Справа № 606/411/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2025 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000040, внесеного 03.03.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Вербівці Теребовлянського району Тернопільської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, одруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Теребовля зазначене кримінальне провадження,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , в другій половині 2017 року, точної дати, часу та місця досудовим розслідуванням не встановлено, з метою отримати та використовувати посвідчення водія, тобто офіційний документ, який надає право на керування транспортним засобом, всупереч установленому порядку отримання посвідчення водія, яке відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 №340 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуск громадян до керування транспортними засобами», відповідно до вимог якого посвідчення водія видається установою, яка має право видавати такі документи, за не встановлених досудовим розслідуванням обставин, придбав підроблений офіційний документ посвідчення водія на його ім`я серії НОМЕР_1 від 25.11.2017, яке після отримання ОСОБА_3 розпочав зберігати при собі з метою його подальшого використання.

Надалі, 02.03.2025, близько 13 год 20 хв., ОСОБА_3 , маючи при собі вказаний підроблений документ посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 25.11.2017 заповнене на його ім`я, перебуваючи за кермом транспортного засобу автомобіля марки «ВАЗ-2104» р.н. НОМЕР_2 та рухаючись автодорогою сполученням м. Теребовля с. Зеленче Тернопільського району Тернопільської області, на виїзді з м. Теребовля в сторону с. Зеленче був зупинений поліцейськими ВП №3 (м.Теребовля) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області за порушення ПДР України та на законну вимогу поліцейських щодо надання документів на транспортний засіб та посвідчення водія, на підставі яких він керує транспортним засобом, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 25.11.2017, заповнене на його ім`я, є підробленим, усвідомлюючи свої протиправні дії, для посвідчення своєї особи та спеціального статусу у частині підтвердження права на керування транспортними засобами, використав, а саме пред`явив та надав для перевірки поліцейським завідомо підроблений документ посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 25.11.2017, заповнене на ім`я ОСОБА_3 , бланк якого виготовлений не на підприємстві, яке повинно здійснювати їх випуск.

Таким чином, ОСОБА_3 свідомо використав завідомо підроблений документ, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні описаного в обвинувальному акті кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив факт використання ним підробленого посвідчення водія на його ім`я, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих під час досудового розслідування, при цьому показав, що щиро розкаюється у вчиненні кримінального правопорушення, не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 вчинив за обставин, викладених у обвинувальному акті, кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, у відповідності до вимог статті 65 КК України, враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно статті 12 КК України відноситься до кримінальних проступків.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до статті 67 КК України судом не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого згідно статті 66 КК України є щире каяття.

Відповідно до вимог, визначених у статтях 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом враховується, особа винного, його вік, стан здоров`я, а також те, що такий, вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, позитивно характеризується за місцем свого проживання, здійснює догляд за інвалідом 1 групи ОСОБА_5 , на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, його поведінку після вчиненого кримінального правопорушення.

Враховуючи наведене, керуючись принципами індивідуалізації покарання, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді штрафу.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення судової технічної експертизи документів від 06.03.2025 № СЕ-19/120-25/2741-ДД в сумі 2387,70 грн, які суд вважає слід стягнути з ОСОБА_3 в користь держави, оскільки вони виникли у зв`язку із проведенням експертиз в межах даного кримінального провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, а тому суд вважає за необхідне скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 04.03.2025.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

Керуючись статтями 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу розміром 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Процесуальні витрати за проведення експертизи на суму 2387 (дві тисячі триста вісімдесят сім) грн 70 коп. стягнути з ОСОБА_3 в користь держави.

Накладений ухвалою слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 04.03.2025 арешт на бланк посвідчення водія НОМЕР_1 виданий на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 - скасувати після набрання вироком суду законної сили.

Речовий доказ у провадженні: бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який упаковано в сейф пакет PSP 2207802 та зберігається при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження №0000040 від 03.03.2025.

На вирок може бути подано апеляцію до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1