Провадження № 1-кс/344/6197/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС П`ятого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу вигляді застави у межах кримінального провадження № 0000617 від 13.08.2025 відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

ВСТАНОВИЛА :

Слідчий ОСОБА_6 звернувся з клопотанням, що погоджено прокурором ОСОБА_7 , в якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560 грн. В обґрунтування клопотання зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», 24.02.2022 ОСОБА_4 призваний на військову службу до лав Збройних Сил України.

В подальшому, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (по особовому складу) від 28.04.2024 №23-РС солдата ОСОБА_4 призначено на посаду інструктора мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 та, відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 (по стройовій частині) від 01.05.2023 №121 останній справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Так, 09.08.2025, приблизно з 06 год 00 хв ОСОБА_4 спільно із оператором групи військового обліку сержантів і солдатів запасу ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_8 , а також спільно із начальником СРПП Надвірнянського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_9 поліцейським офіцером громади Надвірнянського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_10 здійснювали заходи з оповіщення громадян в порядку Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

В подальшому, 09.08.2025, приблизно о 11 год 00 хв, перебуваючи на вулиці Грушевського у селі Назавизів Надвірнянського району Івано-Франківської області поблизу магазину «Синєвір» ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виявлено громадянина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який рухався на велосипеді.

Під час перевірки вказаного громадянина військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_6 , а також працівниками поліції було встановлено, що останній є порушником правил військового обліку, у зв`язку із чим останнього в порядку ст. 259 Кодексу України про адміністративні правопорушення доставлено до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_7 , що за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому, 09.08.2025, приблизно о 11 год 30 хв між ОСОБА_11 , ОСОБА_4 та іншими військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_6 , які перебували у вищевказаному приміщенні, виник словесний конфлікт у зв`язку непогодженням ОСОБА_11 із діями військовослужбовців та працівників поліції, які проводили стосовно нього мобілізаційні заходи.

В цей час у ОСОБА_4 з метою залякування потерпілого ОСОБА_11 виник злочинний умисел на заподіяння йому тілесних ушкоджень.

Так, 09.08.2025, близько 12 год 00 хв, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний намір, перебуваючи на ганку приміщення ІНФОРМАЦІЯ_6 , що за адресою: АДРЕСА_1 , під словесного конфлікту із ОСОБА_11 , маючи на меті спричинити останньому тілесні ушкодження, для його залякування та психологічного подавлення з тим, щоб останній перестав чинити опір проведенню мобілізаційних заходів щодо нього,діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс ОСОБА_11 один удар лівою рукою в ділянку задньої поверхні грудної клітки справа.

Своїми злочинними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітки та її органів з переломом дев`ятого ребра справа, підплевральними гематомами, пневмотораксом, синцем на задній поверхні грудної клітки справа, що викликало необхідність проведення операцій: «Ендоскопічної декортикації легені справа, дренування за Бюлау», які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КК України тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, з метою залякування потерпілого.

05.09.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними доказами, а саме: заявою ОСОБА_11 про кримінальне правопорушення від 12.08.2025; матеріалами Надвірнянського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області, зареєстрованими в ІТС ІПНП №13718 від 12.08.2025; протоколами допиту свідка ОСОБА_9 від 13.08.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 13.08.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 13.08.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 13.08.2025; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 13.08.2025; висновком судово-медичної експертизи від 20.08.2025 №342, іншими матеріалами кримінального провадження.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1. Переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Злочин, який інкримінується ОСОБА_4 , тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Також ОСОБА_4 має всі можливості для залишення місця проживання та переховування від органу досудового розслідування та, в подальшому, від суду тривалий час, в тому числі й шляхом незаконного залишення території України.

Вищевказані обставини, дають підстави вважати, що ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та має реальні можливості покинути місце проживання в невідомому напрямку.

2. Незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні.

ОСОБА_4 у силу того, що обіймає посаду в ІНФОРМАЦІЯ_6 , безпосередньо контактує із військовослужбовцями територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в тому числі й тими, є свідками у даному кримінальному провадженні, з огляду на що,без обрання йому запобіжного заходу під час досудового розслідування та покладення відповідних обов`язків, матиме можливість незаконно впливати на них з метою зміни та надання вигідних для нього показань.

