справа № 208/1685/25
№ провадження 1-кп/208/948/25
ВИРОК

Іменем України

30 квітня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського, у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , представника служби у справах дітей ОСОБА_7 , представника ювенальної превенції ОСОБА_8 ,

у відкритому судовому засіданні розглянувши справу кримінального провадження № 0001693 відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, учень 9-го класу Ліцею № 35, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

31.01.2025 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у зазначеному кримінальному провадженні з одного боку, обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_6 , законного представника ОСОБА_5 , за письмовою згодою потерпілої сторони, на підставі ст.ст. 468-470, 472 КПК України в приміщенні Кам`янської окружної прокуратури, за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. І. Ясюковича 2, укладено угоду про визнання винуватості, додержуючись наступних умов.

Приблизно о 19.00 годині 10.12.2024 року, неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із малолітнім ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебували біля буд. №22 по вул. Михайла Грушевського у м. Кам`янському Дніпропетровської області.

Побачивши в користуванні ОСОБА_11 мобільний телефон «ZTE Blade V50 Design», ОСОБА_12 реалізовуючи свій раптово виниклий, протиправний корисливий умисел, спрямований на відкрите викрадення у потерпілого зазначеного майна, діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України 24.02.2022 року, вихопив з його руки цей мобільний пристрій, після чого втік з місця вчинення кримінального правопорушення, отримавши реальну можливість розпоряджатись викраденим майном, тим самим довівши свій протиправний умисел до кінця.

Зазначеними діями ОСОБА_12 , потерпілому ОСОБА_11 заподіяно майнову шкоду в розмірі вартості мобільного телефону, в сумі 3 455,10 гривень.

Протиправні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого в умовах воєнного стану.

Обвинувачений, під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначених діяннях.

Між обвинуваченим ОСОБА_12 , у присутності його представників та прокурором, укладена угода про визнання винуватості у скоєнні злочину передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, та сторони дійшли згоди про призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 2 років пробаційного нагляду із покладення обов`язків, передбачених ст. 59-1 КК України, і обов`язку пройти пробаційну програму для неповнолітніх.

Зі змісту угоди вбачається, що при її укладанні обвинуваченому ОСОБА_13 роз`яснені та є зрозумілими наслідки укладання та затвердження угоди для сторін, відповідно до ст. 473 КПК України, а саме:

- обмеження права на оскарження вироку, підстави для оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода, в апеляційному порядку, що визначені ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в ст. 424 КПК України;

- відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого йому кримінального правопорушення, а він має право допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

ОСОБА_12 зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість в обсязі обвинувачення під час судового розгляду; сприяти в забезпеченні виконання завдання кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого судового розгляду обвинувального акту в суді.

Ця угода, суть якої обвинуваченому зрозуміла, укладена ним добровільно і усвідомлено, і у нього було достатньо часу, щоб ознайомитись зі змістом угоди про визнання винуватості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 підтвердив обставини вчинення кримінальних правопорушень викладених в обвинуваченні, та пояснив суду наступне.

Раніше потерпілий ОСОБА_14 був йому не знайомий. Ввечері 10.12.2024 року, він йшов на спортивну площадку. Зустрів потерпілого, познайомився, після чого проводили разом час. Побачивши у ОСОБА_15 телефон, вирішив його забрати. Вихопив у потерпілого телефон та втік.

Свою вину визнає повністю та щиро розкаюється у скоєному. Просить затвердити угоду про визнання винуватості, яка укладена ним добровільно, без якогось примусу.

З пояснень обвинуваченого наданих суду вбачається, що визнання вини у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого в умовах воєнного стану є добровільним, зрозумілим щодо обмежень оскарження в апеляційному та касаційному порядку, що передбачене ст. 394, 424 ч.3 п.1 КПК України, відмови від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_12 , суд вважає вчинення злочину неповнолітнім, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільному усунення заподіяної шкоди.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_12 , суд вважає вчинення кримінально правопорушення відносно малолітньої дитини.

