Справа № 344/57/25
Провадження № 1-кп/344/12/25
У Х В А Л А

10 вересня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши під час підготовчого судового засідання в режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

У провадження Івано-Франківського міського суду знаходиться обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України.

Захисник ОСОБА_6 подав клопотання про повернення застави, оскільки даний запобіжний засіб гарантував належну поведінку його підзахисного на етапі досудового розслідування, строк дії ухвали закінчився. Додав, що кошти, які були внесені заставодавцем позичені та його підзахисний перебуває у скрутному матеріальному становищі.

Обвинувачений підтримав думку захисника.

Прокурор ОСОБА_3 просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки воно є передчасним. Зазначає, що відповідно до КПК України, застава є безстроковим запобіжним заходом, та питання про її повернення вирішується вироком.

Прокурор ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні такого клопотання, оскільки воно передчасне.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов за необхідне такого висновку.

Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується особа.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особами кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Виходячи зі змісту ч. 3 ст. 182 КПК України на заставодавця покладаються обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом.

При обранні запобіжного заходу ОСОБА_5 слідчим суддею відповідно до вимог ст. 183 КПК України було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави. Оскільки застава була сплачена, підозрюваний був звільнений з під варти, тобто згідно з ч. 4 ст. 202 КПК України, ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Діючим КПК України передбачено, що запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою та домашній арешт визначаються судом на строк не більше 60 днів, щодо інших видів запобіжного заходу таких строків не зазначено. Окрім того, сутність застави полягає в тому, що вона виконує забезпечувальну функцію до закінчення судового розгляду і являється «стимулом» для належної поведінки особи, що притягається до кримінальної відповідальності, однак не засуджена.

Вимоги клопотання про повернення застави є такими, які суперечать меті застосування запобіжного заходу, а на даний час меті застави. Тому дія запобіжного заходу у вигляді застави не припинилась, діє як захід забезпечення запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду та виконання процесуальних обов`язків, належної процесуальної поведінки обвинуваченого. Отже, твердження захисника, що запобіжний захід - застава припинив свою дію у зв`язку із закінченням строку дії запобіжного заходу тримання під вартою, на який його було обрано, і тому заставу слід повернути, суперечить положенням кримінального процесуального Закону.

З урахуванням викладеного, з огляду на те, судовий розгляд кримінального провадження триває, дія запобіжного заходу у вигляді застави не припинилася, суд приходить до висновку про відсутність підстав для повернення застави заставодавцеві.

Ураховуючи наведене, в задоволенні клопотання захисника слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 177, 182, 202, 331 КПК України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 щодо повернення застави заставодавцю у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 365 КК України - відмовити

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 10 вересня 2025 року.

Головуюча суддя ОСОБА_7