Справа № 1-в/593/49/2025
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" травня 2025 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

в режимі відеоконференції прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бережани клопотання адвоката ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного йому вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 29 жовтня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_6 звернулася в Бережанський районний суд із клопотанням про умовно-дострокове звільнення від покарання засудженого ОСОБА_4 , який відбуває покарання у дисциплінарному батальйоні військової частини НОМЕР_1 , що знаходиться в АДРЕСА_1 .

У вказаному клопотанні адвокат зазначила, що 29 жовтня 2024 року вироком Херсонського міського суду Херсонської області у справі № 766/3044/24 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121КК України та призначено покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 1 року та 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 62 КК України ОСОБА_4 замінено призначене вироком покарання у виді 1 року та 6 місяців позбавлення волі на покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців строком 1рік та 6 місяців.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахується з 9 січня 2024 року - з дня затримання.

А так як ОСОБА_4 відбув 2/3 строку покарання та своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, тому у поданому клопотанні захисниця просила відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-достроково звільнити його від невідбутої частини покарання.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 та його адвокат ОСОБА_6 підтримали подане клопотання, просили його задоволити.

Представник військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 не погодився із вказаним клопотанням, вважає, що воно подане без належних на те підстав, однак щодо задоволення вказаного клопотання поклався на думку суду.

Прокурор заперечив проти задоволення даного клопотання так як вважає, що засуджений ОСОБА_4 своєю поведінкою не довів свого виправлення, адже він за час відбуття покарання жодного разу не заохочувався та по місцю відбуття покарання характеризувався лише посередньо.

Суд, вирішуючи подане захисником клопотання, детально вивчив матеріали особової справи засудженого та встановив наступне.

Вироком Херсонського міського суду Херсонської області у справі № 766/3044/24 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121КК України та призначено йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 1 року та 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 62 КК України ОСОБА_4 замінено призначене вироком покарання у виді 1-го року та 6-ти місяців позбавлення волі на покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців строком 1рік та 6 місяців.

Згідно вказаного вироку строк покарання засудженого ОСОБА_4 відраховується з 9 січня 2024 року, з дня затримання.

Із наданої характеристики безпосереднього командира видно, що ОСОБА_4 за час проходження служби у військовій частині НОМЕР_2 зарекомендував себе як не дисциплінований військовослужбовець, не здатний визначати головні напрямки в роботі та зосередити на ній свою увагу. В професійному відношенні не підготовлений.

ОСОБА_4 не раціонально використовує свій досвід, час та сили на виконання дорученої справи, в екстремальних ситуаціях орієнтується не правильно, не здатний приймати оптимальні рішення, схильний перекладати доручену справу на інших, власні інтереси ставить вище службових, на критику реагує в цілому об`єктивно, однак інколи може сприймати як особисту образу.

За характером впевнений в собі та своїх силах, однак не скромний, під час неформального спілкування може допускати деяку розкутість у вчинках відносно колег, виходячи за межі дозволеного, іноді допускає халатне ставлення до своїх службових обв`язків, що потребує постійного контролю за якістю їх виконання.

У спілкуванні проявляє себе нетактовно, не користується авторитетом серед особового складу.

Відповідно до наказу № 266 командира військової частина НОМЕР_1 від 26 грудня 2024 року ОСОБА_4 а 26 грудня 2024 року поміщено у дисциплінарний батальйон цієї військової частини для відбування покарання.

Із наданої характеристики безпосереднього командира видно, що солдат змінного складу 1-ї дисциплінарної роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , відбуваючи покарання у цій військовій частині, зарекомендував себе посередньо. До виконання своїх функціональних обов`язків ставиться добре. Самостійно працювати вміє, постійного контролю та допомоги з боку безпосередніх командирів не потребує.

На вказівки з боку безпосередніх та прямих начальників реагує вірно, до важливих порад прислуховується, але належні висновки робить не завжди.

Посередньо відноситься до вивчення військової справи, до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни готовий.

Виявляє повагу до командирів і старших за військовим званням, в колективі підтримує дружні відносини зі всіма військовослужбовцями змінного складу. Програму навчання в цілому засвоює, за предметами бойової підготовки має посередні навики.

За час перебування у дисциплінарному батальйоні він не заохочувався. Дисциплінарні стягнення не накладались.

Фізично розвинутий задовільно. В стройовому відношенні підтягнутий, правила носіння військової форми одягу не порушує, носить охайно. За характером спокійний, врівноважений, розсудливий. Солдат ОСОБА_4 , що відбуває покарання у дисциплінарному батальйоні військової частини НОМЕР_1 , поступово стає на шлях виправлення.

Допитаний в судовому засіданні командир 1-ї дисциплінарної роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 підтримав подану ним характеристику, пояснив, що оскільки засуджений ОСОБА_8 не проявляє жодної ініціативи, а тому не було підстав застосовувати до нього заохочення. ОСОБА_8 хоч не мав стягнень та по часу фактично відбув вже 2/3 строку покарання, однак, на його думку, він ще не став на шлях виправлення, а лише поступово стає, вважає, що ще немає підстав застосувати до нього умовно-дострокове звільнення, адже він своєю поведінкою не довів свого виправлення.

Заслухавши засудженого, його захисника, думку прокурора, представника військової частини НОМЕР_1 про можливість задоволення клопотання, дослідивши матеріали справи, взявши до уваги пояснення допитаного у якості свідка безпосереднього командира засудженого, суд прийшов до висновку, що клопотання є безпідставним на не підлягає до задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 81 Кримінального кодексу України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Таким чином, виходячи із норм ст.81 КК України суд вправі прийняти рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання за наявності двох обов`язкових умов: сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці, які в сукупності доводять виправлення засудженого.

Відбуття засудженим певної частини строку покарання не є підставою для обов`язкового звільнення засудженого від подальшого відбування покарання, оскільки це є лише правом, а не обов`язком суду, а засуджений повинен довести своє виправлення та перевиховання сумлінною поведінкою і ставленням до праці протягом всього періоду відбування ним покарання.

При цьому, сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. При застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про його попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків.

Згідно приписів ст. 9 КВК України засуджені зобов`язані: виконувати встановлені законодавством обов`язки громадян України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб; виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань; ввічливо ставитися до персоналу, інших осіб, які відвідують установи виконання покарань, а також до інших засуджених; з`являтися за викликом адміністрації органів і установ виконання покарань. Невиконання засудженими своїх обов`язків і встановлених законодавством вимог адміністрації органів і установ виконання покарань тягне за собою встановлену законом відповідальність.

А поскільки, відбуваючи покарання, ОСОБА_4 не мав ні заохочень, ні стягнень, на день подання клопотання характеризується посередньо, як такий що лише стає на шлях виправлення, однак твердо на шлях виправлення він ще не став, про що свідчать пояснення допитаного в судового засіданні його безпосереднього командира ОСОБА_9 , а тому суд, враховуючи зазначене, прийшов до висновку, що ОСОБА_4 своєю поведінкою та ставленням до праці ще не довів свого виправлення, тому він не може бути умовно -достроково звільненим.

Керуючись ст. 81 Кримінального кодексу України, ст. ст. 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_4 за ст. 81 КК України за вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 29 жовтня 2024 року залишити без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області протягом 7-ми діб.

Повний текст ухвали відповідно до ч.2 ст. 376 КПК України складено 30 травня 2025 року.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_1