Справа № 629/1928/25
Провадження № 1-кс/629/719/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2025 року слідчий суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у залі суду в м. Лозова клопотанням адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_4 ,-

у с т а н о в и в :

До суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , в якому адвокат вказує на те, що повідомлення про підозру не містить ознак обґрунтованості, оскільки ґрунтується на припущеннях, домислах, спотворених, не об`єктивних даних з ознаками фальсифікації. Підозра не обґрунтована, не формульована, не зрозуміла та не конкретна, має ознаки фальсифікації, та порушує право на захист. ОСОБА_4 не вчиняв жодних заборонених законом хуліганських дій, поліцейські не мали права і підстав їх припиняти. Обґрунтування раніше наведеними в клопотанні слідчого доказами є незаконним. Докази є недопустимими, оскільки проведені поліцією до внесення даних до ЄРДР (що відбулося лише о 20-01 19.03.2025р.) та без отримання повноважень слідчими та іншими особами які діяли на місці пригоди. ОСОБА_4 більше 10 років проживає сім`єю з цивільною дружиною ОСОБА_6 , з якою у них двоє неповнолітніх дітей- ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти записані на матір, але ОСОБА_4 є біологічним батьком дітей. Дитина - Євген має інвалідність і потребує постійної реабілітації та догляду. ОСОБА_4 також має хвороби, але сумлінно виконує батьківські обов`язки. Його характеризують як працьовитого та сумлінного працівника, який утримував сім ю, вів господарство, забезпечував достаток в сім`ї, виховував дітей, допомагав матері, яка перенесла 2 інсульти та потребує допомоги сина. Не конфліктний, чуйний, психічно урівноважений, має соціальні зв`язки, підтримує дружні стосунки з друзями та колегами по роботі. ОСОБА_4 - порядний син та турботливий батько, чоловік. З 2013 року весь час працював на пункті прийому металу (без офіційного оформлення), гарно заробляв і є єдиним годувальником сім`ї, дітей та дружини, помічником хворої матері, оскільки ОСОБА_9 з поважних причин не працює. Також ОСОБА_4 постійно допомагає донатами ЗСУ. Без матеріальної допомоги ОСОБА_4 сім я приречена на зубожіння. Просив, відповідно до вимог смт. 87 КПК - надати оцінку незаконності дій поліції до внесення даних до ЄРДР, при затриманні ОСОБА_4 , при обшуку в квартирі, щодо неконкретності та незрозумілості змісту підозри, що порушує право на захист, щодо порушень з першої хвилини розслідування презумпції невинуватості у вигляді категоричних стверджень в проц.документах про вчинення ОСОБА_4 злочину (правопорушення), та позбавлення ОСОБА_4 права на належну правову процедуру (ст.2,9КПК) у вигляді повного, об`єктивного, всебічного та неупередженого розслідування з тим, щоб жоден невинуватий не був обвинувачений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу; дослідити в судовому засіданні та надати оцінку долученим поясненням ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 та ін. Документам, що характеризують особу ОСОБА_4 , його сімейний стан, стан здоров`я, соціальні зв`язки, тощо; допитати в судовому засіданні свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 щодо даних, які характеризуть особу ОСОБА_4 . Просив змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.

В судовому засіданні захисник підтримав подане клопотання.

Підозрюваний підтримав клопотання.

Прокурор заперечував щодо задоволення клопотання, зазначив, що стороною захисту не вказано про зменшення ризиків, передбачених КПК.

За клопотанням сторони захисту в судовому засіданні були допитані у якості свідків ОСОБА_6 , яка перебуває у цивільному шлюбі з підозрюваним, ОСОБА_13 , який є сусідом підозрюваного, ОСОБА_12 , який є братом підозрюваного, ОСОБА_11 , яка є матір`ю підозрюваного, ОСОБА_10 , який знає сім`ю ОСОБА_14 , які надали позитивну характеристику підозрюваному ОСОБА_4 , вказали, що ОСОБА_4 має двох дітей, яких виховує та утримує. Свідок ОСОБА_6 зазначила, що 19.03.2025 близька 17 годин прибула на місце події, де повідомила поліцейських про те, що пістолет, який був у ОСОБА_4 , є стартовим і не створює небузпеки.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, суд доходить до такого.

Судом встановлено, що в провадженні СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000368 від 19.03.2025.

В рамках даного провадженні складено та вручено повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого належить до загальних засад кримінального провадження, і згідно з частиною 1 статті 24 КПК України гарантується кожному в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Водночас гарантіями законності процесуальних дій та/або рішень органів досудового розслідування й суду є не лише можливість їх окремого оскарження, а й низка інших визначених кримінальним процесуальним законом механізмів право підозрюваного, обвинуваченого й інших визначених у КПК України осіб брати участь у проведенні слідчих дій, висловлювати зауваження, заперечення щодо порядку їх здійснення (пункти 9,10 частини 3 статті 42 КПК України), а під час судового розгляду кримінального провадження по суті заявляти клопотання про визнання недопустимими доказів, одержаних з порушенням установленого законом порядку (частина 3 статті 89 КПК України).

