Справа № 695/3333/25
номер провадження 1-кп/695/473/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2025 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду у м. Золотоноша кримінальне провадження №0000625 від 04.06.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Золотоноша Черкаської області, громадянина України, українця, офіційно не працює, не одружений, освіта середня, особою з інвалідністю будь-якої групи, ліквідатором аварії на ЧАЕС, депутатом будь-якого рівня не є, є учасником бойових дій, на утриманні малолітніх та неповнолітніх осіб не має, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч. 2 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області 29.07.2025 із Золотоніської окружної прокуратури Черкаської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000625 від 04.06.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, у якому було призначено підготовче судове засідання.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 слідчим суддею Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 06.06.2025 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 02.08.2025, включно.

У підготовче судове засідання прибули прокурор, обвинувачений та його захисник.

Під час підготовчого судового засідання прокурор заявив клопотання про необхідність продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки ризики, визначені ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) та встановлені попередньою ухвалою слідчого судді не змінилися, а продовжують існувати. Зокрема, обвинувачений, усвідомлюючи те, що він обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, може мати намір переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення. Необхідність застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлене тим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе у повній мірі запобігти встановленим ризикам. Також прокурор вказав, що обвинувачений не працює, не одружений та не має сталих зв`язків зі своєю родиною, які б могли убезпечити його від переховування від органу досудового розслідування та суду.

Обвинувачений та його захисник не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, дослідивши подані матеріали, суд зазначає про таке.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: 1) переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ст. 178 КПК України при обранні запобіжного заходу суд враховує вагомість доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, наявність судимостей у обвинуваченого та інші обставини, що не перешкоджають застосуванню запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про, зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Із клопотання прокурора вбачається, що у кримінальному провадженні встановлені ризики, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, такі як, можливість обвинуваченим переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інші кримінальні правопорушення, які на даний час не змінилися.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області розпочато судове провадження зі стадії підготовчого судового засідання. Суд не перейшов до судового розгляду кримінального провадження, не заслухано показань обвинуваченого, свідків та не досліджено письмових та речових доказів. Тобто у суді на даний час не досліджено обставин обвинувачення настільки, що можна було б судити про істотне зменшення ризиків, які стали підставою для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Продовжує також існувати ризик переховування обвинуваченого від суду. Такий висновок суду ґрунтується на тому, що обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків та обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від шести до десяти років. Така обставина може спонукати ОСОБА_4 переховуватися від суду.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, окрім наведеного вище, суд враховує, дані щодо особи обвинуваченого, який не працює, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, не має сталих соціальних зв`язків у місці проживання, проживає в одному населеному пункті зі свідками у даному кримінальному провадженні та обізнаний про їх місце проживання, та існує ризик вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень.

Під час розгляду кримінального провадження к судовому засіданні не здобуто відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, також судом не отримано відомостей, щодо міцних соціальних зав`язків чи іншого комплексу обставин, які б переважали ризики, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наведені прокурором ризики є дійсними та триваючими.

Суд приходить до переконання, що жоден із інших альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити уникненню ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

На думку суду, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку. Він кореспондується з характером суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також, визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Відтак, суд доходить висновку, що доводи сторони обвинувачення про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 є достатніми для переконання, що існують передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу, і які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою і будь-який більш м`який запобіжний захід є недостатнім для запобігання таким ризикам, а тому, є достатні підстави для задоволення клопотання прокурора та продовження обвинуваченому строку тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів із можливістю внесення застави у розмірі, визначеному ухвалою слідчого судді від 06.06.2025.

Також у підготовчому судовому засіданні прокурор висловив думку про можливість призначення судового розгляду за участю сторін кримінального провадження.

Обвинувачений та його захисник не заперечували проти думки прокурора.

Враховуючи думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що є всі підстави для призначення судового розгляду даного кримінального провадження відповідно до обвинувального акта, оскільки останній відповідає вимогам КПК України.

Судом встановлено, що дане кримінальне провадження підсудне Золотоніському міськрайонному суду Черкаської області, підстави для прийняття рішень, передбачених п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України та закриття кримінального провадження відсутні.

Відповідно до ст. 27 КПК України кримінальне провадження не потребує закритого судового засідання і має розглядатися одноособово у відкритому судовому засіданні із забезпеченням під час судового розгляду технічної фіксації судового процесу.

Керуючись ст. 27, 31-33, 177, 178, п. 5 ч. 3 ст. 314, ст. 314-1-316 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, по 28.09.2025, включно, із можливістю внесення застави у розмірі, визначеному ухвалою слідчого судді від 06.06.2025.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження №0000625 від 04.06.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, на підставі обвинувального акта о 10 год 00 хв 05.08.2025, який проводити у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області, за участю прокурора, обвинуваченого та його захисника.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

У судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого та його захисника.

Копію ухвали вручити обвинуваченому та направити для відома та виконання в Державну установу «Черкаський слідчий ізолятор».

Ухвала суду в частині продовження строку дії запобіжного заходу може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її проголошення, в іншій частині оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_6