»: № НОМЕР_17 належна ОСОБА_4 ; № НОМЕР_18 належна ОСОБА_17 ; «Кредобанк»: № НОМЕР_19 ; одна картка «ID CARD» де зазначено номер ОСОБА_18 НОМЕР_20 ; одна карта пам`яті micro sd «Kingstone» об`ємом 2 Gb; один аркуш формату А-4 із чорновими записами; один блокнот із чорновими записами;
5. три зв`язки ключів та два магнітні ключі; один блокнот із чорновими записами.
Слідчим не доведено, що серія та номери грошових купюр, які були вилучені, співпадають з грошовими коштами, які були ідентифіковані та вручалися в ході контролю за вчиненням злочину.
Тобто, слідчим не доведено, що вилучені грошові кошти мають відношення до даного кримінального провадження, не надано доказів того, що вони зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.
На переконання слідчого судді, вимоги клопотання на цьому етапі досудового розслідування, виправдовують втручання у права і інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.
Вилучене майно повинне бути досліджене під час досудового розслідування і може бути доказом по справі, зокрема для встановлення всіх фактичних обставин кримінального правопорушення, а також необхідністю отримання висновків відповідних спеціалістів на підтвердження або спростування факту, які слугуватимуть встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні.
Клопотання слідчого про арешт майна, відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
Слідчий довів, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора.
Завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням може бути виконане. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів.
Підставами накладення арешту є необхідність проведення експертиз, тому необхідно забезпечити зберігання даних речових доказів шляхом накладання арешту.
Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт майна.
Незастосування арешту майна може привести до настання наслідків, що перешкоджатимуть збереженню речових доказів.
Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою збереження речових доказів, вважаю, що клопотання підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання слідчого задовольнити частково.
Накласти арешт, шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права відчужувати, користуватись та розпоряджатись, на майно, яке було вилучене в ході проведення обшуку, а саме за місцем проживання ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено:
1. мобільний телефон марки «iPhone» з кодом, з сім картою НОМЕР_7 ; мобільний телефон марки «iPhone» у вимкненому стані, на слоті міститься ІМЕІ: НОМЕР_8 ; мобільний телефон марки «Samsung» без сім карти у вимкненому стані, ІМЕІ1: НОМЕР_9 , ІМЕІ2: НОМЕР_9 ; мобільний телефон марки «Redmi» у ввімкненому стані з паролем, сім картою НОМЕР_10 належні ОСОБА_4 .
2. дві коробки від мобільних телефонів «iPhone», з ІМЕІ перша коробка: НОМЕР_11 , ВМЕІ друга коробка: НОМЕР_12 ; картонна коробка стартового пакет з номером НОМЕР_13 ; тримач до сім карти з номером НОМЕР_13 ; два порожні тримачі для сім карт серійними номерами: НОМЕР_14 ; НОМЕР_7 ; банківські карти: «Приватбанк»: № НОМЕР_15 ; № НОМЕР_16 ; «Монобанк»: № НОМЕР_17 належна ОСОБА_4 ; № НОМЕР_18 належна ОСОБА_17 ; «Кредобанк»: № НОМЕР_19 ; одна картка «ID CARD» де зазначено номер ОСОБА_18 НОМЕР_20 ; одна карта пам`яті micro sd «Kingstone» об`ємом 2 Gb; один аркуш формату А-4 із чорновими записами; один блокнот із чорновими записами;
3. аркуш формату А4 з чорновими записами;
4. три зв`язки ключів та два магнітні ключі; один блокнот із чорновими записами.
У іншій частині клопотання - відмовити.
Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, які не викликались до суду протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1