В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.05.2025 м. Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

та сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження за № 0000328 від 30.01.2025 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бортятин Мостиського району Львівської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 332 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 (далі - ОСОБА_4 ), достовірно знаючи про дію на всій території України правового режиму воєнного стану у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та забезпеченням оборони держави, підтриманням бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України, інших військових формувань, а також про наявність діючих обмежень на виїзд за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років, будучи з 09.09.2022 фізичною особою-підприємцем (РНОКПП НОМЕР_1 ) із основним видом економічної діяльності - 49.39 «Інший пасажирський наземний транспорт» та відповідно до наказу Укртрансбезпеки від 26 вересня 2022 року № 475 «Про прийняття рішень за результатами розгляду заяв здобувачів на отримання ліцензій», маючи чинну ліцензію з дозволеними видами робіт: внутрішні перевезення пасажирів, легковими автомобілями на замовлення; міжнародні перевезення вантажів вантажними автомобілями (крім перевезення небезпечних вантажів та небезпечних відходів), діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, організував та сприяв незаконному переправленню ОСОБА_5 (далі - ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , через державний кордон України, шляхом усунення перешкод за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 достовірно знаючи, що у ОСОБА_5 , відсутні законні підстави для виїзду за межі території України відповідно до обмежень щодо військовозобов`язаних громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, встановлених на підставі Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03 березня 2022 року № 2105-ІХ, яким оголошено проведення загальної мобілізації до Збройних Сил України, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, яким запроваджено правовий режим воєнного стану та під час дії якого обмежено конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 та п. 2 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27 січня 1995 року із змінами та доповненнями, маючи персональний доступ до електронного кабінету перевізника Єдиного комплексу інформаційних систем (системи «Шлях»), адміністратором якої є Державна служба України з безпеки на транспорті, ОСОБА_4 , перебуваючи на території Галицького району міста Львова, діючи умисно, усвідомлюючи, що жодних вантажних перевезень як суб`єкт господарської діяльності ОСОБА_5 не здійснює, 01 жовтня 2022 року вніс до системи «Шлях» особисті дані ОСОБА_5 як водія транспортного засобу з метою перетину ним державного кордону України, чим сприяв в усуненні перешкод вказаній особі в незаконному перетині державного кордону України під час дії правового режиму воєнного стану.

У подальшому, 01 жовтня 2022 року о 16 годині 35 хвилині ОСОБА_5 перетнув державний кордон України в напрямку Республіки Польща через пункт пропуску «Шегині», що у с. Шегині, Яворівського району, Львівської області на автомобілі марки «FIAT» д.н.з. НОМЕР_2 , та у встановлений законодавством строк (60 днів) на територію України не повернувся.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 332 КК України, а саме у сприянні незаконного переправлення осіб через державний кордон України шляхом усуненням перешкод.

Окрім цього, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, достовірно знаючи, що у ОСОБА_6 (далі - ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , відсутні законні підстави для виїзду за межі території України відповідно до обмежень щодо військовозобов`язаних громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, встановлених на підставі Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03 березня 2022 року» № 2105-ІХ, яким оголошено проведення загальної мобілізації до Збройних Сил України, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, яким запроваджено правовий режим воєнного стану та під час дії якого обмежено конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 та п. 2 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27 січня 1995 року із змінами та доповненнями, маючи персональний доступ до електронного кабінету перевізника Єдиного комплексу інформаційних систем (системи «Шлях»), адміністратором якої є Державна служба України з безпеки на транспорті, усвідомлюючи, що жодних вантажних перевезень як суб`єкт господарської діяльності він не здійснює, 04 жовтня 2022 року, перебуваючи на території Галицького району міста Львова, вніс до системи «Шлях» особисті дані ОСОБА_7 як водія транспортного засобу з метою перетину ним державного кордону України, чим сприяв в усуненні перешкод вказаній особі в перетині державного кордону України під час дії правового режиму воєнного стану.

У подальшому, 05 жовтня 2022 року о 21 годині 57 хвилині ОСОБА_7 перетнув державний кордон України в напрямку Республіки Польща через пункт пропуску «Угринів», що у с. Угринів, Шептицького району, Львівської області на автомобілі марки «VOLKSWAGEN» д.н.з. НОМЕР_3 , та у встановлений законодавством строк (60 днів) на територію України не повернувся.

