Справа № 632/88/25
провадження № 1-кп/632/117/25

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року м. Златопіль

Златопільський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000452 від 15 грудня 2024 року щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайський Харківської області, має вищу освіту, займає посаду моториста цементувального агрегату Філії «УГВ Сервіс», не одружений, не має на утриманні батьків похилого віку, раніше не судимий, перебуває на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , якому висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник - ОСОБА_5 (в режимі відео конференції),-

ВСТАНОВИВ:

І. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним.

Обвинувачений ОСОБА_3 висловив службовим особам пропозицію надати їм неправомірну вигоду за невчинення дій в його інтересах з використанням їхнього службового становища, а саме за непроходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому порядку та подальше нескладання протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, за таких обставин.

Так, відповідно до графіка несення служби особовим складом та розстановки сил і засобів ВП №?1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області на грудень 2024 року, поліцейський сектору реагування патрульної поліції (далі СРПП) ВП №?1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 з 08:00 год. 14 грудня 2024 року до 08:00 год. 15 грудня 2024 року, разом із поліцейським СРПП ВП №?1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області старшим сержантом поліції ОСОБА_7 та поліцейським СРПП ВП №?1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 , заступив на службу у складі екіпажу автопатруля для виконання покладених на них службових обов`язків, передбачених Законом України «Про Національну поліцію».

Законом України «Про Національну поліцію» визначено, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно із положень Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський (інспектор) сектору патрульної поліції, відповідно до покладених на нього завдань під час несення служби здійснює зокрема: безперервне та цілодобове патрулювання території обслуговування з метою забезпечення публічної безпеки і порядку, контроль за дотримання правил дорожнього руху; забезпечення його безпеки та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі; первинне реагування на повідомлення про правопорушення (в тому числі ті, що надходять на планшет), а також самостійне виявлення правопорушень під час патрулювання та в інших випадках, передбачених законодавством; виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень, застосовуючи для цього передбачені законодавством права та повноваження; розгляд справ про адміністративні правопорушення, застосовує заходи адміністративного впливу до правопорушників, у випадках та в спосіб, які передбачені законодавством; затримання осіб на підставах і в порядку, передбачених законодавством, а також доставляє затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення (у визначених законодавством порядку) до підрозділів національної поліції України та/або суду.

Відповідно до вимог статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» та згідно з журналом №?341 «Облік видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації ВП №?1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області» від 18 вересня 2024 року, поліцейський СРПП ВП №?1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 мав при собі попередньо отриманий портативний відеореєстратор «TECSAR» моделі BDC-53-02 з інвентарним номером /4, а поліцейський СРПП ВП №?1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 портативний відеореєстратор тієї ж моделі з інвентарним номером /2. Зазначені пристрої використовувалися під час несення служби.

14 грудня 2024 року близько 20 год. 40 хв. зазначені вище поліцейські, виконуючи покладені на них службові обов`язки з безперервного та цілодобового патрулювання території обслуговування з метою контролю за дотриманням учасниками дорожнього руху чинних правил, норм і стандартів у сфері безпеки дорожнього руху, на службовому автомобілі марки «Renault» моделі «Duster», державний номер НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , зупинили автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Passat», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням обвинуваченого водія ОСОБА_3 .

Перед початком перевірки документів, відповідно до вимог статті 40 Закону України «Про Національну поліцію», обвинуваченого-водія ОСОБА_3 було попереджено про застосування поліцейського заходу, а саме використання технічних приладів для відеофіксації розмови. У ході перевірки документів встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мовлення, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно зі статтею 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Після цього обвинуваченому- водієві ОСОБА_3 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в установленому порядку на місці зупинки за допомогою алкотестера (газоаналізатора) марки «Drager», модель 6810, або в медичному закладі КНП «Первомайська ЦРЛ», проте останній відмовився.

За таких обставин у обвинуваченого ОСОБА_3 , який усвідомлював, що вчинені ним дії є порушенням вимог Правил дорожнього руху та містять склад адміністративного правопорушення, за яке передбачена відповідальність за статтею 130 КУпАП, виник злочинний умисел, спрямований на пропозицію службовій особі неправомірної вигоди за невчинення нею дій в його інтересах із використанням службового становища, а саме за непроходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому порядку та подальше нескладання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що передбачено частиною першою статті 130 КУпАП.

