Справа №523/8793/25
Провадження №1-кс/523/4229/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , захисника - ОСОБА_4 , в присутності підозрюваного, розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 , по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідування за № 0000097 від 07.02.2025, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Переяслав-Хмельницький, Київської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого за ч. 1 ст. 161, ч. 2 та ч. 3 ст. 436-2 КК України,

за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 та ч. 3 ст. 436-2, КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділом ІНФОРМАЦІЯ_4 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000097 від 07.02.2025, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 109, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 та ч.3 ст. 436-2, ч. 1 ст. 14 ч. 2 п. 11 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється відділом Одеської обласної прокуратури.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.02.2025 більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, ОСОБА_6 , маючи умисел на виготовлення та розповсюдження матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії рф проти України, усвідомлюючи злочинність своїх дій, а також те, що зі змістом матеріалів, які він розповсюджує в соціальній мережі (сервісі для обміну голосовими, текстовими повідомленнями і медіафайлами) «TikTok», з ім`ям користувача « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (ІНФОРМАЦІЯ_5) за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 на особистій сторінці, з якими може ознайомитися необмежена кількість осіб, бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді виготовлення та розповсюдження матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії рф проти України, використовуючи свій особистий мобільний телефон марки «SAMSUNG», ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 , виготовив та здійснив розповсюдження відео публікації, що є доступною для загального ознайомлення всіх користувачів соціальної мережі «TikTok», зокрема у якій міститься виправдовування збройної агресії рф проти України, а саме:

?08.02.2025 більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, опублікував відео з написами: «Армия РФ - это частная военная компания с регистрацией в США под DUNS-номером 363447708», «ВСУ тоже зарегистрированы в США как военная компания и юрлицо там же, где и армия РФ», «Это всё, шо вам нужно знать про эту спланированую славянскую бойню».

Згідно висновку експерта зонального експертного сектору Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз ІНФОРМАЦІЯ_4 № 107/25 від 12.06.2025, за результатами проведення лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи, у відеозаписі (публікації) розміщеній громадянином України ОСОБА_6 , містяться висловлювання, у якому міститься виправдовування збройної агресії рф проти України.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України за кваліфікуючими ознаками - виготовлення та поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 22.02.2025 більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, ОСОБА_6 , діючи повторно, маючи умисел на виготовлення та розповсюдження матеріалів, у яких міститься заперечення тимчасової окупації частини території України, усвідомлюючи злочинність своїх дій, а також те, що зі змістом матеріалів, які він розповсюджує в соціальній мережі (сервісі для обміну голосовими, текстовими повідомленнями і медіафайлами) «TikTok», з ім`ям користувача « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (ІНФОРМАЦІЯ_5) за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 на особистій сторінці, з яким може ознайомитися необмежена кількість осіб, бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді виготовлення та розповсюдження матеріалів, у яких міститься заперечення тимчасової окупації частини території України, використовуючи свій особистий мобільний телефон марки «SAMSUNG», ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 , повторно виготовив та здійснив розповсюдження відео публікації, що є доступною для загального ознайомлення всіх користувачів соціальної мережі «TikTok», зокрема у якій міститься заперечення тимчасової окупації частини території України, а саме:

?22.02.2025 більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, опублікував відео з висловлюваннями: «А вы видели видео у меня, про то что израильская строительная компания строит дома в Одессе. Вообще вот в Одессе есть, работают сейчас израильские строительные компании и российские. Я это могу очень легко доказать, просто заходите на пас, любой паспорт строительного объекта, смотрите, лезете глубоко в документы и вы выходите что юридически, юридическое лицо строительной компании находится или в Тель-Авиве, или в Хайфе, или в Луганской области, в Луганске, в ДНР, в ЛНР, или в, где еще видел, в Крыму. Ну можно сколько угодно кричать что Крым - это Украина, но тем не менее сейчас Крым - это российская федерация, по, как не крути. Так что почему-то Инстаграм не удалил это видео, ТикТок не удаляет пока-что, возможно и не удалит, ну ТикТок любит сразу просто страничку потом гугух, бабах, удалил, все. В общем, правда она не удобная, за правду часто у нас могут или избить, или побить, или покалечить, или даже убить, потому что правда никому не нужна кроме нас с вами».

Згідно висновку експерта зонального експертного сектору Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз ІНФОРМАЦІЯ_4 № 107/25 від 12.06.2025, за результатами проведення лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи, у відеозаписі (публікації), розміщеній громадянином України ОСОБА_6 , містяться висловлювання, у якому міститься заперечення тимчасової окупації частини території України.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 436-2 КК України за кваліфікуючими ознаками - виготовлення та поширення матеріалів, у яких міститься заперечення тимчасової окупації частини території України, вчинені повторно.

В подальшому, 10.07.2025 о 07 год. 40 хв. громадянина України ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 та 615 КПК України.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відносно ОСОБА_6 .

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, продовжують існувати.