Окрім цього, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, достовірно знаючи, що у ОСОБА_8 (далі - ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , відсутні законні підстави для виїзду за межі території України відповідно до обмежень щодо військовозобов`язаних громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, встановлених на підставі Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03 березня 2022 року» № 2105-ІХ, яким оголошено проведення загальної мобілізації до Збройних Сил України, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, яким запроваджено правовий режим воєнного стану та під час дії якого обмежено конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 та п. 2 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №57 від 27 січня 1995 року із змінами та доповненнями, маючи персональний доступ до електронного кабінету перевізника Єдиного комплексу інформаційних систем (системи «Шлях»), адміністратором якої є Державна служба України з безпеки на транспорті, усвідомлюючи, що жодних вантажних перевезень як суб`єкт господарської діяльності він не здійснює, 08 жовтня 2022 року, перебуваючи у Галицькому районі міста Львова, вніс до системи «Шлях» особисті дані ОСОБА_9 як водія транспортного засобу з метою перетину ним державного кордону України, чим сприяв в усуненні перешкод вказаній особі в перетині державного кордону України під час дії правового режиму воєнного стану.

У подальшому, 08 жовтня 2022 року о 17 годині 59 хвилині ОСОБА_8 перетнув державний кордон України в напрямку Республіки Польща через пункт пропуску «Шегині», що у с. Шегині, Яворівського району, Львівської області на автомобілі марки «FIAT» д.н.з. НОМЕР_2 , та у встановлений законодавством строк (60 днів) на територію України не повернувся.

Окрім цього, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, достовірно знаючи, що у ОСОБА_10 (далі - ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 , відсутні законні підстави для виїзду за межі території України відповідно до обмежень щодо військовозобов`язаних громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, встановлених на підставі Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03 березня 2022 року» № 2105-ІХ, яким оголошено проведення загальної мобілізації до Збройних Сил України, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, яким запроваджено правовий режим воєнного стану та під час дії якого обмежено конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 та п. 2 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №57 від 27 січня 1995 року із змінами та доповненнями, маючи персональний доступ до електронного кабінету перевізника Єдиного комплексу інформаційних систем (системи «Шлях»), адміністратором якої є Державна служба України з безпеки на транспорті, усвідомлюючи, що жодних вантажних перевезень як суб`єкт господарської діяльності він не здійснює, 14 жовтня 2022 року, перебуваючи в Галицькому районі міста Львова, вніс до системи «Шлях» особисті дані ОСОБА_10 як водія транспортного засобу з метою перетину ним державного кордону України, чим сприяв в усуненні перешкод вказаній особі в перетині державного кордону України під час дії правового режиму воєнного стану.

У подальшому, 15 жовтня 2022 року о 11 годині 44 хвилині ОСОБА_10 перетнув державний кордон України в напрямку Республіки Польща через пункт пропуску «Угринів», що у с. Угринів, Шептицького району, Львівської області на автомобілі марки «VOLKSWAGEN» д.н.з. НОМЕР_4 , та у встановлений законодавством строк (60 днів) на територію України не повернувся.

Окрім цього, ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, достовірно знаючи, що у ОСОБА_11 (далі - ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_5 , відсутні законні підстави для виїзду за межі території України відповідно до обмежень щодо військовозобов`язаних громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, встановлених на підставі Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03 березня 2022 року» № 2105-ІХ, яким оголошено проведення загальної мобілізації до Збройних Сил України, Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, яким запроваджено правовий режим воєнного стану та під час дії якого обмежено конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 та п. 2 «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №57 від 27 січня 1995 року із змінами та доповненнями, маючи персональний доступ до електронного кабінету перевізника Єдиного комплексу інформаційних систем (системи «Шлях»), адміністратором якої є Державна служба України з безпеки на транспорті, усвідомлюючи, що жодних вантажних перевезень як суб`єкт господарської діяльності він не здійснює, 17 грудня 2022 року, перебуваючи в Галицькому районі міста Львова, вніс до системи «Шлях» особисті дані ОСОБА_11 як водія транспортного засобу з метою перетину ним державного кордону України, чим сприяв в усуненні перешкод вказаній особі в перетині державного кордону України під час дії правового режиму воєнного стану.

