Справа № 932/7882/25
Провадження №1-кп/932/1044/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2025 року Шевченківський районний суд м. Дніпро

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

за участю:

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000132, відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Макіївка Донецької області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.28 ч.2 ст.111 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Солоне Дніпропетровської області, громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , обвинуваченої у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.263-1, ч.2 ст.28 ч.2 ст.111 КК України,-

ВСТАНОВИВ

До Шевченківського районного суду міста Дніпра 11 липня 2025 року з Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону надійшов обвинувальний акт та додатки до нього у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 обвинуваченої у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.263-1, ч.2 ст.28 ч.2 ст.111 КК України, ОСОБА_8 обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.28 ч.2 ст.111 КК України. Щодо обвинувачених обрані запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою строком до 17.07.2025 року включно.

11 липня 2025 року по кримінальному провадженню винесена ухвала про призначення підготовчого судового засідання.

Прокурор вважав можливим призначити справу до розгляду.

Стороною захисту заявлене клопотання про направлення кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду для визначення підсудності, оскільки більш тяжке кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.28 ч.2 ст.111 КК України, інкриміноване обвинуваченим скоєно на території Дніпровського району Дніпропетровської області.

Вислухавши позиції учасників процесу щодо можливості призначення справи до розгляду, судом було встановлено, що зазначена кримінальна справа непідсудна Шевченківському районному суду міста Дніпра.

Відповідно до ст.32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, то кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Як зазначено у обвинувальному акті (формулюванні обвинувачення), який надійшов до суду, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , кожен окремо, обвинувачуються за ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 111 КК України, а саме у державній зраді, тобто діянні, вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності України, шляхом надання представнику іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчиненому в умовах воєнного стану. Так, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , маючи умисел на надання іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, після початку повномасштабної збройної агресії РФ проти України та введення в Україні воєнного стану, будучи проросійськи налаштованими особами, вирішили надавати представнику іноземної організації ЗС РФ допомогу в проведенні підривної діяльності проти України, а саме виконувати завдання представника сил спеціальних операцій ЗС РФ громадянина РФ ОСОБА_9 , що виразилося у тому, що у період з жовтня 2024 року по 19.01.2025 року ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 , перебуваючи у населених пунктах Дніпропетровської області у с. Новоолександрівка та у с. Василівка, діючи умисно, на шкоду обороноздатності та державної безпеці України, на виконання злочинного завдання представника сил спеціальних операцій ЗС РФ громадянина РФ ОСОБА_9 , залишали вибухові пристрої та вибухові речовини у різних місцях вказаних населених пунктів, здійснювали фотографування місцевості з залишеними схронами та у подальшому надсилали вказані знімки в месенджері «Telegram» ОСОБА_9 , який використовував обліковий запис із конспіративним найменуванням « ОСОБА_10 », за що отримували грошову винагороду. Також ОСОБА_7 обвинувачується за ч.2 ст. 263-1 КК України, у незаконному виготовленні вибухових речовин, за попередньою змовою групою осіб. А ОСОБА_8 обвинувачується за ч.1 ст. 263 КК України, у незаконному придбанні, носінні, зберіганні та передачі вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу.

Таким чином більш тяжке кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.28 ч.2 ст.111 КК України, інкриміноване обвинуваченим скоєно на території Дніпровського району Дніпропетровської області. Досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснювалося слідчими УСБ України у Дніпропетровській області і обвинувальний акт затверджено прокурором за місцем розташування Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону за адресою: м. Дніпро, вул. Федодосіївська, 2, що є територією Соборного району м. Дніпра.

Аналізуючи вищенаведене суд приходить до висновку, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності.

Згідно ст.34 КПК України питання про передання кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів від моменту внесення такого подання чи клопотання, про що поставляється ухвала.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку про необхідність звернення до апеляційного суду для визначення підсудності зазначеної кримінальної справи та направлення її до належного суду в межах територіальної юрисдикції до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області та розгляду клопотання сторони захисту про визначення підсудності.

Також прокурором заявлені клопотання про продовження відносно обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 обраних запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів з тих підстав, що ОСОБА_8 та ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 111 КК України, за яке передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна, а також тяжких злочинів, передбачених ч.1 ст. 263, ч.2 ст.263-1 КК України, а тому існують ризики, що обвинувачені можуть переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити вчинене. Застосування більш м`яких запобіжних заходів вважав недоцільним, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків та процесуальних рішень, у тому числі вважав недоцільним визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Захисник адвокат ОСОБА_6 зазначила, що дійсно по зазначеному обвинуваченню немає іншого запобіжного заходу, а тому просила визначити обвинуваченим альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_11 підтримали позицію сторони захисту.

Вислухавши думку учасників процесу, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора про продовження строку запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 та ОСОБА_7 до розгляду кримінальної справи по суті на строк шістдесят днів, виходячи з наступного.

ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , кожен окремо, обвинувачуються у скоєнні тяжких злочинів, пов`язаних з незаконним обігом вибухових речовин, а також в особливо тяжкому злочині, передбаченому ч.2 ст.28 ч.2 ст.111 КК України, проти основ національної безпеки України, скоєного в умовах воєнного стану, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна і з врахуванням тяжкості пред`явленого обвинувачення, особистості обвинувачених, а також стадії процесу, реально існують обґрунтовані ризики, що вони зможуть переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити вчинене, а так само іншим чином будуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Суд вважає, що ризики, які враховувалися судом при обранні обвинуваченим запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою на цей час не зменшилися, залишаються реальними та продовжують існувати, враховуючи зміст пред`явленого останнім обвинувачення, а також тяжкість кримінального правопорушення, характер та обставини протиправного діяння, в якому вони обвинувачуються, їх особистості, що виправдовує тримання обвинувачених під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд, також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема про те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту та суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Крім того, ризик втечі має оцінюватися у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Також, суд враховує характер кримінального правопорушення, яке має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому та практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Також суд враховує, що наразі на території України введений воєнний стан, що суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень та якісно погіршує криміногенну обстановку.

На підставі викладеного суд, приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора і продовження застосування щодо обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

З урахуванням положень ст.ст. 182, 183 КПК України, тяжкості та обставин вчинення злочинів суд не вбачає підстав для задоволення клопотання сторони захисту та визначення обвинуваченим застави, як альтернативного запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32,34, 132, 176, 177, 178, 183, 194, 314 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Направити обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000132, відносно ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.28 ч.2 ст.111 КК України, ОСОБА_7 яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.263-1, ч.2 ст.28 ч.2 ст.111 КК України до Дніпровського апеляційного суду для визначення підсудності зазначеної справи та направлення її до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області в межах територіальної юрисдикції та розгляду клопотання сторони захисту про визначення підсудності.

Клопотання прокурора про продовження строку застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 задовольнити.

У задоволенні клопотання захисту про визначення обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави відмовити.

Продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 12 вересня 2025 року включно.

Продовжити застосування щодо обвинуваченої ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 12 вересня 2025 року включно.

Ухвала суду оскарженню не підлягає, на ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення в частині вирішення питань застосування запобіжного заходу.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3