УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання слідчого відділення Відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_4 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосованого до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000362, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділення Відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою щодопідозрюваного ОСОБА_6 .

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000362 від 03.06.2025, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27.04.2025 близько о 20:30 год. ОСОБА_6 , разом із особою, матеріали стосовно якої розслідувались у окремому провадженні, перебуваючи на території АЗС «АВАНТАЖ 7», розташованого за адресою: вул. Центральна, 2-а, с. Селище Літинської територіальної громади Вінницького району Вінницької області, побачили автомобіль марки «Mercedes-Benz Citan» реєстраційний номер НОМЕР_1 , до якого присіли раніше незнайомі їм ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , після чого у ОСОБА_6 та особою, матеріали стосовно якої розслідувались у окремому провадженні, виник злочинний умисел на безпричинне спричинення тілесних ушкоджень останнім.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 та особа, матеріали стосовно якої розслідувались у окремому провадженні, усвідомлюючи, що вони перебувають у громадському місці, а саме на території між вищевказаним АЗС «АВАНТАЖ 7» та кафе «Корона», де в цей час від`їжджав автомобіль «Mercedes-Benz Citan» реєстраційний номер НОМЕР_1 , у якому знаходилися пасажири, реалізовуючи спільний злочинний умисел, діючи умисно, узгоджено, опираючись на дії один одного, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, ігноруючи загальноприйняті норми поведінки та моральні принципи у суспільстві, використовуючи малозначний привід, прагнучи показати зневагу до оточуючих, виявити свою грубу силу та самоствердитися за рахунок приниження інших осіб вчинили груповий напад на ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Так, особа матеріали стосовно якого розслідувались у окремому провадженні, реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на порушення громадського порядку та вчинення хуліганських дій, жестами рук зупинив автомобіль «Mercedes-Benz Citan» реєстраційний номер НОМЕР_1 , з якого вийшов ОСОБА_8 , щоб запитати причину зупинки, на що дана особа з хуліганських спонукань, не пояснюючи причин, кулаками рук почав наносити тілесні ушкодження по голові та тулубу ОСОБА_8 , який, у свою чергу, захищаючись від нападу даної особи, намагався чинити йому опір, на що звернув увагу ОСОБА_6 , та підійшовши до них, приєднався до побиття ОСОБА_8 спільно з особою, матеріали стосовно якого розслідувались у окремому провадженні

У цей час із салону автомобіля «Mercedes-Benz Citan» реєстраційний номер НОМЕР_1 вийшов водій ОСОБА_7 , який, шляхом умовляння нападників припинити протиправне посягання на потерпілого, почав припиняти хуліганські дії відносно ОСОБА_11 , чим викликав на себе агресивну поведінку ОСОБА_6 та особи, матеріали стосовно якої розслідувались у окремому провадженні.

В цей же момент, ОСОБА_6 та особа, матеріали стосовно якої розслідувались у окремому провадженні, не реагуючи на зауваження ОСОБА_7 та усвідомлюючи своє перебування у громадському місці та відкритість своїх дій, демонструючи свою зневагу до оточуючих та ігноруючи їх, підійшли до ОСОБА_7 , та шляхом нанесення ударів кулаками обох рук, а також ногами по голові та тулубу повалили останнього на землю, після чого продовжували наносити лежачому на землі ОСОБА_7 удари руками та ногами в область обличчя, голови, шиї, спричиняючи численні тілесні ушкодження, не реагуючи при цьому на спроби ОСОБА_9 , яка спостерігала злочинні дії ОСОБА_6 та особи, матеріали стосовно якого розслідувались у окремому провадженні, припинити такі злочинні дії, що виражались у намаганнях ОСОБА_9 відвести останніх від ОСОБА_7 та припинити нанесення йому тілесних ушкоджень з хуліганських спонукань.

Не реагуючи на заклики ОСОБА_9 та її фізичні спроби припинити хуліганські дії, вчиняючи їй в тому числі фізичний опір, ОСОБА_6 та особа, матеріали стосовно якої розслідувались у окремому провадженні, вже за відсутності ОСОБА_8 , який в той же момент пішов кликати на допомогу працівників АЗС «АВАНТАЖ 7», продовжували спричиняти тілесні ушкодження ОСОБА_7 з хуліганських спонукань, аж до моменту виклику на місце пригоди працівників поліції.

Після того, ОСОБА_6 , почувши про виклик працівників поліції ОСОБА_8 та їхній приїзд на місце події, продовжуючи свій злочинний умисел та діючи умисно, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, ігноруючи загальноприйняті норми поведінки та моральні принципи у суспільстві, використовуючи малозначний привід, прагнучи показати зневагу до оточуючих, виявити свою грубу силу та самоствердитися за рахунок приниження інших осіб, умисно пошкодив шляхом нанесення одного удару кулаком правої руки скло задньої двері багажного відділення автомобіля «Mercedes-Benz Citan» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Після чого, ОСОБА_6 та особа, матеріали стосовно якої розслідувались у окремому провадженні, припинили свої хуліганській дії та покинули місце вчинення кримінального правопорушення.

Внаслідок спільних злочинних дій ОСОБА_6 та особи, матеріали стосовно якої розслідувались у окремому провадженні:

- потерпілому ОСОБА_8 завдані тілесні ушкодження у вигляді синця на лобі справа, правій виличній ділянці, підборідді справа, лівій виличній ділянці та щоці, садна на лобі справа та правій кисті, крововилив на нижній губі, що згідно висновку судово-медичної експертизи належать до легких тілесних ушкоджень;

- потерпілому ОСОБА_7 завдані тілесні ушкодження у вигляді поверхневої травми голови, забою м`яких тканин голови з наявністю підшкірних гематом, множинних саден обличчя, рваної рани перенісся, забою грудної клітки, вираженого цефалічного синдрому, що згідно висновку судово-медичної експертизи належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В межах первинного кримінального провадження № 0000291 від 28.04.2025 були проведені наступні процесуальні дії:

- 28.04.2025 на підставі ст. 208 КПК України затримано особу, яка діяла будучи поєднаною єдиним злочинним умислом спільно з ОСОБА_6 , матеріали стосовно якої розслідувались у кримінальному провадженні № 0000291 від 28.04.2025;

- 29.04.2025 вказаній особі, матеріали стосовно якої розслідувались у кримінальному провадженні повідомлено про підозру у вказаному злочині.

В свою чергу ОСОБА_6 починаючи з 28.04.2025 до органу досудового розслідування добровільно не з`являвся, місце його перебування встановити не представлялось за можливе.

- 16.05.2025 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, у спосіб, передбачений цим КПК України для вручення повідомлень, зачитане під відеозапис та вручено матері ОСОБА_6 ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з повістками про виклик ОСОБА_6 до слідчого відділення на 10:00 год. 20.05.2025, на 10:00 год. 21.05.2025 та на 10:00 год. 22.05.2025.

- 03.06.2025 в зв`язку з трьома не з`явленнями на повістки про виклик ОСОБА_6 включно до 22.05.2025 та в зв`язку з його не доставленням оперативними працівниками до слідчого до 03.06.2025 прокурором виділені матеріали за підозрою ОСОБА_6 у окреме кримінальне провадження № 0000362.

Цього ж дня, 03.06.2025 кримінальне провадження № 0000362 від 03.06.2025 зупинено, підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в розшук.

В подальшому, 30.07.2025 підозрюваний ОСОБА_6 був виявлений оперативними працівниками на території селища Літин Вінницького району Вінницької області та затриманий о 11:15 год. на підставі ухвали суду.

Ухвалою Вінницького міського суду від 31.07.2025 стосовно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк до 23.08.2025.

Вина підозрюваного у вчиненні злочину доводиться зібраними під час досудового розслідування матеріалами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 28.04.2025;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ;

- протоколом огляду відеозапису з АЗС «АВАНТАЖ 7»;

- протоколом слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_9 ;

- висновками судово-медичних експертиз потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Завершити досудове розслідування у двомісячний термін до 23.08.2025 не представилось за можливе, оскільки в ході досудового розслідування було встановлено, що відповідно до повідомлення КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка ВОР» ОСОБА_6 перебував на стаціонарному лікуванні в психіатричному відділенні № 17 з 21.07.2022 по 05.08.2022 з діагнозом: «Психічні і поведінкові розлади, викликані вживанням алкоголю синдром залежності», що стало підставою для проведення стосовно ОСОБА_6 амбулаторної судово-психіатричної експертизи, з метою з`ясування питань його осудності.

Причинами не вчасного проведення вищевказаної судової експертизи у розумні строки досудового розслідування стало переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органу досудового розслідування, який внаслідок цього оголошувався в розшук та надалі був затриманий на підставі ухвали суду.

05.08.2025 матеріали кримінального провадження № 0000362 від 03.06.2025 передано до Вінницької філії судових експертиз ДУ «ІСП МОЗ України» з метою проведення амбулаторної судово-психіатричної експертизи стосовно підозрюваного ОСОБА_6 . Даною установою відповідне дослідження призначено на 18.08.2025.

На підставі вищевикладеного, у відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 294 КПК України, строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні керівником Вінницької окружної прокурори продовжений до трьох місяців, тобто до 23.09.2025.

Разом з цим, строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , згідно ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 31.07.2025 закінчується 23.08.2025.

Санкція ч. 3 ст. 296 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років.

Підставою для продовження застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

п. 1 ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки він зник з місця вчинення кримінального правопорушення, переховувався від органу досудового розслідування, оголошувався в розшук та був затриманий внаслідок цього на підставі ухвали суду.

Окрім цього, ОСОБА_6 розуміє, що в умовах не погашеної судимості та в силу того, що злочин ним вчинено під час іспитового строку, при умові визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, йому загрожує реальне позбавлення волі.

п. 3 ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілих та свідків у вказаному кримінальному провадженні, так як проживає в одній територіальній громаді із останніми, а згідно статті 23 Кримінального процесуального кодексу України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно;

п. 5 ОСОБА_6 перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як раніше притягувався до кримінальної відповідальності, при наявності у нього іспитового строку продовжив вчиняти кримінальні правопорушення, що свідчить про його суспільну небезпечність та схильність до вчинення злочинів у подальшому.

