Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/334/25 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 289 (215-3) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2025 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції м. Кропивницькому кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_10 , з доповненнями, на вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26.02.2025, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Олександрія, Кіровоградської області, українку, громадянку України, з базовою загальною середньою освітою (9 кл.), не одружену, не маючу на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої 19.08.2019 Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн., ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24.03.2020 замінено на покарання у вигляді 50 год. громадських робіт, відповідно до довідки ДУ «Центр пробації» від 02.09.2020 знята з обліку у зв`язку з відбуттям покарання, на даний час вважається такою, що не має судимостей,

визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, та призначено їй покарання:

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

- за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на строк 5 (п`ять) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо вона протягом випробувального строку не скоїть нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_9 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнуто з ОСОБА_9 , на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз у кримінальному провадженні №000941 в розмірі 2 288 (дві тисячі двісті вісімдесят вісім) гривень 30 коп.

Також вказаним вироком вирішена доля речових доказів, відповідно до вимог ст.100 КПК України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно вироку суду ОСОБА_9 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднану із проникненням у інше приміщення, а також незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення, за наступних обставин.

10 травня 2020 року близько 01 години 25 хвилин ОСОБА_9 за попередньою змовою з особою (провадження щодо якої закрито на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КК у зв`язку з її смертю), - (надалі з «особою провадження щодо якої закрито у зв`язку з її смертю»), про заволодіння майном ОСОБА_11 , разом прибула до приміщення гаражу № НОМЕР_1 в гаражному кооперативі № 9-А, по вулиці Героїв Сталінграду, міста Олександрія Кіровоградської області, який належний останньому.

Знаходячись у вказаному місці, діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, реалізовуючи злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном ОСОБА_9 разом з особою, провадження щодо якої закрито у зв`язку з її смертю, підійшла до вищезазначеного гаражу, та відкривши його ключами, які були раніше викрадені особою, провадження щодо якої закрито у зв`язку з її смерттю, у ОСОБА_11 в квартирі, таємно проникла до середини, звідки, ОСОБА_9 спільно з особою, провадження щодо якої закрито у зв`язку з її смерттю, з підвального приміщення викрала чотири пневматичні автомобільні шини марки Kumho Solus HS61 185/70 R14, вартість яких згідно судової автотоварознавчої експертизи №106 від 09.06.2020 становить 4447,89 гривень.

В подальшому, ОСОБА_9 спільно з особою, провадження щодо якої закрито у зв`язку з її смерттю, з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, в такий спосіб викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду у розмірі 4447,89 гривень.

Крім цього, 10 травня 2020 року близько 01 години 25 хвилин ОСОБА_9 за попередньою змовою з особою, провадження щодо якої закрито у зв`язку з її смерттю, про заволодіння транспортним засобом ОСОБА_11 , разом прибули до приміщення гаражу № НОМЕР_1 в гаражному кооперативі № 9-А по вулиці Героїв Сталінграду, міста Олександрія Кіровоградської області, який належний останньому.

Знаходячись у вказаному місці, діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, реалізовуючи злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_9 разом з особою, провадження щодо якої закрито у зв`язку з її смерттю, підійшла до вищезазначеного гаражу, та маючи ключі від приміщення гаражу та автомобіля, які були раніше викрадені у ОСОБА_11 в квартирі особи, провадження щодо якої закрито у зв`язку з її смерттю, відчинила гараж та таємно проникла до середини.

У подальшому особа, провадження щодо якої закрито у зв`язку з її смерттю, привівши в дію двигун за допомогою ключа від запалення, спільно з ОСОБА_9 , яка розуміючи протиправність своїх дій, незаконно заволоділи транспортним засобом, а саме автомобілем марки Renault модель Dacia Logan 90 L, кольору металлік, 2008 року, який належить ОСОБА_11 .

Керуючи автомобілем, особа, провадження щодо якої закрито у зв`язку з її смертю, разом з ОСОБА_9 виїхав з гаражу та з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись автомобілем на власний розсуд.

Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи № 107 від 09.06.2020 вартість автомобіля марки Renault модель Dacia Logan 90 L, кольору металлік, 2008 року, становить 97080 гривень.

Внаслідок указаних протиправних дій потерпілому ОСОБА_11 спричинено майнову шкоду на суму 97080 гривень.

В апеляційній скарзі заступник керівника Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_12 , не заперечуючи доведеності винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 , ч. 2 ст. 289 КК України вважає, що вирок суду є незаконним та підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що потягло за собою невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої через м`якість.