Усвідомлюючи незаконність своїх дій та діючи умисно, обвинувачений ОСОБА_3 14 грудня 2024 року близько 20 год. 41 хв, реалізуючи свій злочинний умисел з метою пропозиції неправомірної вигоди службовим особам, перебуваючи на відкритій ділянці місцевості, розташованій поблизу будинку №?40 на 1/2 мікрорайоні в м. Златопіль Лозівського району Харківської області, поруч із поліцейським СРПП ВП №?1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , розуміючи, що останній відповідно до пункту 1 примітки до ст. 364 КК України є особою, яка постійно здійснює функції представника влади, а саме, Національної поліції України центрального органу виконавчої влади, що служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки й порядку, тобто є службовою особою, запропонував неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 10?000 (десять тисяч) гривень за непроходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку та подальше нескладання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Поліцейський СРПП ВП №?1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер діяння обвинуваченого ОСОБА_3 , не прийняв його пропозицію та в усній формі попередив його про кримінальну відповідальність за вчинені дії, а саме за пропозицію службовій особі надати неправомірну вигоду за невчинення будь-якої дії з використанням її службового становища.

Отримавши відмову від працівника поліції ОСОБА_6 , а також попередження про кримінальну відповідальність за незаконні дії, обвинувачений ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, близько 20 год. 44 хв. 14 грудня 2024 року підійшов до поліцейського СРПП ВП №?1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , розуміючи, що той несе службу в одному наряді з інспектором СРПП ВП №?1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 , який згідно з пунктом 1 примітки до ст. 364 КК України також є особою, що постійно здійснюює функції представника влади, тобто є службовою особою, та знову запропонував надати як неправомірну вигоду грошові кошти в сумі 10?000 гривень за непроходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому порядку та подальше нескладання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Поліцейський СРПП ВП №?1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер діяння обвинуваченого ОСОБА_3 , не прийняв його пропозицію та в усній формі попередив його про кримінальну відповідальність за вчинені дії, а саме за пропозицію службовій особі надати неправомірну вигоду за невчинення будь-якої дії з використанням її службового становища.

За фактом пропозиції надання неправомірної вигоди службовій особі інший член екіпажу поліцейський СРПП ВП №?1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 негайно повідомив про це за номером екстреного виклику поліції «102», що зареєстрований в ІТС ІПНП (Інформаційно-телекомунікаційна система «Інформаційний портал Національної поліції України») для передачі інформації до чергової частини ВП №?1 Лозівського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області про незаконні дії обвинуваченого ОСОБА_3 .

Після цього обвинуваченому - водієві ОСОБА_3 було повторно запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому порядку на місці зупинки за допомогою алкотестера (газоаналізатора) марки «DRAGER», модель 6810, або у медичному закладі КНП «Первомайська ЦРЛ»,проте останній відмовився.

При цьому, продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, спрямованого на пропозицію службовій особі неправомірної вигоди за невчинення нею дії в його інтересах із використанням службового становища, обвинувачений ОСОБА_3 14 грудня 2024 року приблизно о 20 год. 50 хв. знову підійшов до поліцейського СРПП ВП №?1 Лозівського РВП ГУНП у Харківській області ОСОБА_6 та запропонував йому як неправомірну вигоду грошові кошти в сумі 10?000 гривень за непроходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому порядку та подальше нескладання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 ст. 130 КУпАП.

У свою чергу, інспектор СРПП ВП №?1 Лозівського РВП ГУНП у Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер дій обвинуваченого ОСОБА_3 , не прийняв його пропозицію та в усній формі попередив про кримінальну відповідальність за пропозицію неправомірної вигоди службовій особі.

