Справа № 154/1201/24 Провадження №11-кп/802/276/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря судового

засідання - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

особи, стосовно якої застосовано примусові

заходи виховного характеру ОСОБА_7 ,

законного представника ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали кримінального провадження № №0000067 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу Волинської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 22 січня 2025 року стосовно неповнолітнього ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 22.01.2025 клопотання прокурора відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Волинської обласної прокуратури ОСОБА_11 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000067 від 02.03.2024, про застосування примусових заходів виховного характеру щодо неповнолітнього, який не досяг віку кримінальної відповідальності, ОСОБА_7 , за вчинення суспільно небезпечних діянь, які підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.289 КК України задоволено.

Визнано, що неповнолітній ОСОБА_7 вчинив суспільно небезпечні діяння, які підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.289 КК України.

Застосовано до неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дігтів, Володимирського (Володимир-Волинського) району Волинської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , примусові заходи виховного характеру, передбачені п. п. 1, 3 ч.2 ст.105 КК України, а саме:

- застереження шляхом попередження неповнолітнього ОСОБА_7 про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження ним протиправної поведінки чи вчинення нового кримінального правопорушення;

- передати неповнолітнього ОСОБА_7 під нагляд батька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Дігтів, Володимирського (Володимир-Волинського) району Волинської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Стягнуто із законного представника неповнолітнього ОСОБА_8 процесуальні витрати: за проведення судової інженерно транспортної експертизи за експертною спеціальністю транспортно-трасологічні експертизи (висновок експерта № СЕ-19/103-24/2990-ІТ від 08.03.2024) 7572 грн 80 коп.; за проведення судової інженерно транспортної експертизи за експертною спеціальністю дослідження технічного стану транспортного засобу (висновок експерта № СЕ-19/103-24/2994-ІТ від 07.03.2024) 6058 грн. 24 коп.; за проведення судової інженерно транспортної експертизи за експертною спеціальністю транспортно-трасологічні експертизи (висновок експерта № СЕ-19/103-24/3040-ІТ від 27 березня 2024 року) 3786 грн 40 коп.; за проведення інженерно транспортної експертизи за експертною спеціальністю дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди (висновок експерта № СЕ-19/103-24/3341-ІТ від 18.03.2024) 9087 грн 36 коп.; за проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи (висновок експерта № СЕ-19/103-24/3343-АВ від 22.03.2024) 2271 грн 84 коп., а всього 28 776,64 грн.

Крім того, цим же рішенням суду вирішена доля речових доказів та арештованого майна.

У квітні 2024 року до Володимир-Волинського міського суду Волинської області надійшло клопотання прокурора відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Волинської обласної прокуратури ОСОБА_11 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000067 від 02.03.2024, про застосування примусових заходів виховного характеру щодо неповнолітнього ОСОБА_7 , який не досяг віку кримінальної відповідальності.

Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що 01.03.2024, близько 20 год 00 хв., неповнолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , керуючись метою незаконного заволодіння транспортним засобом, скориставшись ключем від мотоцикла марки «Mustang», модель «MT 125-3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким він попередньо таємно заволодів для приведення в дію двигуна, незаконного заволодів транспортним засобом - мотоциклом марки «Mustang», модель «MT 125-3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , 2021 року випуску, чорного кольору, обладнаного бензиновим двигуном внутрішнього згорання об`ємом 120 см3, належний ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яким попрямував у напрямку автодороги Р15 сполучення «Ковель-Жовква», де в подальшому поблизу повороту до села Суходоли, Володимирського району, Волинської області, близько 21 год 46 хв. відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю даного транспортного засобу, в результаті якої загинув неповнолітній ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .. У результаті дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено мотоцикл марки «Mustang», чим завдано ОСОБА_10 матеріальну шкоду, що складає 29 165 грн 89 коп.