Крім цього, використовуючи свій авторитет, та службове становище і зв`язки, ОСОБА_4 без обрання йому запобіжного заходу матиме можливість незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_11 з метою зміни наданих ним раніше показань, в тому числі з погрозою мобілізації.

Також ОСОБА_4 може впливати на свідків та потерпілого шляхом їхнього підкупу.

Це створює загрозу подальшого тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань, або відмови від надання таких.

3. Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Без обрання запобіжного заходу у виді застави та покладення на нього відповідних процесуальних обов`язків ОСОБА_4 , враховуючи насильницький характер вчиненого ним злочину,може вчиняти кримінальні правопорушення щодо свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, пов`язані із погрозами заподіяння шкоди або заподіянням шкоди їхньому життю, здоров`ю чи майну. Крім цього, ОСОБА_4 , як військовослужбовець, в умовах воєнного стану має безперешкодний доступ до вогнепальної зброї.

Також, у випадку переховування від органу досудового розслідування та суду ОСОБА_4 може самовільно залишити місце служби, чим вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ст. 407 КК України.

Враховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , дані про особу підозрюваного, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобігання наведеним у клопотанні ризикам до ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді застави.

Сторона обвинувачення вважає, що на відміну від інших більш м`яких запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання чи особистої поруки, застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави зможе запобігти зазначеним ризикам та забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Необхідність визначення розміру застави саме у такому розмірі обґрунтовується тим, що діюче кримінальне процесуальне законодавство не встановлює обов`язку розкривати джерело походження коштів для сплати застави, або така застава може бути внесена за підозрюваного іншими особами.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання.

Захисник заперечив відносно задоволення клопотання про визначення застави у зазначеному прокурором розміру вказавши, що ризики зазначені у клопотанні можна забезпечити запобіжним заходом у вигляді особистого зобов`язання. Просила врахувати, що його підзахисний раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, є учасником бойових дій, нагороджений відзнакою «За бойову звитягу», грамотами, позитивно характеризується за місцем роботи. Крім того має міцні соціальні зв`язки, одружений, на його утриманні перебуває дружина та малолітня дитина. Просила відмовити у задоволенні клопотання, обрати до підзахисного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний підтримав думку свого захисника. Також повідомив, що жодним чином не має на меті ухилятися від слідства, суду.

Дослідивши матеріали, заслухавши думку сторін кримінального провадження, вважаю, що клопотання слід задоволити.

П`ятим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000617 від 13.08.2025, у якому ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КК України.

05.09.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КК України, а саме в тому, що він підозрюється в умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але такому, що спричинило тривалий розлад здоров`я, з метою залякування потерпілого.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: (1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; (2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; (3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора (частини 3, 4 ст. 176 КПК України).

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: (1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; (2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; (3) незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; (4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; (5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Також, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: (1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; (2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; (3) вік та стан здоров`я підозрюваного; (4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; (5) наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; (6) репутацію підозрюваного; (7) майновий стан підозрюваного; (8) наявність судимостей у підозрюваного; (9) дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; (10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; (11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; (12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї (ст. 178 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказують детектив та прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: (1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; (2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; (3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; (4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; (5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; (6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; (7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; (8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; (9) носити електронний засіб контролю (ч. 5 ст. 194 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Відповідно до частин 2, 4, 5 цієї ж статті застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Слідча суддя зауважує, що КПК України не встановлює критеріїв визначення обґрунтованості підозри. Однак кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) (ч. 5 ст. 9 КПК України).

3.5.У практиці останнього «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), від 21.04.2011, заява №42310/04, п. 175).

3.6.Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v. The United Kingdom), від 28.10.1994, заява № 14310/88, п. 55).

3.7.Тобто, стандарт «обґрунтована підозра», який використовується на стадії вирішення питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, є значно нижчим, аніж на стадії вирішення судом питання про винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення після отримання обвинувального акта. Адже обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (рішення ЄСПЛ у справі «Мерабішвілі проти Грузії» (Merabishvili v. Georgia) від 28.11.2017, заява №72508/13, п. 184).