У подальшому, 19 грудня 2022 року о 18 годині 57 хвилині ОСОБА_11 перетнув державний кордон України в напрямку Республіки Польща через пункт пропуску «Шегині - Медика», що у с. Шегині, Яворівського району, Львівської області на автомобілі «RENAULT» д.н.з. НОМЕР_5 , та у встановлений законодавством строк (60 днів) на територію України не повернувся.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332 КК України, а саме у сприянні незаконного переправлення осіб через державний кордон України шляхом усуненням перешкод, вчиненому повторно.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у ході судового розгляду справи, свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 332 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини, які викладені в обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо його не карати та не позбавляти волі, вказавши, що повністю усвідомив протиправність своїх дій.

Обвинувачений та прокурор у судовому засіданні не заперечували фактичних обставин кримінального провадження і не заперечили проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

При цьому, суд встановив, що усі учасники судового провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження і немає сумнівів у добровільності їхніх позиції.

У зв`язку з викладеним, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Також, з урахуванням викладеного, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу.

Окрім того, суд роз`яснив учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1, 2 ст.332 КК України доведена. Його дії орган досудового розслідування правильно кваліфікував за ч. 1 ст. 332 КК України, так як він, вчинив незаконне переправлення осіб через державний кордон України та сприяв незаконному переправленню осіб через державний кордон України шляхом усунення перешкод. Також дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 2 ст.332 КК України, оскільки він своїми діями повторно вчинив незаконне переправлення осіб через державний кордон України та сприяв незаконному переправленню осіб через державний кордон України шляхом усунення перешкод.

При обранні виду покарання обвинуваченому по цій справі, суд суворо дотримується принципів законності, справедливості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів та враховує обставини кримінального правопорушення, його наслідки, характер інкримінованого кримінального правопорушення, ступінь його тяжкості, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 66 КК України, визнає:

- щире каяття, яке полягало у визнанні своєї провини та наданні правдивих показань, у критичному ставленні до своїх дій, висловлення жалю з приводу вчиненого, вибаченні, засудженні свого вчинку та готовності нести відповідальність, що виглядало перед судом досить переконливо;

- активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, яке полягало у повідомленні органу досудового розслідування та суду усіх суттєвих обставин щодо вчинення нею кримінального правопорушення зі самого початку досудового розслідування злочину.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд не встановив.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому за вчинення кримінальних правопорушень суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, що згідно із ст. 12 КК України є нетяжким та тяжким злочинами відповідно, наслідки та обставини вчинених злочинів, особу винного, його вік, матеріальний стан, позитивну характеристику за місцем проживання, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей, відсутність відомостей про перебування його на обліку у лікарів нарколога та психіатра, а тому, суд дійшов до висновку про необхідність обрання обвинуваченому покарання у межах санкції статті 332 ч. 1 КК України та у межах санкції статті 332 ч.2 КК України, у виді позбавлення волі, з позбавленням права займатися певною діяльністю, а саме вносити відомості відносно осіб у систему «Шлях», з урахуванням вимог ч. 1 ст. 70 КК України, що є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для попередження вчинення ним нових злочинів.

Водночас, беручи до уваги наведене вище, а саме ступінь тяжкості та обставини вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого, який щиро покаявся у скоєному, що свідчить про надання обвинуваченим критичної оцінки своїм діям, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 положення ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки, на думку суду, його виправлення можливе без реального відбування покарання, встановивши іспитовий строк, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу слід залишити особисте зобов`язання.

Долю речових доказів по справі належить вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Згідно п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).

Належний ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Iphone 7» підлягає конфіскації як безпосереднє знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст.100, 174, 368,370,374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

1. ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1, 2 ст. 332 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 332 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

- за ч. 2 ст. 332 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права займатися певною діяльністю, а саме вносити відомості відносно осіб у систему «Шлях» строком на 1 (один) рік.

2. На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права займатися певною діяльністю, а саме вносити відомості відносно осіб у систему «Шлях» строком на 1 (один) рік.

3. Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробовуванням строком на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить новий злочин і виконає покладені на нього судом обов`язки.

4. Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

5. Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити особисте зобов`язання.

6. Речові докази:

- мобільний телефон марки «Iphone 12 Pro» - повернути володільцю ОСОБА_4 ;

- мобільний телефон марки «Iphone 7» - конфіскувати на підставі п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 349 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити учасникам кримінального провадження після його оголошення.

Суддя ОСОБА_12