Справа № 308/8642/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження від 30.09.2021 у кримінальному провадженні №0000815 від 27.07.2021, -

в с т а н о в и в:

У провадженні слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області перебуває вищевказана скарга на постанову про закриття кримінального провадження.

Скарга мотивована тим, що 22.05.2025 заявником отримано копію постанови від 30.09.2021 про закриття кримінального провадження №0000815, відомості про яке внесені за заявою ОСОБА_3 від 04.09.2020 лише за ч.1 ст. 358 КК України, а по іншим злочинам , а саме по семі епізодам за ч.1 ст. 140, ч.ч. 1,2,3 ст. 146, ч.ч. 1,2 ст. 185, ч.1,2 186, ч.ч. 1,2 ст. 190, ч.1,2,2 ст. 191, ч.ч. 1,2 ст. 192, ч.1 ст. 194, 197, ч.ч. 1,2,3,4 ст. 358, ч.ч. 1,2 ст. 364, ч.ч. 1,2,3 ст. 365-2, ч.ч. 1,2 ст.366, ч.ч.367, ч.ч. 1,2,3 ст. 382, ч.1 ст. 396 КК України безпідставно відмовлено без зазначення причини відмови.

Незаконність постанови від 30.09.2021 про закриття провадження №0000815 від 27.07.2021 полягає в тому, що його як потерпілого або як заявника ніхто не бажав ніколи допитувати. Також у постанові не вказано які саме слідчі дії були проведені по перевірці описаних фактів вчинення чисельних злочинів у заяві від 04.09.2020 відносно матері заявника ОСОБА_4 .

В судове засідання особа, яка подала скаргу, не з`явилась. В скарзі заявник просив розглядати скаргу у його відсутність або з використанням відеконференцзв`язку.

Дізнавач, рішення якого оскаржується, у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду був завчасно і належним чином повідомлений. Відповідно до приписів ч. 3 ст. 306 КПК України, його неявка не є перешкодою для розгляду скарги. Через канцелярію суду надані матеріали кримінального провадження №0000815 від 27.07.2021.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши матеріали поданої скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як встановлено слідчим суддею, у провадженні Сектору дізнання Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області перебувало кримінальне провадження №0000815, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.358 КК України.

Відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено за Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду, на підставі заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення, а саме, за фактом підробки підписів матері гр.. ОСОБА_3 ОСОБА_4 в медичній карті №541/2011 працівниками лікарні ОКТМО «Фтизіатрія» по факту фальсифікації довідки з поставленим діагнозом.

Матеріалами даного кримінального провадження встановлено, що здійснення досудового розслідування 27.07.2021 доручено дізнавачу сектору дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5

27.07.2021 скеровано повідомлення про початок досудового розслідування керівнику Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області.

Постанова про призначення групи прокурорів від 27.07.2021 не містить склад прокурорів та не підписана керівником Ужгородської окружної прокуратури.

Слідчим суддею встановлено, що дізнавачем сектору дізнання Ужгородського РУП Головного Управління Національної поліції у Закарпатській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 . 30.09.2021 було винесено постанову про закриття кримінального провадження.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Процесуальна можливість оскарження рішень слідчого та прокурора про закриття кримінального провадження регламентована пунктами 3, 4 ч. 1 ст. 303 КПК України, при цьому суб`єктами оскарження відповідного рішення слідчого є заявник, потерпілий, його представник, законний представник, а прокурора заявник, потерпілий, його представник, законний представник, підозрюваний, його захисник чи законний представник.

Положення ч. 2 ст. 9 КПК України встановлюють, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Постанова дізнавача про закриття кримінального провадження має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

На слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Практика Європейського суду з прав людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних права є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування… має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини… або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Проаналізувавши зміст оскаржуваної постанови слідчим суддею встановлено, що така винесена з порушенням вимог ст. ст. 2, 284 КПК України, де закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, кримінальне провадження було закрито дізнавачем без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів, дізнавач всебічно, повно та об`єктивно не дослідив всі обставини кримінального провадження.

Зміст постанови про закриття кримінального провадження не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, оскільки зводиться до загальних формулювань та не містить аналізу отриманих під час досудового розслідування доказів, на підставі яких дізнавач дійшов висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358КК України.

Дізнавачем в оскаржуваній постанові не конкретизовано, які саме докази зібрані та досліджені у кримінальному провадженні та які слідчі (процесуальні) дії проводилися під час досудового розслідування.

В оскаржуваній постанові зазначено лише зміст ст. 94 КПК України, ст. 358 КК України та коментар до ст. 357 КК України.

Отже, мотивувальна частина даного рішення не містить жодного мотивування та жодних посилань на проведення будь-яких слідчих (процесуальних) дій для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні та які передували висновку про закриття кримінального провадження, що є суттєвим порушенням вимог КПК України.

З огляду на викладене, дізнавач без проведення необхідного обсягу слідчих дій, оцінки доказів та їх перевірки, зробив передчасний висновок про наявність підстав для закриття кримінального провадження, обставини, які викладені заявником у заяві про вчинення кримінального правопорушення, не стали предметом належного їх розслідування дізнавачем.

Статтею 8 КПК України визначено, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суду з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Асьонов та інші проти Болгарії» від 28 жовтня 1998 року). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» від 08 липня 1999 року та «Ґюль проти Туреччини» від 14 грудня 2000 року).

З огляду на вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що при закритті кримінального провадження дізнавачем не були дотримані положення вимог кримінального процесуального закону щодо всебічності та повноти дослідження всіх обставин справи. Все це в сукупності дає підстави вважати рішення про закриття кримінального провадження передчасним. А відтак, оскаржувана постанова дізнавача сектору дізнання Ужгородського РУП Головного Управління Національної поліції у Закарпатській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 від 30.09.2021 про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000815 від 27.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 Кримінального кодексу України підлягає скасуванню.

Після скасування рішення дізнавача про закриття кримінального провадження досудове розслідування підлягає відновленню.

На підставі та керуючись ст. ст. 40, 303, 306-307, 309-310, 376 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження від 30.09.2021 у кримінальному провадженні №0000815 від 27.07.2021 задовольнити.

Постанову дізнавача сектору дізнання Ужгородського РУП Головного Управління Національної поліції у Закарпатській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 від 30.09.2021 про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000815 від 27.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 Кримінального кодексу України скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1