Таким чином, неповнолітній ОСОБА_7 вчинив суспільно небезпечне діяння, а саме, незаконне заволодіння транспортним засобом, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

Крім того, 01.03.2024, близько 21 год 46 хв., неповнолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , всупереч вимогам дорожнього знаку 2.4 та п. п. 2.1 а), 2.3 а), 2.3 б), 10.1, 16.11, 31.4, 31.4.1 а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами та доповненнями відповідно до постанов Кабінету Міністрів України), не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом, керуючи технічно несправним мотоциклом марки «Mustang», модель «MT 125-3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , діючи з необережністю, не маючи перешкод технічного або іншого характеру, виїжджаючи з другорядної дороги від села Суходоли, Володимирського району, Волинської області на головну дорогу Р15 сполученням «Ковель-Жовква», проявив безпечність та неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміни, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій і легковажно розраховуючи на їх запобігання на даній ділянці дороги, з урахуванням дорожньої обстановки, і стану транспортного засобу, перед виїздом на головну дорогу не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, не надав дорогу автомобілю марки «Mitsubishi», модель «Fuso Canter», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що рухався головною дорогою Р15, у напрямку руху від міста Нововолинськ до міста Володимир, внаслідок чого допустив зіткнення правою бічною частиною керованого ним мотоцикла з передньою частиною згаданого автомобіля.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир мотоцикла неповнолітній ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , отримав тілесні ушкодження у вигляді - закрита черепно-мозкова травма з крововиливами під м?які мозкові оболонки, трипроменевою рваною раною волосистої частини голови та множинними саднами обличчя, закрита травма грудної клітки з забоями обох легень, крововиливами в коренях легень, переломами 4, 5, 6 ребер справа, крововиливами в міжреберні м?язи в ділянках переломів та садно шкіри в місці проекції переломів, закрита травма органів черевної порожнини з розривами брижі тонкого кишківника, гемоперитонеумом (об?єм крові в черевній порожнині близько 1,2 літри), масивні крововиливи в клітковину навколо лівої нирки, деструктивні крововиливи в тканині печінки, масивне осаднення в ділянці передньої черевної стінки зліва, перелом кісток тазу з переломом лівої сідничної кістки, з переломом верхньої гілки правої лобової кістки, з переломами крижової кістки через праві крижові отвори, з розривом сечового міхура розтрощення правої гомілки з масивною раною, множинними розривами м?язів та косопоперечними переломами обох кісток гомілки, з масивною рваною раною лівої гомілки з переходом на п?яткову ділянку, з множинними саднами верхніх та нижніх кінцівок. Вищеописана поєднана тупа травма тіла призвела до смерті ОСОБА_12 .

В прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали, стало грубе порушення неповнолітнім водієм ОСОБА_7 вимог дорожнього знаку 2.4 та п. п. 2.1 а), 2.3 а), 2.3 б), 10.1, 16.11, 31.4, 31.4.1 а) Правил дорожнього руху України:

- п. 2.1 а) Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

- п. 2.3 а) Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: перед виїздом перевірити та забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу;

- п. 2.3 б) Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну;

- п. 10.1 Перед початком руху та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху ;

- п. 16.11 На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається другорядною дорогою, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху;

- п. 31.4, 31.4.1 а) Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: Гальмові системи: змінено конструкцію гальмових систем, застосовано гальмову рідину, вузли або окремі деталі, що не передбачені для даної моделі транспортного засобу або не відповідають вимогам підприємства-виробника;

- дорожній знак 2.4 «Кінець головної дороги». Скасовується право першочергового проїзду нерегульованих перехресть.

Таким чином, своїми необережними діями, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, неповнолітній ОСОБА_7 вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Згідно даних свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 виданого 18.11.2008, на момент вчинення вказаних суспільно небезпечних діянь, що підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.289 КК України, ОСОБА_7 виповнилось повних 15 років.

Таким чином, неповнолітній ОСОБА_7 на момент вчинення вказаних суспільно небезпечних діянь не досяг 16-річного віку, з якого, відповідно до ст.22 КК України, настає кримінальна відповідальність за ч.1 ст.289, ч.2 ст.286 КК України.

У поданій апеляційній скарзі прокурор не оспорює фактичних обставин вчиненого особою суспільно небезпечного діяння та доведеності винуватості ОСОБА_7 у його вчиненні. Разом з тим, прокурор з таким судовим рішенням не погодилась в частині стягнення процесуальних витрат, просить ухвалу суду змінити у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, виключити з резолютивної частини рішення суду про стягнення з ОСОБА_8 витрат, пов`язаних з проведенням судових експертиз.