Таким чином, 14 грудня 2024 року в період часу з 20 год. 40 хв до 20 год. 50 хв, перебуваючи на відкритій ділянці місцевості, розташованій поблизу будинку №?40 на 1/2 мікрорайоні в місті Златопіль Лозівського району Харківської області, усвідомлюючи, що порушив Правила дорожнього руху, керуючи транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, за що передбачена адміністративна відповідальність за частиною 1 ст. 130 КУпАП, розуміючи незаконність своїх дій та суспільно небезпечний характер свого діяння, діючи з єдиним злочинним умислом, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, після неодноразової відмови працівників поліції від отримання грошових коштів у сумі 10?000 гривень як неправомірної вигоди та неодноразового попередження про кримінальну відповідальність за ст. 369 КК України, тобто достовірно усвідомлюючи наявність кримінальної відповідальності за пропозицію службовій особі надати неправомірну вигоду за невчинення нею будь-якої дії з використанням службового становища, обвинувачений ОСОБА_3 неодноразово висловив пропозицію поліцейському СРПП ВП №?1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_6 та поліцейському СРПП ВП №?1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області старшому сержанту поліції ОСОБА_7 , які відповідно до пункту 1 примітки до ст. 364 КК України є службовими особами, про надання неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у сумі 10?000 гривень за невчинення службовою особою дії в його інтересах із використанням службового становища, а саме за непроходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому порядку та подальше нескладання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 , скоїв кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 1 ст. 369 КК України, тобто пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням її службового становища.

ІІ. Позиція сторони захисту, обвинуваченого ОСОБА_3 щодо пред`явленого обвинувачення та висновки суду (щодо дослідження доказів).

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 не оспорював фактичні обставини кримінального правопорушення (дата, час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), які викладені в обвинувальному акті. При цьому зазначив, що не оспорює правову кваліфікацію кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 369 КК України, повністю визнає свою провину.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 надав показання, що дійсно за наведених вище обставин місця і часу, з метою уникнення адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП, оскільки перебував у стані алкогольного сп`яніння, запропонував поліцейським надати їм грошові кошти (неправомірну вигоду), за непроходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння та нескладання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення. Зокрема, він ( ОСОБА_3 ) спочатку запропонував одному з поліцейських ОСОБА_6 надати 10 000 гривень, а потім підійшов до іншого ОСОБА_7 , потім знову до ОСОБА_6 . Поліцейські попереджали його про кримінальну відповідальність за такі дії, проте він сподівався, що зможе вирішити питання. Обвинувачений шкодує про вчинене, засуджує свої дії та щиро кається. Запевняє, що зробив відповідні висновки та ніколи не повторить скоєного. Також прохав не позбавляти його волі, оскільки він офіційно працює, має стабільний заробіток, проживає з матір`ю, дружиною, з якою не перебуває у зареєстрованому шлюбі та дитиною.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи той факт, що обвинувачений ОСОБА_3 не оспорював фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення, як вони встановлені в обвинувальному акті, а також не оспорював кваліфікацію злочину за ч. 1 ст. 369 КК України, вислухавши думку прокурора та обвинуваченого, його захисника, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження без дослідження доказів у повному обсязі, обмежившись допитом обвинуваченого, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому, судом з`ясовано в учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих фактичних обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, та на виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено їм, що у такому випадку учасники будуть позбавлені права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

Отже, у межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за згодою учасників судового провадження, суд, визнав доцільним розгляд кримінального провадження здійснити в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

ІІІ. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений та висновки суду.

Визнавши покази обвинуваченого ОСОБА_3 належним та допустимим доказом у кримінальному провадженні, приймаючи до уваги, що останній не піддає сумніву фактичні обставини справи, правильність розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у висунутому йому обвинуваченні доведеною повністю.

Отже, суд доходить до переконання про правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 369 КК України пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням її службового становища.

ІV. Мотиви суду при призначенні покарання

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, зокрема, що обвинувачений ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 12 КК України вчинив нетяжкий злочин, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Вивченням відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він обіймає посаду моториста цементувального агрегату філії «УГВ-Сервіс», характеризується задовільно, має постійний дохід, який дає змогу забезпечувати базові потреби родини. Раніше не засуджувався, згідно з довідкою АІПС АРМОР, до адміністративної відповідальності за насильницькі правопорушення не притягувався, відомості про ймовірні прояви агресії, загрози життю та здоров`ю інших осіб відсутні. Постійно мешкає у власній квартирі разом із матір`ю, сином та дружиною, з якою не перебуває у зареєстрованому шлюбі. Житлові умови задовільні квартира у хорошому стані, забезпечена всім необхідним для нормального проживання, скарг від сусідів не надходило. Має вищу освіту, що свідчить про достатній рівень загального розвитку та сформовані навички відповідальної поведінки. Згідно з характеристикою, наданою дільничним офіцером громади, обвинувачений ОСОБА_3 характеризується задовільно, скарг та заяв від родичів і оточення щодо конфліктних ситуацій у побуті не надходило. Інформації про порушення громадського порядку або зловживання спиртними напоями до відділення поліції не надходило. Кримінальні зв`язки з особами, які відбувають або відбували покарання у місцях позбавлення волі, не підтримує. Перебуває на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 . На обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває.

