Провадження № 1-кс/643/3535/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2025 слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0001852 від 21.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова 23.06.2025 надійшло вищезазначене клопотання прокурора про арешт майна.

В обґрунтування клопотання зазначено, що У провадженні слідчого ХРУП № 2 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001852 від 21.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого за ч. 1 ст. 289 КК України.

В ході досудового розслідування було встановлено, що 20.06.2025 до Харківського РУП № 2 ГУ НП в Харківській області надійшло повідомлення від ОСОБА_5 , про те, що невстановлена особа, шляхом вільного доступу, таємно заволоділа транспортним засобом марки «Musstang MT125-8» д/н НОМЕР_1 , червоного кольору, який знаходився на парковці біля ТРЦ «Французький бульвар» за адресою: м. Харків, вул. Ак. Павлова, 44Б.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 - мотоцикл «Musstang MT125-8» д/н НОМЕР_1 , червоного кольору, vin-код НОМЕР_3 , належить ОСОБА_5 .

21.06.2025 слідчим СВ ХРУП № 2 ГУ НП в Харківській області під час проведення огляду за адресою: м. Харків, вул. Шевченко, 26 був виявлений та вилучений транспортний засіб «Musstang MT125-8» д/н НОМЕР_1 , червоного кольору, vin-код НОМЕР_3 .

Приймаючи до уваги, що транспортний засіб «Musstang MT125-8» д/н НОМЕР_1 , червоного кольору, vin-код НОМЕР_3 буде використаний у кримінальному проваджені в якості речового доказу, та, враховуючи вищевикладене, з метою швидкого, повного та неупередженого розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, та збереження речових доказів, а також враховуючи, що зазначений транспортний засіб, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та є його безпосереднім об`єктом, з метою позбавлення можливості його знищення, псування, перетворення або переховування, та з метою збереження речових доказів у зазначеному кримінальному проваджені та відшкодування завданої потерпілому матеріальної шкоди, є підстави для накладення арешту.

Учасники провадження у судове засідання не з`явилися.

Підстав для визнання явки учасників провадження обов`язковою, слідчий суддя не вбачає, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України їх не прибуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно із ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, встановив таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням. Вказані обставини стороною обвинувачення доведені.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Оцінивши наведені стороною обвинувачення докази слідчий суддя доходить висновку про необхідність накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, є достатні підстави вважати, що вилучене майно зберегло у собі сліди вчиненого кримінального правопорушення чи інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з цим, для спростування або підтвердження доводів сторони обвинувачення, необхідним є проведення досудового розслідування, зокрема огляду вилученого майна та проведення відповідних судових експертиз, тощо.

Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки є ризик втрати цих речових доказів, що унеможливить встановленню істини по справі. Арешт майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, негативних наслідків арешту майна судом не встановлено.

Натомість, відмова у задоволенні клопотання про арешт майна може потягнути його безповоротну втрату.

Відтак, всі обставини проаналізовані та досліджені в сукупності, свідчать про можливість і необхідність накладення арешту на майно у цьому кримінальному провадженні з точки зору наявності передбачених законом підстав.

Керуючись ст. 98, 131, 132, 170 173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб «Musstang MT125-8» д/н НОМЕР_1 , червоного кольору, vin-код НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. АДРЕСА_1 тел. НОМЕР_4 , шляхом заборони відчуження та розпорядження.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_6