ЄУ № 711/209/24
Провадження № 1-кс/712/1764/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року Соснівський районний суд м. Черкаси

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси заяву адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 про відвід судді ОСОБА_7 від розгляду справи ЄУ № 711/209/24 у кримінальному провадженні № 0000094 від 27.05.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 191, ч.2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч.4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_7 на розгляді знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000094 від 27.05.2020, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 191, ч.2 ст. 28, ч.1 ст. 366 КК України, та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 191, ч.2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч.4 ст. 358 КК України.

08.04.2025 адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , заявив відвід головуючому судді ОСОБА_7 . Надав письмову заяву про відвід, в якій зазначає, що 19.11.2024 він подав клопотання про зупинення судового провадження стосовно його підзахисного обвинуваченого ОСОБА_6 до його звільнення з військової служби. 24.02.2022 ОСОБА_6 добровільно призваний на військову службу за мобілізацією, згідно указу Президента України № 65/2022 від 24.02.2022. Обвинувачений ОСОБА_6 , перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , і станом на сьогоднішній день, виконує бойові завдання за межами пункту постійної дислокації. Відповідно, обвинувачений ОСОБА_6 виконуючи свій конституційний обов`язок, пов`язаний із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, станом на сьогоднішній день, не може брати участь у судових засіданнях в рамках даної судової справи. Отже, сторона захисту вважає, що підтверджено належними доказами факт перебування обвинуваченого на військовій службі у період воєнного стану, де він приймає безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, дає суду підстави застосувати ст. 335 КПК України та зупинити провадження до його звільнення з військової служби. 24 лютого 2025 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси у справі № 711/209/24 в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , про зупинення кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 до його звільнення з військової служби - відмовлено. Вказана ухвала обґрунтована наступним змістом, а саме: «таким чином, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_6 , має можливість приймати участь у судовому засіданні безпосередньо або дистанційно в режимі відеоконференції». В першу чергу, обвинувачений ОСОБА_6 та сторона захисту вважає, що прийнята ухвала суддею ОСОБА_7 від 24 лютого 2025 року у справі № 711/209/24 свідчить про пряму упередженість головуючого судді до особистості обвинуваченого. ОСОБА_6 являється бойовим офіцером Збройних Сил України. Останній, станом на сьогоднішні день будучи заступником командира військової частини НОМЕР_1 виконує величезний об`єм роботи та покладених на нього обов`язків, а тому об`єктивно не має можливості з`являтися та приймати участь у судових засіданнях. Тому, така логіка речей, що у випадку проходження обвинуваченим військової служби за призовом під час мобілізації, судове провадження відносно обвинуваченого зупиняється і має бути безальтернативно зупинено, що чітко передбачено та визначено ч. 1 ст. 335 КПК України та надано тлумачення окресленого положенні у постанові Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 21.11.2022 у справі № 463/11055/21. На думку обвинуваченого ОСОБА_6 та сторони захисту, суддею ОСОБА_7 принципово не взято до уваги правову позицію щодо тлумачення положень ч. 1 ст. 335 КПК України висловленої Касаційним кримінальним судом у складі Верховного Суду у справі № 463/11055/21 (постанова від 21.11.2022), що цілком і повністю підтверджується ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси віл 24 лютого 2025 року у справі № 711/209/24. Отже, в силу п. 1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» та усталеної практики Європейського суду з прав людини, вищевикладені обставини справи свідчать про наявність сталого та принципового упередження судді Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_6 . Враховуючи вищевикладене сторона захисту просить відвести головуючого суддю ОСОБА_7 від розгляду судової справи № 711/209/24. До заяви про відвід адвокат додав клопотання від 19 лютого 2024 року про зупинення судового провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 до його звільнення з військової служби, ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 лютого 2025 року у справі № 711/209/24, посвідчення офіцера серія НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 , довідку від 18 листопада 2024 року, роздруківку із офіційного веб-сайту Єдиний державний реєстр судових рішень - постанова Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 21 листопада 2022 року у справі № 463/11055/21, провадження № 51-2632 км22, роздруківку із офіційного веб-сайту Єдиний державний реєстр судових рішень - ухвала Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 27 грудня 2022 року у справі № 991/5181/20.

Прокурор у судовому засіданні вважав заяву про відвід судді безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

У судовому засіданні захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 просили заяву про відвід задовольнити, оскільки вважають, що є всі наявні підстави для висновку про упереджене ставлення судді ОСОБА_7 , до обвинуваченого ОСОБА_6 .

Захисник ОСОБА_9 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 до судового засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи без його участі та участі обвинуваченого, в питанні вирішення заяви про відвід покладається на розсуд суду.

Представник потерпілого до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Дослідивши підстави заявленого відводу, заслухавши позицію сторін, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Суддя виконує свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи у суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу, визначений ст.ст. 75, 76 КПК України.

Положеннями ст. 80 КПК України передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Заявляючи відвід судді ОСОБА_7 захисник ОСОБА_4 зазначив, що прийнята суддею ОСОБА_7 ухвала про відмову у задоволенні клопотання про зупинення кримінального провадження від 24 лютого 2025 року свідчить про пряму його упередженість до особистості обвинуваченого ОСОБА_6 . На думку сторони захисту суддею ОСОБА_7 принципово не взято до уваги правову позицію щодо тлумачення положень ч. 1 ст. 335 КПК України висловленої Касаційним кримінальним судом у складі Верховного Суду у справі № 463/11055/21. Сторона захисту вважає, що існує наявність сталого та принципового упередження судді Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_6 .

Однак захисник жодних конкретних доказів, що підтверджували б можливий прояв упередженості судді ОСОБА_7 не навів та не надав. Його доводи фактично побудовані на незгоді сторони захисту з прийнятим суддею ОСОБА_7 процесуальним рішення у кримінальному провадженні, що жодним чином не може бути підставами для наявності упередженості суду та для відводу судді.

Під час судового розгляду даної заяви за наданими матеріалами не встановлено наявність особистої заінтересованості судді, його упередженого ставлення або не об`єктивності під час розгляду справи.

Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі № 5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012, у справі № 5-15п12).

Таким чином, суд приходить до висновку, що захисником ОСОБА_4 в силу принципу змагальності сторін не доведено обґрунтованості заявленого відводу та не доведено упередженості та необ`єктивності судді ОСОБА_7 , що унеможливлювало б постановлення ним об`єктивного судового рішення при розгляді кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за провадженні № 0000094 від 27.05.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 191, ч.2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч.4 ст. 358 КК України.

Крім того, при розгляді заяви про відвід, суддя, що її розглядає, не наділений повноваженнями встановлювати та перевіряти обставини справи, правильність висновків суду при постановленні ним своїх процесуальних рішень, давати оцінку його діям.

Суд наголошує, що незгода сторони кримінального провадження з прийнятим головуючим суддею процесуальним рішенням не може бути підставою для відводу, передбаченою ст. ст. 75, 76 КПК України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність передбачених КПК України підстав для задоволення заяви захисника адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , про відвід судді ОСОБА_7 від розгляду справи ЄУ № 711/209/24.

Керуючись ст.ст.75, 80-82 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні заяви адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 про відвід судді ОСОБА_7 від розгляду справи ЄУ № 711/209/24 у кримінальному провадженні № 0000094 від 27.05.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 191, ч.2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч.4 ст. 358 КК України.

Ухвала є остаточною і апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1