Справа № 314/2414/25
Провадження № 1-кп/314/788/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2025 року м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Вільнянськ кримінальне провадження №0000065 від 23.01.2025 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вільнянського районного суду Запорізької області перебуває кримінальне провадження №0000065 від 23.01.2025 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України

До суду надійшла заява обвинуваченої ОСОБА_3 про скасування арешту майна.

Заява обґрунтована тим, що ухвалою слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 24.01.2025 накладено арешт на майно автомобіль «Hyundai Accent» реєстраційний номер НОМЕР_1 . Обвинувачена ОСОБА_3 посилається на те, що відпала необхідність дії арешту у зв`язку з тим, що з автомобілем проведені усі необхідні судові експертизи.

В судовому засіданні прокурор відносно задоволення заяви заперечував, посилаючись на обставину того, що транспортний засіб за кримінальним провадженням є речовим доказом, заява про скасування арешту майна є передчасною, оскільки за кримінальним провадженням не досліджено докази, доля речових доказів вирішується за наслідками розгляду кримінального провадження, в порядку визначеному ст.100 КПК України.

Обвинувачена підтримала заяву про скасування арешту майна.

Потерпілий в судовому засіданні не заперечував проти скасування арешту майна.

Суддя, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За визначенням ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України арешт майна відноситься до заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

За вимогами ч.1 ст.368 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання, зокрема, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами.

Згідно з ч.9 ст.100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

З урахуванням обставин того, що транспортний засіб, визначений у заяві про скасування арешту майна є речовим доказом за кримінальним провадження, судовий розгляд кримінального провадження триває, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про скасування арешту майна.

Керуючись ст.ст.2, 7, 9, 131, 132, 170-175 КПК України, суд

постановив:

В задоволенні заяви про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

28.08.2025