Номер провадження: 11-кп/813/1959/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

10.06.2025 року м. Одеса

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши в порядку ст.398 КПК України, апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 30 травня 2025 року,

установив:

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 30 травня 2025 року у задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_3 від 13.05.2025 року про відвід головуючого судді ОСОБА_4 по справі №947/33675/23 було відмовлено.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвали суду скасувати.

Дослідивши апеляційну скаргу ОСОБА_3 суддя-доповідач приходить до висновку про таке.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті. Відповідно до абзацу другого зазначеної частини статті ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Таким чином, ухвала суду постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції про відмову у задоволенні заяви учасника цього провадження про відвід судді в межах кримінального провадження, окремому оскарженню не підлягає, про що і зазначено судом першої інстанції в резолютивній частині оскаржуваної ухвали.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Враховуючи те, що в апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу суду, на яку згідно із процесуальним законом, не може бути подана апеляційна скарга, у відкритті провадження слід відмовити та повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала разом із доданими матеріалами.

Керуючись ст.ст. 24, 392, 399, 419, 422-1, 532 КПК України, суддя-доповідач,

ухвалив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 30 травня 2025 року, якою у задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_3 від 13.05.2025 року про відвід головуючого судді ОСОБА_4 по справі №947/33675/23 було відмовлено.

Відповідно до положень ч.5 ст.399 КПК України копію ухвали разом з апеляційною скаргою та всіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати апелянту.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили.

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2