Просить вирок місцевого суду щодо ОСОБА_9 скасувати та ухвалити новий, яким визнати винною ОСОБА_9 у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України та призначити покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. У решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що санкція ч. 3 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років позбавлення волі.

У порушення норм закону України про кримінальну відповідальність суд першої інстанції призначив ОСОБА_9 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі, тобто нижче мінімальної межі санкції вказаної частини та статті кримінального кодексу України, при цьому положення ст. 69 КК України не застосував і мотиви прийняття такого рішення не вказав.

Прокурор вважає, що вказане є підставою для скасування вироку суду першої інстанції та ухвалення нового вироку стосовно ОСОБА_9 .

В доповненнях до апеляційної скарги зазначає, що в апеляційній скарзі не оскаржується безпідставне застосування ст. ст. 75,76 КК України, а тому резолютивну частину апеляційної скарги необхідно доповнити тим, що ОСОБА_9 підлягає звільненню від призначеного покарання за новим вироком, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України з випробувальним терміном на 2 роки, який встановлений судом першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, яка підтримала доводи викладені в апеляційній скарзі та доповненнях до неї, обвинувачену та її захисника, які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні вимоги слід задовольнити враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які досліджені судом першої інстанції у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, є взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам справи.

Оскільки, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України учасниками судового провадження не оскаржуються фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення в апеляційному порядку, колегія суддів не входить до оцінки доказів провадження та вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав ОСОБА_9 винуватою у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднану із проникненням у інше приміщення, а також незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення, і правильно кваліфікував її дії за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів вважає їх такими, що заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності і індивідуалізації. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_9 , суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами, особу обвинуваченої, яка не працює, не має на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, в силу ст. 89 КК України раніше не судима.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої суд першої інстанції визнав її щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_9 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки та за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна, поглинувши на підставі ст. 70 КК України менш суворе покарання більш суворим, без ізоляції останньої від суспільства, застосувавши ст. 75 КК України звільнив її від відбування покарання з випробуванням та з покладенням ряду обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Однак, місцевим судом залишено поза увагою, що відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення.

Санкція ч. 3 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років.

Тобто, під час призначення покарання ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі, суд першої інстанції призначив покарання нижче мінімальної межі санкції вказаної частини та статті кримінального кодексу України, при цьому положення ст. 69 КК України не застосував і мотиви прийняття такого рішення не вказав.

Таким чином, судом першої інстанції при ухваленні вироку не застосвано закон, який підлягає застосуванню, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.413 КК України є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю або частково та ухвалити новий вирок.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

Таким чином, апеляційна скарга є обгрунтованою, а тому вирок суду першої інстанції в частині призначення обвинуваченій ОСОБА_9 покарання підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового вироку.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_9 покарання, колегія суддів апеляційного суду приймає до уваги обставини, що згідно ст.65 КК України підлягають врахуванню, а саме тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, які у відповідності до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами, особу обвинуваченої, яка не працює, не має на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, в силу ст. 89 КК України раніше не судима.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої є її щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_9 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі та за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі без конфіскації майна, з урахуванням ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, із застосуванням ст. 75 КК України та покласти на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Таке покарання на думку колегії суддів за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення обвинуваченою нових злочинів, оскільки таке покарання повною мірою відповідає меті покарання визначеного ст. 50 КК України.

Ураховуючи вищенаведене, апеляційні вимоги керівника Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_10 підлягають до задоволення.

Окрім того, колегія суддів вважає за необхідне виключити посилання суду на вчинення кримінального правопорушення за попередньою змовою з ОСОБА_13 оскільки ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26.02.2025, закрито кримінальне провадження за обвинуваченням щодо нього на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК у зв`язку з його смертю, а тому суд першої інстанції не вправі був посилатися у вироку на ОСОБА_14 в контексті вчинення ним кримінального правопорушення з ОСОБА_9 . Вказане суперечить принципу презумпції невинуватості й може створити враження про його винуватість, що є неприпустимим, про що неодноразово звернуто увагу Верховним Судом, зокрема на це вказав Суд у постанові від 28.10.2024 по справі № 369/4157/22.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 413, 414, 420, 424 КПК України, апеляційний суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу з доповненнями заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_10 задовольнити.

Вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26.02.2025 стосовно ОСОБА_9 скасувати у частині призначеного покарання.

Визнати ОСОБА_9 винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити їй покарання:

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

- за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, якщо вона протягом випробувального строку не скоїть нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_9 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У решті вирок суду залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскарженим до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4