Згідно з висновком досудової доповіді органу пробації, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_3 є середнім, як і рівень його небезпеки для суспільства. Дослідження інформації, що характеризує ОСОБА_3 за місцем проживання, умовами життєдіяльності, соціальними відносинами, а також оцінка ризику вчинення повторного кримінального правопорушення і його ймовірної небезпеки для суспільства свідчать про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства.

Згідно із ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Суд приймає до уваги, що відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При цьому, суд звертає увагу на висновки з приводу пропорційності покарання тяжкості правопорушення, висловлені ЄСПЛ в своїх рішеннях, зокрема, у рішеннях по справах «Souring v. UK», «Shvydka v. Ukraine», «Tammer v. Estonia», - за змістом яких захід, що застосовується до порушника має бути пропорційним переслідуваній меті, засудження та покарання порушника не мають бути непропорційними законній меті і підстави, якими керуються національні суди, мають були відповідними і достатніми для виправдання такого втручання.

Вимоги дотримання справедливості при призначенні кримінального покарання закріплені у ст.10 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст.14 Міжнародного пакту про цивільні та політичні права 1966 року, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року.

Отже, одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

Суд має призначати покарання конкретній особі за конкретний злочин, максимально індивідуалізуючи покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених, а також для запобігання вчиненню нових злочинів (ч. 2 ст. 50 КК України).

Виходячи з мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню.

Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини і захистом інтересів держави й суспільства.

Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують і обтяжують, відповідно до положень статей 66, 67 КК України.

Основним критерієм градації видів покарань, які можуть бути застосовані судом до осіб, визнаних винними у вчиненні кримінального правопорушення, є місце прав людини, втручання в які передбачає кожен із заходів примусу, в загальновизнаній ієрархії людських цінностей. У цій ієрархії право особи на свободу й особисту недоторканність має вищу цінність порівняно з правом власності та іншими речовими правами. Виходячи з цього ціннісного орієнтира, законодавчий перелік видів покарань, установлених у ст. 51 КК України, побудований за принципом «сходів», де кожному виду покарання відведено відповідний щабель на шляху від менш суворого до більш суворого. Зокрема, в ієрархії видів покарань штраф є найм`якішим серед інших, зокрема таких, як обмеження чи позбавлення волі.

Отже, з урахуванням принципів призначення покарання індивідуалізації, справедливості, достатності та виваженості, беручи до уваги обставини, передбачені статтями 6567 Кримінального кодексу України, інші положення закону, викладені вище, а також висновки ЄСПЛ; зважаючи на характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, його конкретні обставини та наслідки, особу винного, наявність обставини, що пом`якшує покарання щире каяття, і обставини, що обтяжує покарання, вчинення правопорушення у стані алкогольного сп`яніння,висновки досудової доповіді, суд доходить висновку, що в конкретному випадку мети покарання можливо досягти шляхом застосування до обвинуваченого одного із заходів примусу, передбаченого санкцією частини першої статті 369 КК України, який не пов`язаний з обмеженням чи позбавленням волі.

Таким чином, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу, передбаченого санкцією частини першої статті 369 КК України, у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17 000 гривень, враховуючи, що кримінальним правопорушенням не завдано майнової шкоди. Таке покарання забезпечить дотримання засад призначення покарання, зокрема його індивідуалізації, буде справедливим, адекватним для обвинуваченого, необхідним і достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

V. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у цьому кримінальному провадженні не обирався, за відсутністю клопотань сторони обвинувачення, суд не вбачає підстав для обрання стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у цьому кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 366-368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речові докази по кримінальному провадженню: два електронних носії інформації - оптичні диски формату DVD-R залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Златопільський міськрайонний суд Харківської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_1