Юридичним змістом кримінального провадження на підставі угод є сукупність прав і обов`язків, реалізовуючи які, сторони кримінального провадження можуть досягати правового компромісу.

Угода є процесуальним засобом, застосовуючи який, сторони з урахуванням рівноваги публічних та приватних інтересів у кримінальному провадженні, задовольняють їх в кримінальному процесі.

В провадженні на підставі угод, нормами КПК України вимагається від сторін і суду прийняття узгодженого рішення, і саме рішення суду про винуватість особи, ґрунтується на умовах укладеної сторонами угоди.

Перевіривши відповідність угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_12 дійсно вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України, та він у ньому винний.

Злочин передбачений ч.4 ст. 186 КК України є тяжким, карається позбавленням волі на строк від 7 до 10 років.

Потерпіла сторона надали добровільну письмову згоду на укладення прокурором угоди з обвинуваченим про визнання ним винуватості. Шкода завдана злочином відшкодована шляхом повернення майна. Цивільний позов у справі не заявлено. Порушень прав, свобод чи інтересів інших осіб, судом не встановлено.

Норми кримінального законодавства наділяють суд правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Названа функція суду передбачає вибір форм реалізації кримінальної відповідальності і потребує взяття до уваги й оцінки відповідно до визначених законом орієнтирів усіх конкретних обставин справи, без урахування яких обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті Особливої частини цього кодексу. Для застосування судом положень ст. 69 КК України повинні бути встановлені виключні обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості саме вчиненого кримінального правопорушення, та які повинні оцінюватися з урахуванням індивідуальних особливостей кримінального провадження. Встановлені обставини, що пом`якшують покарання, мають настільки істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції статті було б явно недоцільним і несправедливим.

Частиною 3 ст. 50 КК України передбачено, що покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність особи, що вчинила злочин. Ця кримінально-правова норма відображає конституційні права людей.

Правова система держави має забезпечувати баланс між суворістю та м`якістю заходів реагування на порушення кримінально-правових заборон і покарання, яке призначається особі, має бути справедливим.

У справі «Ізмайлов проти Росії» ЄСПЛ вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»

Конкретні обставини вчиненого Балабаєвим злочину оцінені судом повно та всебічно, при цьому окрім суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, судом враховується наведені вище характеризуючи дані, негативне ставлення обвинуваченого до скоєного, беззастережне каяття та осуд своєї протиправної поведінки.

Суд вважає, що угода про визнання винуватості укладена прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , відповідає встановленим кримінальним процесуальним вимогам, є правомірною, відповідає інтересам суспільства та держави.

Суд підтверджує, що узгоджена сторонами угоди міра покарання обвинуваченому, відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених КК України.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373-374, 474-475 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості, укладену 31.01.2025 року на підставі ст.ст. 468-470,472 КПК України в приміщенні Кам`янської окружної прокуратури, за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. І. Ясюковича, 2, між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 та притягнутим в якості обвинуваченого у цьому провадженні ОСОБА_4 , в присутності законного представника ОСОБА_5 , затвердити.

Визнати ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 186 КК України, та з застосуванням ст. 69 КК України призначити йому покарання у виді 2 років пробаційного нагляду.

На підставі п.1-3 ч.2, п.4 ч.3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Виконання покарання у виді пробаційного нагляду покласти на уповноважені органи з питань пробації за місцем проживання ОСОБА_4 .

Початок строку відбуття ОСОБА_4 покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня його постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Роз`яснити ОСОБА_4 наслідки ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду у виді притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 389 КК України

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати по проведенню судової товарознавчої експертизи у сумі 1 591, 80 гривень.

Речові докази по справі: мобільний телефон «ZTE Blade V50 Design», який знаходиться на зберіганні у потерпілої сторони, знявши арешт, залишити у власника.

До набрання вироком законної сили, захід забезпечення кримінального провадження відносно засудженого ОСОБА_4 , не обирати.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через суд, який його ухвалив, протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 КПК України. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученню прокурору, обвинуваченому, захиснику.

Суддя ОСОБА_1