Справа № 458/690/25
УХВАЛА

12.08.2025 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

а також сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої особи, цивільного позивача Боринської селищної ради

Самбірського району

Львівської області

представник ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.12.2022 за № 0000681 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 246, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 246 КК України,-,-

в с т а н о в и в:

До Турківського районного суду Львівської області від прокурора Самбірської окружної прокуратури Львівської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 246, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 246 КК України.

Ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 08.07.2025 вказане кримінальне провадження прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 подав заяву про повернення обвинувального акта, як такого, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. В обгрунтування поданої заяви, та з урахуванням пояснень до заперечень прокурора, покликається на те, що інкриміноване правопорушення ґрунтується на тому, що ОСОБА_4 15.12.2022р. здійснив порубку на землях Національного природного парку «Бойківщина», який розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :05:000:0040. Проте, азначена земельна ділянка з кадастровим номером :05:000:0040 була передана у постійне користування Національному природному парку «Бойківщина» на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 29.09.2023 № 866-р та рішення Боринської селищної ради № 2283 від 24.10.2023, тобто станом на час інкримінованого діяння 15.12.2022 земельна ділянка не перебувала у складі Національного природного парку «Бойківщина», що виключає застосування щодо ОСОБА_4 положень ч. 4 ст. 246, ч. 3 ст. 15, ч. З ст. 246 КК України. Без копії картографічних оглядових матеріалів меж території, що передається під охорону, саме по собі охоронне свідоцтво не може свідчити про віднесення земельної ділянки , що вказана в обвинувальному акті, до земель природно-заповідного фонду.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заяву свого захисника підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор в підготовчому засіданні заперечив щодо задоволення поданої заяви з підстав, наведених у запереченні на заяву захисника про повернення обвинувального акта, та зазначив, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 246, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 246 КК України. Підтвердження вчинення вказаних правопорушень на території природно-заповідного фонду, є посилання в обвинувальному акті на територію Національного природного парку «Бойківщина», який створений Указом Президента України № 130/2019 від 11.04.2019 Про створення національного природного парку «Бойківщина», тобто станом на момент вчинення ОСОБА_4 вищенаведених правопорушень 15.12.2022, об`єкт природно-заповідного фонду вже діяв та його режим поширювався на всю територію, яка в нього входила, а саме та яка визначена Указом Президента України 10623 гектарів земель державної та комунальної власності, які надаються національному природному парку в постійне користування, у тому числі з вилученням у землекористувачів, згідно з додатком, та 1617 гектарів земель державної власності державного підприємства «Боринське лісове господарство», які включаються до території парку без вилучення, зокрема: Державне підприємство «Боринське лісове господарство» - 4803,00 га; Державне підприємство «Турківське лісове господарство» - 1539,00 га; Турківське дочірнє лісогосподарське підприємство обласного комунального спеціалізованого лісогосподарського підприємства «Галсільліс» - 4281,00 га. Указом Президента України № 130/2019 від 11.04.2019, з урахування ст. 43 ЗК України, землям де вчинено лісопорушення надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» національні природні парки є природоохоронними, рекреаційними, культурно-освітніми, науково-дослідними установами загальнодержавного значення, що створюються з метою збереження, відтворення і ефективного використання природних комплексів та об`єктів, які мають особливу природоохоронну, оздоровчу, історико-культурну, наукову, освітню та естетичну цінність. Забороняється проведення рубок головного користування та всіх видів поступових та суцільних рубок, вирубування дуплястих дерев, а також добування піску та гравію в річках та інших водоймах у заповідній зоні національних природних парків (ч.4 ст. 21 Закону України «Про природно-заповідний фонд України»). У зв`язку з цим, Департаментом екології та природних ресурсів Львівської ОДА 22.09.2021 видано Охоронні зобов`язання (копії додано до матеріалів заперечення) ДП «Боринське лісове господарство» №31-7301/0/2-21 від 22.09.2021; ДП «Турківське лісове господарство» №31-7301/0/2-21 від 22.09.2021; Турківське ДЛГП «Галсільліс» №31-7301/0/2-21 від 22.09.2021, в яких зазначено, що відповідним підприємствам передається під охорону та дотримання встановленого режиму територія національного природного парку «Бойківщина» вказані вище площі земельних ділянок. Згідно інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку, земельна ділянку з кадастровим номером :05:000:0040 площею 424.3002 га розташована на території Боринської ОТГ Самбірського району Львівської області, цільове призначення 04.03 Для збереження та використання національних природних парків. Як наслідок, 07.12.2021 до Державного земельного кадастру України внесено відомості про державну реєстрацію земельної ділянки на підставі Проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок від 23.11.2021 ТзОВ «Терразем» та зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером :05:000:0040 площею 424.3002 га (витяг додається).Станом на день вчинення кримінальних правопорушень (15.12.2022) вже був створений і діяв об`єкт природно-заповідного фонду - ННП «Бойківщина», а також вже була сформована відповідна земельна ділянка з кадастровим номером :05:000:0040, передача зазначених земельних ділянок. Оформлення картографічних оглядових матеріалів меж території, що передається під охорону, у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану, на даний час не здійснено.

Представник потерпілої особи/цивільного позивача Боринської селищної ради Самбірського району Львівської області щодо вирішення заяви про повернення обвинувального акта покликався на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши обвинувальний акт з додатками, подану заяву, заперечення на заяву, пояснення до заперечень прокурора, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення.

Згідно ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Вичерпний перелік обов`язкових вимог до змісту та форми обвинувального акта, а також перелік додатків до нього визначено ст. 291 КПК України, згідно ч. 2 якої обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.

Аналіз зазначеної норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників: 1) фактичних обставин кримінального правопорушення; 2) правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва «формула обвинувачення»); 3) формулювання обвинувачення.

При цьому, в кримінальному процесі під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель правопорушення, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доказаних даних про подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та інше.

Відповідно до ч. 2 ст. 42 КПК України обвинуваченим є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому ст. 291 цього Кодексу.

Згідно положень п. 3 ч. 2 ст. 283 КПК України обвинувальний акт є однією із форм закінчення досудового розслідування. Тобто обвинувальний акт це підсумковий процесуальний документ, яким визнається достатність доказів, зібраних під час досудового розслідування, засвідчується його завершення й надання доступу до матеріалів стороні захисту. Далі обвинувальний акт затверджується прокурором й одночасно з його переданням до суду вручається учасникам кримінального провадження під розписку (ст. 293 КПК України). Для суду цей процесуальний документ є правовою підставою для призначення підготовчого судового засідання, судового розгляду, визначення його меж.

Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення і лише в його межах (ч.1 ст. 337 КПК України).

Висунення публічного обвинувачення здійснюється в умовах змагальності у судовому розгляді, коли прокурор оголошує короткий виклад або повний текст обвинувального акта, згідно вимог ч. 2 ст. 347 КПК України, а суд роз`яснює суть обвинувачення і з`ясовує в обвинуваченого, чи зрозуміле воно йому, згідно вимог ч. 1 ст. 348 КПК України.

При цьому суд звертає увагу, що важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист.

Суд вважає, що в обвинувальному акті у кримінальному провадженні № 0000681 від 16.12.2022 наведені всі фактичні дані, що у своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Суд на підготовчому судовому засіданні оцінює обвинувальний акт відповідно до вимог ст.291 КПК України, а надання оцінки зібраним на стадії досудового розслідування доказам, їх перевірка, правильність кваліфікації дій підозрюваних та кваліфікуючих ознак кримінального правопорушення на стадії підготовчого судового засідання судом не допускається та не передбачена чинним Кримінальним процесуальним кодексом України, а має бути досліджено під час розгляду обвинувального акта по суті.

Суд вважає необґрунтованими та відхиляє доводи заяви про те, що обвинувальний акт не відповідає положенням ст. 291 КПК України, оскільки конкретність, обставини та доведеність обвинувачення досліджуються під час судового розгляду та оцінюються судом в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення та не можуть бути предметом дослідження під час підготовчого провадження. Отже, доводи на які посилається сторона захисту щодо повернення обвинувального акту можуть бути предметом дослідження тільки при судовому розгляді.

Також, суд звертає увагу на те, що згідно з нормами Кримінального процесуального кодексу України суд не уповноважений на стадії підготовчого судового засідання давати оцінку правильності викладених фактичних обставин, оскільки позбавлений можливості дійти до такого висновку об`єктивно без дослідження доказів кримінального провадження.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-1430/0/4-12 від 03.10.2012 «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінально-процесуального кодексу України» повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Таким чином, зазначені захисником обвинуваченого ОСОБА_4 обставини не є підставами для повернення обвинувального акта прокурору.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що заява про повернення обвинувального акта прокурору, не підлягає задоволенню, оскільки, як зазначено вище, обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, відповідно, підстави для його повернення відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 291, 314, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

п о с т а н о в и в:

В задоволенні заяви захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000681 від 16.12.2022 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 246, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 246 КК України,- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текс ухвали складено та підписано 13.08.2025.

Суддя ОСОБА_7