Підозрюваний та її захисник у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого, оскільки ризики не доведені, просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або застосувати заставу.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, заслухавши учасників судового розгляду, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

У зв`язку з наведеними фактичними обставинами, 10.07.2025 ОСОБА_6 оголошено про підозру та вручено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 та ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень обґрунтовується наступними матеріалами кримінального провадження, а саме:

?відповідями на доручення з 10/ГВ ЗНД ІНФОРМАЦІЯ_6;

?протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_2 від 10.07.2025;

?протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 10.07.2025;

?повідомленням про підозру від 10.07.2025;

?протоколом огляду інформації, яка міститься в мережі інтернет від 23.04.2025;

?висновком судової лінгвістичної експертизи (семантико-текстуальне дослідження писемного мовлення - індекс експертної спеціальності 1.4) експерта зонального експертного сектору ІСТЕ СБУ в ІНФОРМАЦІЯ_6 №107/25 від 12.06.2025;

?іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

На даний час досудове розслідування відносно ОСОБА_6 , лише розпочато та проводиться збір доказової бази, у зв`язку з чим вона має виконувати процесуальні обов`язки, які мають забезпечити об`єктивне та всебічне досудове розслідування в найкоротші строки.

Проведення вищевказаних процесуальних дій для досудового розслідування та судового розгляду має вирішальне значення у зв`язку з тим, що їх виконання є обов`язковим для повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, встановлення об`єктивної істини, а також забезпечення прав підозрюваної.

Відомості, які будуть отримані в результаті перелічених слідчих (процесуальних) дій будуть мати значення доказів у кримінальному провадженні, оскільки підтвердять або спростують причетність підозрюваної до вчинення кримінального правопорушення за обставинами кримінального провадження. Крім того, дотримання положень ст.ст. 290-291 КПК України є обов`язковим і надасть суду право для допущення відомостей, що містяться у них, як доказів.

Обставинами, що перешкоджали здійснити вищевказані слідчі (розшукові) та процесуальні дії раніше, є те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, зібрані в ході досудового розслідування докази є вагомими, та у разі визнання його винним, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, з конфіскацією майна або без такої, що згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України дозволяє обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та надає підстави вважати, що він, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити здійснювати злочинну діяльність, чим може зашкодити виконанню покладених на неї процесуальних обов`язків.

Посилання на один або кілька ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України та виклад обставин, які свідчать про те, що заявлені у клопотанні ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Вказані обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що, перебуваючи на свободі, підозрюваний буде перешкоджати виконанню покладених на нього процесуальних обов`язків.

За указаних обставин підстави для застосування до підозрюваного будь-якого іншого, більш м`якого, запобіжного заходу, відсутні.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Погоджуючись з прокурором, слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків а також запобігання спробам: переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта або спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; або вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Підставою застосування є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Метою застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного є забезпечення виконання покладених на ним процесуальних обов`язків.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено, також не встановлення підстав для визначення застави.

Зазначені ризики не зменшилися, що, згідно з ст. 177 та ст. 194 КПК України, є підставою для застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вказані обставини є підставами вважати, що до підозрюваного з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків має бути застосований запобіжний захід - тримання під вартою. За указаних обставин підстави для застосування до нього будь-якого іншого, більш м`якого, запобіжного заходу, відсутні.

Разом з тим, згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, та визначаючи розмір застави, суд у відповідності до вимог закону повинен навести аргументи на користь того, що застава саме у такому розмірі спроможна забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним процесуальних обов`язків. При цьому інкриміновані ОСОБА_6 кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України, не входять до переліку обставин, визначених ч. 4 ст. 183 КПК України, за наявності яких слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вправі не визначати розмір застави.

Враховуючи наведене, одночасно із ухваленням слідчим суддею рішення про продовження строку тримання під вартою, підозрюваному ОСОБА_6 слід визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання останнім обов`язків, передбачених КПК України.

Визначаючи відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави, а також виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися, слідча суддя вважає, що ОСОБА_6 слід визначити заставу у розмірі 661 (шістсот шістдесят один) прожитковий мінімум для працездатних осіб, що складає 2 001 508 гривень, враховуючи, що зазначений розмір застави буде належною гарантією того, що у разі його сплати ОСОБА_6 вирішить не зникати через побоювання втратити цю заставу.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність часткового задоволення клопотання слідчого та обрання відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання з застосуванням застави, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України, згідно з якою у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи обставини та характер вчинення інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, дані, які характеризують його особу, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність визначення розміру застави, що перевищує 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб щодо особи, яка підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що такий розмір застави є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, не порушує права підозрюваного, та підстав вважати його завідомо непомірним для ОСОБА_6 слідчий суддя не вбачає.

Враховуючи, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України, застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, позбавить орган розслідування можливості в повній мірі забезпечити виконання завдань кримінального провадження та не матиме можливості запобігти його спілкуванню з іншими учасниками провадження, здійснення останнім впливу на свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню вчиненню необхідних процесуальних дій та виконанню процесуальних рішень.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації її дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 201, 205, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 , по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідування за № 0000097 від 07.02.2025, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 08.09.2025 року включно, з можливістю внесення застави у розмірі 661 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме 2 001 508 гривень.

Підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу. Підозрюваний, обвинувачений звільняються з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки строком на 60 днів, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

-не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

-утримуватись від спілкування зі свідками по справі;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному (обвинуваченому), що відповідно до ч.ч. 8, 10, 11 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1