Зазначає, що судом першої інстанції обвинувальний вирок стосовно ОСОБА_7 не ухвалювався, останній не мав процесуального статусу обвинуваченого, адже не досяг віку кримінальної відповідальності. Тому стягнення судом процесуальних витрат із законного представника неповнолітнього є неправомірним, і таким, що суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства, принципам законності та недоторканості права власності.

В судове засідання не з`явилися представники служби у справах дітей, сектору ювенальної превенції, потерпілий ОСОБА_14 та його представник ОСОБА_15 , які були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду вказаного кримінального провадження. Від представника потерпілого надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги у їх відсутності, щодо її задоволення покладаються на розсуд суду. Учасники судового розгляду, які з`явилися в судове засідання, не заперечували щодо продовження розгляду справи за відсутності представника служби у справах дітей, сектору ювенальної превенції, потерпілого та його представника, а тому апеляційний суд вважає за можливе продовжити судовий розгляд.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали суду першої інстанції, основні доводи апеляційної скарги, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу у повному обсязі та думку інших учасників, які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Положеннями ст.498 КПК України передбачено, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною першої статті 501 КПК України регламентовано, що під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання: чи мало місце суспільно - небезпечне діяння; чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння; чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що висновки суду першої інстанції про те, що неповнолітній ОСОБА_7 , не досягнувши віку, з якого відповідно до ст.22 КК України, може настати кримінальна відповідальність, вчинив суспільно небезпечні діяння, які підпадають під ознаки діянь, передбачених ч.2 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, та ч.1 ст.289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, відповідають фактичним обставинам справи та ніким не оспорюються.

Разом з тим, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги прокурора в частині неправильного вирішення судом першої інстанції питання про стягнення процесуальних витрат.

Так, судом першої інстанції вирішено стягнути із законного представника неповнолітнього ОСОБА_7 ОСОБА_8 процесуальні витрати в сумі 28 776,64 гривень.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст.122 КПК України витрати, пов`язані із залученням спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Частиною 2 ст.124 КПК України закріплено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Стягнення процесуальних витрат із законних представників неповнолітніх, які не досягли віку кримінальної відповідальності, не врегульовано нормами кримінального процесуального законодавства.

Так як судом першої інстанції обвинувальний вирок не ухвалювався, то застосування ст.124 КПК України і, як наслідок, стягнення судом витрат на проведення експертиз із законного представника неповнолітнього ОСОБА_7 ОСОБА_8 є неправомірним, і таким, що суперечить вимогам кримінального процесуального закону.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції застосував до неповнолітнього ОСОБА_7 примусові заходи виховного характеру, при цьому стороною кримінального провадження, яка ініціювала проведення експертизи, був орган досудового розслідування, тому відповідно до приписів статей 122, 124 КПК України, витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз в сумі 28 776,64 гривень підлягають віднесенню на рахунок держави, а тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції підлягає зміні у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, у частині стягнення процесуальних витрат.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Волинської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 22 січня 2025 року про застосування примусових заходів виховного характеру стосовно неповнолітнього ОСОБА_7 в частині вирішення процесуальних витрат змінити.

Процесуальні витрати: за проведення судової інженерно транспортної експертизи за експертною спеціальністю транспортно-трасологічні експертизи (висновок експерта № СЕ-19/103-24/2990-ІТ від 08.03.2024) 7572 грн 80 коп.; за проведення судової інженерно транспортної експертизи за експертною спеціальністю дослідження технічного стану транспортного засобу (висновок експерта № СЕ-19/103-24/2994-ІТ від 07.03.2024) 6058 грн. 24 коп.; за проведення судової інженерно транспортної експертизи за експертною спеціальністю транспортно-трасологічні експертизи (висновок експерта № СЕ-19/103-24/3040-ІТ від 27 березня 2024 року) 3786 грн 40 коп.; за проведення інженерно транспортної експертизи за експертною спеціальністю дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди (висновок експерта № СЕ-19/103-24/3341-ІТ від 18.03.2024) 9087 грн 36 коп.; за проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи (висновок експерта № СЕ-19/103-24/3343-АВ від 22.03.2024) 2271 грн 84 коп., - всього 28 776,64 грн віднести на рахунок держави.

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді