П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.06.2025 Справа №607/6618/16-к Провадження №1/607/16/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

підсудного ОСОБА_3 ,

встановив:

на розгляді даного складу суду, згідно із ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 23.09.2024, якою ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 24.07.2023 скасовано, а справу відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 366 КК України направлено на новий судовий розгляд в іншому складі суду, перебуває вказана кримінальна справа щодо ОСОБА_3 .

Підсудний заявив усно відвід прокурору ОСОБА_4 , вважаючи, що останній не може брати участь у розгляді даної кримінальної справи, оскільки є: «одним із співучасників злочину разом з суддею Воробель».

Прокурор ОСОБА_4 висловився про відмову у задоволенні відводу, оскільки КПК України 1960 року не передбачає такі підстави для відводу, які назвав підсудний. Жодних підстав для відводу прокурора немає.

Суд, заслухавши учасників судового засідання та вивчивши матеріали кримінальної справи в частині порушеного питання, прийшов до такого висновку:

Відповідно до положень ст. 58 КПК України (1960 року) правила, передбачені статтями 54 і 56 цього Кодексу, стосуються прокурора. Проте коли прокурор брав участь у проведенні досудового слідства в справі, у розгляді справи в суді першої інстанції в апеляційному чи касаційному порядку, то ці обставини не можуть бути підставою для відводу. Питання про відвід прокурора на досудовому слідстві вирішує вищестоящий прокурор, а в суді суд, який розглядає справу, відповідно до правил, передбачених частинами 1 і 2 статті 57 цього Кодексу. Якщо справа розглядається суддею одноособово, він одноособово вирішує питання про відвід прокурора.

Згідно з ст. 54 КПК України (в редакції 1960 року) суддя не може брати участі в розгляді кримінальної справи: 1) якщо він є потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем або родичем кого-небудь з них, а також родичем слідчого, особи, яка провадила дізнання, обвинувача або обвинуваченого; 2) якщо він брав участь у даній справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, особа, яка провадила дізнання, слідчий, обвинувач, захисник або представник інтересів потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2-1) якщо він під час досудового розслідування справи вирішував питання щодо проведення обшуку, виїмки, огляду, обрання, зміни чи скасування запобіжних заходів, продовження строків тримання під вартою, або розглядав скарги на затримання чи на постанови про відмову в порушенні кримінальної справи або закриття справи; 2-2) якщо він під час досудового розслідування справи розглядав питання про усунення захисника в порядку, передбаченому статтею 61-1 цього Кодексу; 3) якщо він особисто або його родичі заінтересовані в результатах справи; 4) при наявності інших обставин, які викликають сумнів в об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого частиною третьою статті 16-2 цього Кодексу. У складі суду, що розглядає кримінальну справу, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Виходячи із пояснень прокурора щодо заявленого відводу, наведених положень ст. 54 КПК України (1960 року) та мотивів підсудного щодо заявленого відводу, які будь-якими документами не обґрунтовані, а є його суб`єктивними переконаннями та припущеннями, суд не вбачає передбачених Законом підстав для задоволення заяви ОСОБА_3 про відвід прокурора. Зокрема, в цій кримінальній справі відсутні відомості, які б давали підстави суду вважати, що прокурор ОСОБА_4 є упередженим.

Керуючись вимогами ст.ст. 54, 58 КПК України (в редакції 1960 року), суд

постановив:

у задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід прокурора ОСОБА_4 від участі у розгляді кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, відмовити.

Постанова окремому оскарженню не підлягає.

Головуюча суддяОСОБА_1