Викладене свідчить про наявність достатніх підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та неможливість запобігання вказаним вище ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою, оскільки вони не забезпечать його належну процесуальну поведінку та виконання ним покладених на нього обов`язків, тому слідчий просив клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав.

Адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання та обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні по суті клопотання підтримав думку адвоката.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання, характеризуючі дані підозрюваного, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.

Відповідно до ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний продовжити строк тримання під вартою, якщо прокурором, слідчим буде доведено, що обставини, зазначені у ч. 3 названої статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, зокрема, що заявлені ризики не зменшилися, а також є обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування.

В провадженні СВ Відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000362, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, відомості відносно якого 03.06.2025 прокурором виділено з кримінального провадження № 0000291 від 28.04.2025.

В рамках вказаного провадження 16.05.2025 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, у спосіб, передбачений цим КПК України для вручення повідомлень, зачитане під відеозапис та вручено матері ОСОБА_6 ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з повістками про виклик ОСОБА_6 до слідчого відділення на 10:00 год. 20.05.2025, на 10:00 год. 21.05.2025 та на 10:00 год. 22.05.2025.

03.06.2025 в зв`язку з трьома не з`явленнями на повістки про виклик ОСОБА_6 включно до 22.05.2025 та в зв`язку з його не доставленням оперативними працівниками до слідчого до 03.06.2025 прокурором виділені матеріали за підозрою ОСОБА_6 у окреме кримінальне провадження № 0000362.

Цього ж дня, 03.06.2025 кримінальне провадження № 0000362 від 03.06.2025 зупинено, підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в розшук.

В подальшому, 30.07.2025 підозрюваний ОСОБА_6 був виявлений оперативними працівниками на території селища Літин Вінницького району Вінницької області та затриманий о 11:15 год. на підставі ухвали суду.

Щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. ст., 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до висновку, що підозра щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України обґрунтована. Причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення достатньою мірою, для даної стадії кримінального провадження, доводиться доказами, які долучені слідчим до матеріалів клопотання та доведена прокурором при розгляді даного клопотання.

Ухвалою Вінницького міського суду від 31.07.2025 стосовно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк до 23.08.2025.

Рішенням Вінницького апеляційного суду від 08.08.2025 за скаргою сторони захисту, ухвалу суду від 31.07.2025 залишено без змін.

Підставами для постановлення вищевказаних ухвал суду було доведення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати свідків та потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При цьому слід зазначити, що чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що підозрюваний обов`язково здійснюватиме такі дії, однак має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Вирішуючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги пунктів 3 і 4 статті п`ятої Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до статті 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, не допускається автоматичне продовження строків тримання під вартою (справи «Тейс проти Румунії», «Чанєв проти України»).

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Слідчий суддя приймає до уваги, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, хворіє на важку форму псоріазу.

Разом з тим, вказані обставини існували на момент вчинення інкримінованих дій згідно з підозрою та не стали стримуючим фактором у поведінці підозрюваного, крім того вказані обставини взято до уваги судами першої та апеляційної інстанцій при обранні запобіжного заходу. Таким чином, вказані обставини на даний час не мають такого ступеню довіри, які можуть бути враховані судом, як такі, що мають запобіжний вплив на поведінку підозрюваного, та не є такими, що спростовують встановлені судом ризики.

Крім того, суд приймає до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме в умовах воєнного стану, групою осіб, особу підозрюваного, який офіційно непрацевлаштований, раніше судимий, підозрюється у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, вчиненого під час іспитового строку та його відношення до вчиненого правопорушення, а саме переховування від органів досудового розслідування протягом тривалого часу.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що наразі продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КК України, які стали підставою для застосування до останнього запобіжного у вигляді тримання під вартою.

Зокрема, санкцією ч. 3 ст. 296 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років. Вказана обставина може спонукати ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання.

Крім того, не будучи обмеженим у спілкуванні зі свідками та потерпілими, підозрюваний може здійснювати незаконний вплив на них з метою формування певної позиції шляхом викривлення чи надання цими особами неправдивих показань.

Наявність такого впливу зберігається до моменту дослідження їх показань безпосередньо судом під час судового розгляду.

Саме тому однією з цілей продовження запобіжного заходу є зведення до мінімуму можливостей ОСОБА_6 контактувати з іншими особами, окрім як у межах, достатніх для забезпечення встановлених законом прав підозрюваного.

Враховуючи насильницький характер злочину, який інкримінується ОСОБА_6 , характеризуючі дані підозрюваного, з яких встановлено, що останній раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не працює, існує ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення.

За змістом ст.131 КПК запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, а відтак їх застосування має на меті досягнення дієвості цього провадження.

Зважаючи на обсяг підозри, обставини справи, наявні ризики, суд приходить до переконання, що інший запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що обставини на які посились суди першої та апеляційної інстанції при обранні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінилися, слідчий суддя вважає, що інший запобіжний захід не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 197, 199, 309, 370, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділення Відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 23.09.2025 включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя