Провадження №: 1-кс/755/1349/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" квітня 2025 р. Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Подільського УП ГУНП у м.Києві щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 11.11.2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Київського апеляційного суду від 10 березня 2025 року подання голови Подільського районного суду міста Києва задоволено та провадження за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Подільського УП ГУНП у місті Києві, яка полігає у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення направлено для судового розгляду до Дніпровського районного суду міста Києва.

Відповідно до протоколу автоматизованого визначення слідчого судді від 15 квітня 2025 року, визначено слідчим суддею ОСОБА_1 , яка передана слідчому судді 16 квітня 2025 року.

16 квітня 2025 року слідчим суддею ОСОБА_1 подано заяву про самовідвід. Ухвалою Дніпровського районного суду від 22 квітня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви судді Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 про самовідвід від розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Подільського УП ГУНП у м.Києві.

Дослідженням матеріалів провадження встановлено, що 18.11.2024 року, ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність уповноважених осіб Подільського УП ГУНП у м.Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви від 11.11.2024 року про вчинення кримінального правопорушення в строки визначені ст. 214 КПК України. Просить визнати протизаконною бездіяльність уповноважених осіб поліції по недотриманню вимог ст.214 КПК України та зобов`язати внести відомості за заявою від 11.11.2024 року ЄО №37188.

Скарга мотивована тим, що ним 11.11.2024 року повідомлено про службові злочини судді Подільського районного суду м.Києва ОСОБА_4 , шляхом виклику наряду поліції, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ст. ст. 364, 256, 396 КК України. Зокрема по справі 761/1601/2024 суддя ОСОБА_4 06.06.2024 року вчинила злочин покриваючи суддів Шевченківського районного суду м.Києва, які покривають виконавців вбивства його близнюка, тощо.

Зауважує, що після отримання його повідомлення про вчинення злочину, слідчі НП ГУ НП Подільського району набули обов`язку діяти в порядку ст.214 КПК України та внести відомості в ЄРДР, негайно розпочати розслідування. На час звернення зі скаргою уповноважені особи Подільського НП ГУ НП у м.Києві жодних дій за його повідомленням не здійснили.

Скаржник ОСОБА_3 до суду не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, у скарзі просив розгляд скарги проводити за його відсутності.

Суб`єкт оскарження в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги, також не прибув та не повідомив суд про причини свого неприбуття.

Враховуючи викладене, а також беручи до уваги положення ч. 1 ст. 26 КПК України, згідно якої сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачені КПК України, та ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя розглядає скаргу у відсутність зазначених осіб.

Дослідивши матеріали судового провадження, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченого цим Кодексом.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом Бюро економічної безпеки України.

У відповідності з ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Внесення відомостей до ЄРДР урегульовано «Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення», затвердженим Наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року № 298.

Згідно з п. 1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Однак, до ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

У межах процедури оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий, прокурор або інша службова особа, дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

При цьому зміст ч. 1 ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача, прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема, ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого чинним КК України.

Таким чином, внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Підставами вважати, що в заяві (повідомленні) містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію Верховного Суду, який у своїх постановах наголосив на такому: «... якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку, чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин ...» (постанова від 16.05.2019 у справі № 761/20985/18); «… слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР» (постанова від 30.09.2021 року у справі № 556/450/18).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 подана заява за змістом якої, на думку заявника, суддею Подільського районного суду м.Києва ОСОБА_4 вчинені кримінальні правопорушення, оскільки остання протизаконно видалила його з зали судового засідання під час розгляду кримінального провадження, яке проводилось відкрито. Внаслідок чого ним викликано наряд поліції, оскільки суддею вчинено щодо нього злочини. В заяві ОСОБА_3 просив внести відомості до ЄРДР за ст. 364, ст. 256, ст. 396 КК України щодо судді ОСОБА_4 .

Стаття 256 КК України передбачає кримінальну відповідальність за заздалегідь не обіцяне сприяння учасникам злочинних організацій та укриття їх злочинної діяльності шляхом надання приміщень, сховищ, транспортних засобів, інформації, документів, технічних пристроїв, грошей, цінних паперів, а також заздалегідь не обіцяне здійснення інших дій по створенню умов, які сприяють їх злочинній діяльності.

Частина друга передбачає відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені повторно або службовою особою з використанням службового становища.

Стаття 364 КК України передбачає кримінальну відповідальність за зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

Стаття 396 КК України передбачає кримінальну відповідальність за заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого чи особливо тяжкого злочину.

Таким чином, аналізуючи склади наведених кримінальних правопорушень, детально вивчивши та надавши оцінку заяві ОСОБА_3 щодо вчинення суддею Подільського районного суду м.Києва кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 256, 364, 396 КК України, слідчий суддя вважає, що заява скаржника, не містить відомостей, які б вказували на вчинення суддею ОСОБА_4 , кримінального правопорушення, а посилання заявника на наявність таких ознак, є лише суб`єктивним викладом обставин та припущеннями скаржника, суб`єктивним уявленням щодо неправомірності дій, а також ґрунтується на власному аналізі та баченні норм законодавства про кримінальну відповідальність.

У постанові Великої Палати № 818/1526/18 від 30.01.2019, зазначено, що саме у межах процедури оскарження рішення щодо невнесення відомостей до ЄРДР, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в заяві ОСОБА_3 від 11.11.2024 року об`єктивних даних, які б свідчили про ймовірність вчинення кримінального правопорушення, а викладених у заяві обставин недостатньо для того, щоб розпочати досудове розслідування та свідчать лише про незгоду ОСОБА_3 з процесуальними рішеннями (діями) судді.

Незгода з рішенням судів сама по собі не може вказувати на наявність в діях судді ознак злочину.

Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Аналогічної позиції дотримується і Консультативна ради європейських суддів, яка в пункті 57 Висновку №11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

Враховуючи наведене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.2, 9, 214, 303-307, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Подільського УП ГУНП у м. Києві щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 11.11.2024 року - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1