Справа № 466/6835/25
Провадження № 1-кс/466/2137/25
У Х В А Л А

18 липня 2025 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , розглянувши заяву адвоката ОСОБА_2 в порядку ст.206 КПК України, -

в с т а н о в и в :

17 липня 2025 р. до Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява адвоката ОСОБА_2 , в якій вона просить зобов`язати уповноважених осіб та органів негайно доставити до слідчого судді громадянина України ОСОБА_3 , якого 14.07.2025 р. близько 10:00 год. було незаконно затримано та доставлено за адресою м. Львів-Брюховичі, вул. Лікарська, 2, для з`ясування підстав позбавлення його волі та свободи. В обґрунтування заяви покликається на те, що ОСОБА_3 був незаконно затриманий у м.Винники, працівниками ТЦК. Дані особи проти волі ОСОБА_3 , без складання протоколу про адміністративне затримання, без вручення повістки, силою завезли його для проходження ВЛК, а зараз утримують за адресою: АДРЕСА_1 . Окрім того, 15.07.2025 року ОСОБА_3 доставили до військової частини у м. Рівне, яка відмовилась від його прийняття.

Відтак, ОСОБА_2 важає, що ОСОБА_3 незаконно тримають силою без його волі та без будь-якого судового рішення, яке набрало законної сили. Цим порушуються статті Конституції України та КК України. Також просить зобов`язати уповноважених службових осіб забезпечити дотримання прав людини.

Дослідивши матеріали заяви, вважаю, що у відкритті провадження слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя, це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно п.10 ч.1 ст.3 КПК України кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.206 КПК України кожен слідчий суддя, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Відповідно до ст.206 КПК України та Закону України «Про попереднє ув`язнення» слідчий суддя може зобов`язати орган державної влади чи службову особу додержатися прав такої особи, якщо вона тримається під вартою в слідчому ізоляторі Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахті Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, ізоляторі тимчасового тримання або затримана/утримується без ухвали слідчого судді службовими особами органу досудового розслідування (Національної поліції, органів безпеки України, органів Бюро економічної безпеки України, органів державного бюро розслідувань, Національного антикорупційного бюро України).

Передбачені статтею 206 КПК України загальні обов`язки слідчого судді щодо захисту прав людини поширюються не на усі обставини, які розцінюються особою як порушення її права на свободу та особисту недоторканість, а лише на випадки, коли особа позбавляється свободи у процедурі здійснення кримінального провадження.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до ч.2 ст.102, п.1, 17, 20 ч.1 ст.106 Конституції України, Указом Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022, оголошено про проведення загальної мобілізації.

Зі змісту заяви ОСОБА_2 , у даному випадку має місце незгода заявника із діями уповноважених службових осіб, пов`язаними з мобілізацією.

Відсутні підстави вважати, що ОСОБА_3 є затриманою особою в розумінні кримінально-процесуального законодавства, і перебуваючи за адресою м.Львів-Брюховичі, вул. Лікарська, 2, є особою яка тримається під вартою. А тому повноваження слідчого судді на вказані правовідносини не поширюються.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні урегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

У ст. 303 КПК України передбачено чіткий перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, який розширеному тлумаченню не підлягає.

Слід констатувати, що відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 на території України введено воєнний стан задля протидії військовослужбовцям російської федерації та Указом Президента України від 01.05.2023 № 255/2023 «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», продовжено строк проведення загальної мобілізації.

Відповідно до ст. 64, 65 Конституції України, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Згідно норм кримінального процесуального законодавства службові (посадові) особи ТЦК та СП чи військової частини не є уповноваженими службовими особами, яким надано право на здійснення затримання в рамках кримінальної юрисдикції.

Відтак, ОСОБА_3 не є затриманою особою в розумінні кримінально-процесуального законодавства, а тому повноваження слідчого судді на вказані правовідносини не поширюються.

Відповідно незгода із діями працівників ТЦК та СП не належить до юрисдикції та повноважень слідчого судді, компетенція якого розповсюджується лише на стадію досудового розслідування.

Таким чином, вважаю, що у слідчого судді відсутні повноваження, визначені КПК України, для з`ясування підстав перебування особи в РТЦК та СП у випадках, не пов`язаних із досудовим розслідуванням конкретного кримінального провадження та розгляду клопотання у п орядку ст. 206 КПК України.

В даному випадку немає підстав для відкриття провадження з розгляду клопотання адвоката ОСОБА_2 , поданого в інтересах ОСОБА_3 в порядку ст. 206 КПК України, слідчим суддею та таке клопотання слід повернути особі, яка його подала.

Під час вирішення питання про можливість оскарження ухвали про повернення клопотання, поданого в прядку ст. 206 КПК України, слідчий суддя звертається до висновків Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладених в постанові від 27.05.2019 (справа № 766/22242/17, провадження №51-7276 кмо 18), де у висновку щодо застосування норми права, вказано наступне: оскільки ухвала слідчого судді щодо скарги, поданої в порядку ст. 206 КПК України, у переліку, передбаченому ст. 309 КПК України, відсутня, звернення до суду з апеляційною скаргою на таке рішення є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження. Аналогічних висновків дійшла колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 11.04.2019 ( справа 757/35596/18-к).

Керуючись ст. 2, 7, 9, 24, 26, 206, 303, 304, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

Відмовити у відкритті провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_2 , поданого в інтересах ОСОБА_3 в порядку ст. 206 КПК України та повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1