Обшук житла чи іншого володіння особи становить втручання в її право на повагу до свого житла, передбачене частиною 1 статті 8 Конвенції. Відповідно до частини 2 зазначеної статті таке втручання допускається лише як виняток у випадках, коли воно здійснюється згідно із законом (законність), є необхідним у демократичному суспільстві (пропорційність) в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб (легітимна мета).

Конкретний механізм втілення цієї гарантії регламентовано у статях 234-236 КПК України. Згідно із закріпленими в цих статтях процесуальноправовими нормами обшук житла чи іншого володіння особи проводиться на підставі ухвали слідчого судді, який при наданні відповідного судового дозволу за поданням слідчого або прокурора зобов`язаний перевірити наявність законних підстав для цього і дотримання інших умов допустимості втручання у право на недоторканність житла.

Обшук є слідчою дією, яка здійснюється уповноваженими службовими особами органів досудового розслідування в межах кримінального провадження. Підстави та порядок санкціонування і проведення такої процесуальної дії, контроль їх дотримання, правові наслідки порушення, а також правила використання результатів обшуку встановлено нормами кримінального процесуального закону в контексті розв`язання питань, які підлягають вирішенню у кримінальному провадженні.

Відповідно до частини 3 статті 214 КПК України в невідкладних випадках до внесення відомостей до ЄРДР може бути проведений огляд місця події (відомості вносяться невідкладно після завершення огляду). Тобто законодавець дозволив проведення однієї слідчої (розшукової) дії до початку досудового розслідування.

Перевірка законності способів отримання доказів, тобто відповідності їх вимогам КПК України, згідно з частиною 1 статті 86 цього Кодексу є критерієм оцінки доказів на предмет допустимості. З огляду на положення частини 2 статті 91 КПК України оцінка доказів є невід`ємним елементом доказування як сукупності встановлених кримінальним процесуальним законом дій слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, спрямованих на встановлення обставин, що мають значення для кримінальної справи.

У зазначеній справі правомірність втручання у право ОСОБА_4 на недоторканність житла було перевірено слідчим суддею при наданні слідчому дозволу на проведення огляду місця події (за правилами обшуку), у його помешканні ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 20.03.2025 Критерій законності цієї слідчої дії, відповідно, предмет судової перевірки згідно з частиною 5 статті 234 КПК України становила наявність достатніх підстав вважати, що: було вчинено кримінальне правопорушення; відшукувані речі або документи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі, мають значення для досудового розслідування, а відомості, що в них містяться, можуть бути доказами під час судового розгляду.

Таким чином, у межах процедури санкціонування слідчим суддею огляду місця події в помешканні ОСОБА_4 було реалізовано механізм судового контролю правомірності втручання правоохоронних органів у його право на повагу до свого житла у розумінні статті 8 Конвенції.

Аналізуючи твердження захисника ОСОБА_5 щодо відсутності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого діяння та отримання доказів у кримінальному провадженні з порушенням встановленого порядку, то слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 р. суд встановив значення терміну «обґрунтована підозра» як таке, за якого існують факти чи інформація, що можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Такі питання як фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

І щодо вимог захисника надати оцінку щодо неконкретності та незрозумілості змісту підозри, то слідчий суддя зазначає, що ОСОБА_15 було повідомлено про підозру у вчинення кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 296 КК України 20.03.2025, і підпунктом 10 п.1 ст. 303 КПК передбачена можливість оскарження, зокрема, повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Законодавець не дає можливість оскаржувати повідомлення про підозру раніше спливу двох місяців.

Щодо вимог захисника про дослідження зібраних у кримінальному провадженні доказів на предмет їх допустимості, то відповідно до ст. 89 КПК Україні, визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду. На стадії досудового розслідування слідчий суддя може оціните лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих. (п.3 ч.1 ст. 276 КПК України).

Ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 21.03.2025 відносно підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 08.04.2025 ухвала слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 21.03.2025 залишена без змін.

За частиною 1 статті 201 КПК, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання. При цьому за частиною 3 статті 201 КПК, до клопотання мають бути додані, зокрема, копії матеріалів, якими підозрюваний, обвинувачений обґрунтовує доводи клопотання, а за частиною 4 статті 201 КПК, клопотання про зміну запобіжного заходу розглядається за правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Тобто обґрунтованість застосування запобіжного заходу може піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за наявності яких такий запобіжний захід було застосовано, та внаслідок виникнення інших обставин, які можуть бути підставами зміни запобіжного заходу в сторону його пом`якшення, зміни чи скасування, оскільки тривала дія запобіжного заходу без врахування конкретних обставин справи може призвести до порушення прав, свобод чи інтересів учасників кримінального провадження. Зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший - більш або менш суворий. При цьому підставами звернення з клопотанням про зміну запобіжного заходу є обставини, які або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які не було відомо сторонам, або які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу.

Такими підставами, наприклад, може бути суттєва зміна обставин, що їх було взято до уваги при обранні запобіжного заходу, а саме змінилася кваліфікація кримінального правопорушення, погіршився стан здоров`я обвинуваченого, змінився склад його родини чи утриманців, або майновий стан, інші обставини, які мають суттєве значення.

Однак існування таких обставин повинно бути обґрунтовано належними доказами.

Згідно зі ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

На заявника покладається обов`язок довести ті обставини, на які він посилається при зверненні до суду.

В судовому засідання захисник та підозрюваний не змогли довести обставини, які б могли свідчити про відсутність або зменшення ризиків передбачених ст.177 КПК України.

На цій стадії кримінального провадження, враховуючи положення кримінального процесуального закону, суд повинен лише надати оцінку тому чи достатньо отриманої інформації та досліджених доказів, для того, щоб допустити можливість, що особа щодо якої вирішується питання про застосування запобіжного заходу могла вчинити кримінальне правопорушення, яке їй інкримінується. Питання ж оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні того чи іншого злочину входить до компетенції суду під час розгляду кримінального провадження по суті.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст.177 КПК України слід варувати, наведені обставини про тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, враховуючи, що в достатній мірі підтверджують існування ризиків можливих спроб переховування ОСОБА_4 , перешкоджання кримінальному провадженню іншим шляхом, вчинення іншого кримінального правопорушенняв тому числі і з урахуванням позиції ЄСПЛ у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року, в якій Суд зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за особливо тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

Також, ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що ризики, передбачені п.1, п. 4 ч.1 ст.177 КПК, не можна визнавати недоведеними, як на то посилається захисник.

При встановленні наявності ризику щодо вчинення іншого кримінального правопорушення, то ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення у період іспитового строку.

Зазначені дані про особу підозрюваного, не зменшують існування вищезазначених ризиків, оскільки вони існували і на час вчинення дій згідно підозри, а тому вони не утворюють жодних моральних запобіжників, які унеможливлюють при обрані підозрюваним моделі поведінки, а відтак не здатні на даному етапі кримінального провадження перешкоджати вчинити йому дії, передбачені п.п.1, 4, 5 ст.177 КПК України.

Твердження захисника про те, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, а саме, перебуває у цивільному шлюбі та утримує двох неповнолітніх дітей, не можна взяти до уваги, оскільки вказані обставили не стали стримуючими факторами для підозрюваного при вчиненні протиправних діянь, а самі по собі ці обставини не спростовують та не мінімізують наявних ризиків, запобігти яким в даному випадку може лише такий винятковий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Посилання захисника ОСОБА_5 на наявність у підозрюваного ОСОБА_4 низки захворювань, необхідність медичної допомоги та проведення медичного обстеження, не є обов`язковою підставою для пом`якшення останньому запобіжного заходу, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що підозрюваний позбавлений можливості отримувати необхідне лікування в умовах слідчого ізолятора. Не надано також захисником і доказів неможливості, у зв`язку із хронічними захворюваннями, його перебування в умовах СІЗО.

Крім того, під час перебування підозрюваного в умовах слідчого ізолятора будь-яких письмових заяв про порушення його права, шляхом ненадання йому медичної допомоги матеріали справи не містять.

Розглядаючи можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, наразі, «достатніми» та «належними» підставами тримання підозрюваного під вартою є не лише очікування суду, а дотримання балансу між можливими наслідками її звільнення та безпекою суспільства, яке вимагає ізоляції осіб, які з встановленою вірогідністю здатні завдати істотної шкоди правам та свободам інших осіб, що в даному випадку, повністю виправдовує подальше утримання підозрюваного під вартою. А тому, відсутні підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно останнього.

Доводи сторони захисту про відсутність підтвердження існування ризиків слідчий суддя визнає безпідставними і розцінює їх в аспекті моделі захисту, узгодженої між підозрюваним та його захисником.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Тобто, в даному випадку, слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд мають зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Враховуючи викладене, оскільки об`єктивних даних, які свідчать про наявність таких обставин, які можуть істотно вплинути на можливість продовження тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , а також стати підставою для зміни запобіжного заходу щодо нього на інший більш м`який, не надано та слідчим суддею в ході розгляду клопотання не встановлено, слідчий суддя не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

На підставі встановленого, керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 201, 205 КПК України

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали проголошено 29.04.2025 о 16 годині 30 хвилин.

Суддя ОСОБА_16