Номер провадження 1-кс/754/2986/25
У Х В А Л А

Іменем України

05 вересня 2025 року слідчий суддя Деснянського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Деснянського районного суду міста Києва клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.09.2025 за №0002510 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костянтинівка Донецької області, українця, громадянина України, працюючого неофіційно з спеціальною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

05.09.2025 слідчий СВ Деснянського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , подано до суду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Клопотання слідчим подане в рамках кримінального провадження №0002510 від 03.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення підозрюваного ОСОБА_4 з під варти у зв`язку з незаконним затриманням.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав клопотання свого захисника.

Прокурор заперечував з приводу задоволення вказаного клопотання. Зазначив, що підозрюваного ОСОБА_4 законно було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 206 КПК України незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: 1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) неперевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.

Так, згідно з ч. 1 ст. 208 КПК України, уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; 3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.

Відповідно до ч. 2 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Затриманий ОСОБА_4 був о 04.46 хвилин, 04.09.2025 тобто за спливом півтори доби після вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України та після спливу понад 8 годин після звернення потерпілої з відповідною заявою.

Відповідно до положень статті 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається кримінальним процесуальним законодавством України.

Одним з головних принципів, якому повинні відповідати зміст та форма кримінального провадження, є принцип законності, згідно з яким суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (частина перша статті 9 КПК України).

Згідно зі статтею 3 КПК України кримінальне провадження - це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, а слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України (частина третя статті 26 КПК України).

Нормою статті 206 КПК України визначено, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання.

Відповідно до статті 207 КПК України ніхто не може бути затриманий без ухвали слідчого судді, суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Кожен має право затримати без ухвали слідчого судді, суду будь-яку особу, крім осіб, зазначених у статтях 482 і 482 цього Кодексу: 1) при вчиненні або замаху на вчинення кримінального правопорушення; 2) безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення чи під час безперервного переслідування особи, яка підозрюється у його вчиненні.

Кожен, хто не є уповноваженою службовою особою (особою, якій законом надано право здійснювати затримання) і затримав відповідну особу в порядку, передбаченому частиною другою цієї статті, зобов`язаний негайно доставити її до уповноваженої службової особи або негайно повідомити уповноважену службову особу про затримання та місцезнаходження особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення.

Підстави затримання особи уповноваженою службовою особою без ухвали слідчого судді встановлені нормою статті 208 цього Кодексу, якою передбачено, що уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках:

1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення;

2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин;

3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.

4) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого статтями 255, 255-1, 255-2 Кримінального кодексу України.

Ще однією підставою затримання особи без ухвали слідчого судді в умовах воєнного стану є наявність обґрунтованих обставин, які дають підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину (пункт 6 частини першої статті 615 КПК України).

Стаття 211 цього Кодексу визначає, що строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду не може перевищувати сімдесяти двох годин з моменту затримання, який визначається згідно з вимогами статті 209 цього Кодексу.

Затримана без ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше шістдесяти годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до суду для розгляду клопотання про обрання стосовно неї запобіжного заходу.

За приписами статті 209 КПК України особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Порядок попереднього ув`язнення визначається цим Законом та Кримінальним процесуальним кодексом України.

Стаття 4 цього Закону визначає, що установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання.

З огляду на зазначене можна дійти висновку, що передбачені статтею 206 КПК України загальні обов`язки слідчого судді щодо захисту прав людини поширюються не на усі обставини, які розцінюються особою як порушення її права на свободу та особисту недоторканність, а лише на випадки, коли особа позбавляється свободи у процедурі здійснення кримінального провадження.

За вказаних обставин, виходячи зі змісту ст. 206 КПК України, є підстави стверджувати про вчинення слідчим Деснянського УП ГУНП у м. Києві незаконного затримання ОСОБА_4 , на що посилається в судовому засіданні адвокат.

За таких обставин слідчий суддя доходить висновку про необхідність негайного звільнення ОСОБА_4 з під варти в залі суду.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на існування ризиків, які дають йому достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також впливати на свідків та потерпілоу у кримінальному провадженні, посилається на ризики передбачені п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до клопотання слідчого та наданих матеріалів 05.09.2025 ОСОБА_4 слідчим повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, 02.09.2025, приблизноо 09.00 год, ОСОБА_7 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,перебуваючи в приміщенні кімнати квартири АДРЕСА_3 , в якій ОСОБА_4 проживає, знаючи, що вприміщенні вказаної квартири перебуває ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою останні познайомились на передодні з метою спільногопроведення часу та розваги, в цей час у ОСОБА_7 та ОСОБА_4 виникзлочинний умисел, направлений на задоволення статевої пристрасті природнимшляхом зі ОСОБА_8 .

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямовані на задоволеннястатевої пристрасті, ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечнийхарактер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючиїх настання, тобто діючи з прямим умислом, спостерігав як ОСОБА_4 ,користуючись фізичною перевагою повалив ОСОБА_8 на ліжко, сідницямисів на грудну клітку останньої, подолавши опір останньої, при цьому не давшизмоги ОСОБА_8 підвестися з ліжка, із застосуванням сили вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло ОСОБА_8 , з використанням геніталій, без добровільної згоди ОСОБА_8 , та вподальшому довівши статевий акт до завершення, після чого почав утримувати ОСОБА_8 за верхні кінцівки, притискаючи останню до ліжка.

В подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу,спрямованого на задоволення статевої пристрасті, ОСОБА_7 , бажаючи доведення своїх злочинних намірів до кінця, будучи фізично сильнішим за потерпілу, застосовуючи фізичну силу, яка виразилася в утриманні ОСОБА_7 та ОСОБА_4 руками ОСОБА_8 , та подолавши опір останньої, наблизився до потерпілої, оголивши свої статеві органи та вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло ОСОБА_8 , з використанням геніталій, без добровільної згоди, тобто зґвалтував її, довівши статевий акт до завершення.

Після вчинення дій сексуального характеру ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , відпустили ОСОБА_8 , після чого остання покинула приміщення вказаної квартири.

Слідчий зазначає, що у кримінальному провадженні №0002510 від 03.09.2025 наявна обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 03.09.2025;

протоколом огляду телефону від 04.09.2025;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілої ОСОБА_8 від 04.09.2025

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілої ОСОБА_8 від 04.09.2025

протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 03.09.2025;

протоколом огляду телефону від 04.09.2025;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_9 від 04.09.2025

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_9 від 04.09.2025

протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_7 від 04.09.2025;

протоколом обшуку від 04.09.2025;

протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_4 від 04.09.2025;

іншими доказами у всій їх сукупності.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити та обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Захисник заперечував проти обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на недоведеність ризиків щодо неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів, тому просить обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем проживання.

Підозрюваний підтримав доводи свого захисника.

Вислухавши думку прокурора, підозрюваного та захисника, слідчий суддя доходить таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 194КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виходячи зі змісту ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

На даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочинів, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального провадження є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, тому не вирішуючи наперед питання про доведеність вини, слідчий суддя приходить до висновку, що причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення достатньою мірою для даної стадії кримінального провадження доводиться доказами, що долучені прокурором в судовому засіданні.

Обґрунтованість підозри передбачає наявність фактів чи свідчень, здатних переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні встановлено, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, достатньою мірою підтверджується копіями доказів, що містяться у матеріалах справи:

протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 03.09.2025;

протоколом огляду телефону від 04.09.2025;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілої ОСОБА_8 від 04.09.2025

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілої ОСОБА_8 від 04.09.2025

протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 03.09.2025;

протоколом огляду телефону від 04.09.2025;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_9 від 04.09.2025

протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_9 від 04.09.2025

протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_7 від 04.09.2025;

протоколом обшуку від 04.09.2025;

протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_4 від 04.09.2025;

іншими доказами у всій їх сукупності.

Наведеного вище достатньо для висновку, що підозра на даній стадії кримінального провадження відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177КПК України.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст.177 КПК України.

Зазначений стандарт доказування (переконання) слідчий суддя використовує для перевірки наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177КПК України, у цьому кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

У судовому засіданні прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду.

Прокурором доведено можливість ризиків незаконного впливу на свідків та потерпілого, а також можливого перешкоджання кримінальному провадженні іншим чином виходячи з наступного, підозрюваному ОСОБА_4 відомі анкетні дані свідків та потерпілої.

Щодо доведеності обставин, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Слідчий суддя вважає, що матеріали клопотання не містять належних доказів, оскільки ОСОБА_4 раніше не судимий, має визначене місце проживання в м. Києві, працює неофіційно. А також оскільки прокурором в судовому засіданні не доведено недостатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу слідчий суддя вважає, що до підозрюваного може бути застосовано більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено в клопотанні, а саме у вигляді домашнього арешту, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

У результаті застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту буде досягнута мета забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків і обраний запобіжний захід буде запобігати його спробам переховуватись від органів досудового розслідування, або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на свідка ОСОБА_9 чи потерпілу ОСОБА_8 в даному кримінальному провадженні.

Разом з тим слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до положень ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 184, 186, 193, 194, 195, 196, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання захисника ОСОБА_5 про незаконне затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у поряду ст. 206 КПК України - задовольнити.

2.Визнати незаконним затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 04 год. 46 хв. 04.09.2025 до 18 год. 10 хв. 05.09.2025.

3.Звільнити підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти з залі суду.

4. У задоволенні клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у місті Києві про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

5.Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту на строк 2 місяці, в межах строку досудового розслідування, тобто до 05 листопада 2025 року включно.

6.Заборонити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відлучатись з квартири АДРЕСА_3 , у період часу з 22 год. 00 хв по 06 год. 00 хв наступного дня, за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги та прибуття до укриття чи бомбосховища у будь-який час коли лунають сигнали тривоги, які сповіщають населення про повітряну небезпеку.

7.Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду,

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- не спілкуватись з потерпілою ОСОБА_8 , свідком ОСОБА_9 у даному кримінальному провадженні, окрім як в присутності слідчого, прокурора чи суду;

8.Здати на зберігання слідчому, якому доручене проведення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

9.Працівники органів Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на підозрюваного зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

10.Строк дії ухвали визначити до 05 листопада 2025.

11. Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора в даному кримінальному провадженні.

12.Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення в частині обрання запобіжного заходу. В іншій частини оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1