Справа № 638/3693/25
Провадження № 1-в/638/328/25
УХВАЛА

05 червня 2025 року м. Харків

Суддя Шевченківського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотанням виконуючого обов`язки начальника Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_5 про приведення вироку суду у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024, стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відбуває покарання на виконання вироку Октябрського районного суду м. Полтавивід 20.05.2024за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70КК України у виді позбавлення волі на 5 роківпозбавлення волі, відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України призначено остаточно покарання за сукіпністю кримінальних правопорушень у виді 6 років і 3 місяців позбавлення волі шляхом часткового складання покарання, призначеного за даним вироком, та покарання, призначеного за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12.08.2020 та вироком Московського районого суду м. Харкова від 05.09.2023,

ВСТАНОВИВ

До Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання виконуючого обов`язки начальника Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_5 про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У судовому засіданні засуджений клопотання підтримав, просив задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши клопотання та матеріали особової справи засудженого, суд доходить наступних висновків.

Судом встановлені наступні обставини справи.

Вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 20.05.2024, ОСОБА_4 був визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено покарання відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України 5 років позбавлення волі шляхом часткового складання покарань. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України призначено остаточно покарання за сукіпністю кримінальних правопорушень у виді 6 років і 3 місяців позбавлення волі шляхом часткового складання покарання, призначеного за даним вироком, та покарання, призначеного за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 12.08.2020 р. та вироком Московського районного суду м.Харкова від 05.09.2023 р.

Відповідно до мотивувальної частини вироку від 20.05.2024 року Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення-злочини, передбачені ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 та ч.3 ст. 185 КК України, а саме:

- 20.05.2018 року на суму 307 грн 10 коп. (ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України);

- 11.05.2018 року на суму 300 грн 00 коп.;

- 25.07.2018 року на суму 460 грн 33 коп.;

- 02.08.2018 року на суму 600 грн 00 коп.;

Відповідно до мотивувальної частини вироку від 05 вересня 2023 року Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_4 вчинив кримінальн правопорушення-злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, а саме:

- 10.06.2023 року на суму 2479 грн. 20 коп.

Згідно з положеннями ч. 2, 3 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон №3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до п.п. 169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено прожитковий мінімум на 2018 рік для працездатних осіб: з 1 січня 2018 року 1762 грн.; з 1 липня 2018 року 1841 грн.; з 1 грудня 2018 року 1921 грн.

Статтею 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено прожитковий мінімум на 2023 рік для працездатних осіб: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - 2 684 гривень.

Зазначені епізоди на день вчинення правопорушення не перевищували розміру двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння ( ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Європейський суд з прав людини вважає, що ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Ніякого покарання без закону» є важливою складовою принципу верховенства права. Він також підтвердив, що зазначена стаття Конвенції допускає принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону. На цьому принципі ґрунтується правило, згідно з яким за наявності відмінностей між чинним на час вчинення злочину кримінальним законом та законом, який набрав чинності перед винесенням остаточного судового рішення, суди мають застосовувати той із них, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого (рішення у справі Скоппола проти Італії).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Вказане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а також за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення..

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 завдав або намагався завдати матеріальну шкоду потерпілим за кожним з епізодів злочинної діяльності на суму, меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння злочинів, тобто вчинені ним діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караним на теперішній час, суд доходить висновку про необхідність привести вищевказаний вирок у відповідність до вимог вказаного Закону.

За таких обставин, клопотання є таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного, керуючись ст. 74 КК України, ст. 537, 539 КПК України суд

УХВАЛИВ

Клопотання виконуючого обов`язки начальника Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_5 про приведення вироків у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024 - задовольнити.

Привести вироки Октябрського районного суду м. Полтави від 20.05.2024 та Московського районного суду м. Харкова від 05.09.2023 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 05 вересня 2023 року у зв`язку із усуненням караності діяння.

Звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 20 травня 2024 року, а саме:

- за епізодами від 11.05.2018, 25.07.2018, 02.08.2018 за ч. 3 ст. 185 КК України;

- за епізодом від 20.05.2018 та виключити посилання на ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Виключити з вироку Октябрського районного суду м. Полтави від 20.05.2024 в частині остаточного призначення покарання посилання на вирок Московського районного суду м. Харкова від 05.09.2023.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1