Отже, під час перевірки, чи наявна обґрунтована підозра вчинення ОСОБА_14 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України, слідчий суддя з`ясовує, чи наявні факти або інформація, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа, про яку йдеться, своїми діями могла вчинити кримінальне правопорушення, а також, чи такі виправдовують подальше розслідування.

Так, обґрунтованість підозри підтверджується документами, долученими до клопотання, зокрема, копіями : заяви ОСОБА_11 від 12.08.2025; протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію ОСОБА_11 від 12.08.2025, протоколами допиту свідка ОСОБА_9 від 13.08.2025; протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 13.08.2025; протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 13.08.2025; протоколу допиту свідка ОСОБА_13 від 13.08.2025; протоколу допиту потерпілого ОСОБА_11 від 13.08.2025; висновку судово-медичної експертизи від 20.08.2025 №342.

Дані, що містяться у наданих слідчій судді копіях матеріалів кримінального провадження можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_4 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КК України, та виправдовують подальше розслідування та забезпечення такого відповідним заходом забезпечення кримінального провадження.

Отже, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні наведеного.

Слідча суддя зауважує, що відповідно до КПК України метою запобіжного заходу є необхідність попередити виникнення ризиків, а не застосувати запобіжний захід за наслідками вчинення підозрюваним відповідних дій. З огляду на викладене, той чи інший ризик слід вважати наявним за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення підозрюваним таких спроб. Водночас, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Так, ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду підтверджується тим, що ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та має реальні можливості покинути місце проживання в невідомому напрямку.

Також, слідчий суддя приймає до уваги, що існує ризик незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні.

Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_4 у силу того, що обіймає посаду в ІНФОРМАЦІЯ_6 , безпосередньо контактує із військовослужбовцями територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в тому числі й тими, є свідками у даному кримінальному провадженні, з огляду на що,без обрання йому запобіжного заходу під час досудового розслідування та покладення відповідних обов`язків, матиме можливість незаконно впливати на них з метою зміни та надання вигідних для нього показань. Крім цього, використовуючи свій авторитет, та службове становище і зв`язки, ОСОБА_4 без обрання йому запобіжного заходу матиме можливість незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_11 з метою зміни наданих ним раніше показань, в тому числі з погрозою мобілізації. Також ОСОБА_4 може впливати на свідків та потерпілого шляхом їхнього підкупу.

Також, слідчий суддя приймає до уваги, що існує ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідча суддя враховує, що дії, які інкримінуються підозрюваному підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України, тобто є кримінально караним. Описана у клопотанні та повідомленні про підозру фабула кримінального правопорушення у сукупності з наданими стороною обвинувачення матеріалами досудового розслідування вказують на наявність вагомих доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з такими кримінальними правопорушеннями.

Також покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, пов`язане із покаранням у вигляді позбавлення волі від трьох до п`яти років.

Слідчою суддею встановлено, що підозрюваний раніше не судимий, доказів притягнення до кримінальної відповідальності в іншому кримінальному провадженні у розпорядженні слідчої судді немає.

Окрім того, слід взяти до уваги, що підозрюваний має неповнолітнього сина, одружений.

У судовому засіданні підозрюваний, повідомив, що отримує дохід, займає посаду інструктора мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 , загальна сума доходу за період березень-серпень 2025 року становить 184 244,83 грн. та надав відповідну довідку.

З урахуванням встановлених під час розгляду клопотання слідчого обставин, запобігти встановленим ризикам, можливо шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави.

Враховуючи ступінь ймовірності настання ризиків, запобігти їм можливо саме за допомогою застави.

Оцінюючи ж можливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, слідча суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, а саме домашній арешт, особиста порука та особисте зобов`язання, не зможуть запобігти визначеним ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. Адже, у випадку їх застосування відсутні будь-які стримуючі стимули від неналежного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Щодо розміру застави.

За змістом приписів ч. 4 ст. 182 КПК України при визначенні розміру застави слідча суддя зобов`язана врахувати:

-обставини кримінального правопорушення;

-майновий та сімейний стан підозрюваного, інші дані про його особу;

-встановлені ризики, визначені ст. 177 КПК України;

-можливість достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків;

-те, що такий розмір не може бути завідомо непомірним для підозрюваного.

Європейський суд з прав людини вважає, що розмір застави має оцінюватись, з огляду на, з-поміж іншого, ступінь вірогідності того, що перспектива втрати застави або вжиття заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі» («Гафа проти Мальти» (Gafa v. Malta) від 22.05.2018, заява № 54335/14, § 70; «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28.09.2010, заява № 12050/04, § 78).

Водночас, підозрюваного, якого судові органи готові відпустити під заставу, повинен надати вірну інформацію, яку за необхідності можливо перевірити, щодо суми застави, яка може бути призначена (рішення у справах «Іванчук проти Польщі» (Ivanchuk v. Poland) від 15 листопада 2001 року, заява № 25196/94, § 66; «Тошев проти Болгарії» (Toshev v. Bulgaria) від 10 серпня 2006 року, заява № 56308/00, § 68).

Проте, виходячи із встановлених під час розгляду цього клопотання обставин, слідча суддя переконана, що розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки. З іншого боку, розмір застави не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов застави, це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке перетворилося б на безальтернативне.

Слідча суддя переконана, що застава застосовується у першу чергу задля належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Водночас, враховує, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину.

При визначенні розміру застави слідча суддя також бере до уваги обставини ймовірного вчинення кримінального правопорушення, встановлені ризики, в сукупності з майновим станом підозрюваного, особистими даними, про які уже вище зазначалось.

Водночас, слідча суддя також враховує, що застава може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною та/або юридичною особою (заставодавцем), що передбачено ч. 2 ст. 182 КПК України.

Частиною 5 ст. 182 КПК України визначено, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні не тяжкого злочину визначається у межах від 1 до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Під час розгляду даного клопотання, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини та вимоги ч.4 ст.182 КПК України, що розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків передбачених ст.177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

З урахуванням обстави скоєння злочину та враховуючи характеризуючи дані особи підозрюваного, його майнового та сімейного стану, наявність постійного місця проживання, відсутність судимостей, клопотання слід задоволити та застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На переконання слідчої судді, такий розмір застави з огляду на вищевикладене не є завідомо непомірним для підозрюваного та разом з покладеними на нього обов`язками, забезпечуватиме належну процесуальну поведінку та запобігатиме існуючим ризикам.

Щодо покладення обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 183 КПК України в ухвалі слідчого судді зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

З огляду на встановлені ризики, обставини, викладені в повідомленій підозрі та дані матеріалів клопотання, на підозрюваного слід покласти також обов`язки, об`єктивна необхідність у яких доведена прокурором, на строк два місяці тобто, до 04.11.2025 включно, а саме: не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця служби; утримуватися від спілкування з потерпілим ОСОБА_11 , свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання компетентними органами свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З огляду на встановлені у цій ухвалі обставини, а також обставини, викладені у повідомленні про підозру, зазначені обов`язки, у разі внесення застави, покладаються на підозрюваного строком на два місяці (ч. 7 ст. 194 КПК України). Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються (ч. 7 ст. 194 КПК України).

З огляду на викладене, слідча суддя дійшла висновку про часткове задоволення клопотання.

Водночас, слідча суддя не вважає за необхідне надавати окремо детальні відповіді на ряд інших доводів сторони захисту, з огляду на позицію ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» (Pronina v. Ukraine), заява № 63566/00, 18 липня 2006 року, оскільки вони не мають суттєвого значення для вирішення питань цього розгляду.

Також, слід роз`яснити, що відповідно до ч. 6 ст. 182 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, який не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193-194, 196, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задоволити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 ( шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят ) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду (одержувач: ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код: 26289647, банк: ДКСУ України, м. Київ, МФО: 820172, р/р: UA158 201 720 355 259 002 000 002 265), не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора, та, у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти наступні обов`язки на строк до 04 листопада 2025 року включно, в межах строку досудового розслідування;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця служби;

- утримуватися від спілкування з потерпілим ОСОБА_11 , свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання компетентними органами свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді діє до 04 листопада 2025 року включно, та підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого в ОВС П`ятого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали - 09 вересня 2025 року.

Слідчий суддя

Івано-Франківського міського суду ОСОБА_1