Слобідський районний суд міста Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/924/2025 Справа № 641/2332/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року м. Харків

Слідчий суддя Слобідського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваної ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000469 від 29.03.2025, до

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Шипувате Великобурлуцького району Харківської області, громадянки України, не працевлаштованої, неодруженої, на утриманні неповнолітніх дітей не має , фактично проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима 01.04.2025 Дзержинським районним судом м. Харкова до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік (на підставі статті 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням на 1 рік),

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 113 КК України та ч. 2 ст. 194 КК України

ВСТАНОВИВ:

До Слобідського районного суду міста Харкова надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , в якому він просить продовжити строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000469 від 29.03.2025, до ОСОБА_6 в межах строку досудового розслідування.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що СВ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження, які внесені до ЄРДР за № 0000469 від 29.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 194; ч. 2 ст. 113 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , в період часу приблизно з кінця березня до початку квітня 2025 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, за допомогою мессенджеру «Телеграм», встановленому на належному їй мобільному телефону ТМ «Samsung» розпочала спілкування із невстановленою досудовим розслідуванням особою на ім`я ОСОБА_8 , та в подальшому отримала від неї пропозицію щодо підпалу автомобілів, що належать мешканцям м. Харкова, за що обіцяла їй грошові кошти в якості оплати. На вказану пропозицію ОСОБА_6 відповіла згодою. Після обговорення умов угоди із невстановленою особою на ім`я ОСОБА_8 , ОСОБА_6 реалізуючи виниклий умисел на знищення чужого майна шляхом підпалу, 28.03.2025, приблизно о 18:00 год., перебуваючи в приміщенні АЗС 07/7 по вул. Отакара Яроша в Шевченківському районі м. Харкова, придбала 4 л бензину невстановленої марки, в каністрі, об`ємом 5 л, в якості знаряддя вчинення подальшого кримінального правопорушення та перемістила за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , після чого перемістила частину бензину в пластикову пляшку, об`ємом 1 л тим самим заздалегідь підготувала знаряддя вчинення кримінального правопорушення. В подальшому, 29.03.2025 о 02:30, ОСОБА_6 , прибула на відкриту ділянку місцевості поблизу будинку № 41/2 по пр-ту Аерокосмічному в Слобідському районі м. Харкова, де з лівої сторони вищевказаного будинку був припаркований автомобіль «Mitsubishi Lancer», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 , що перебуває у користуванні ОСОБА_9 на підставі довіреності від власника ОСОБА_10 № НВА 493853. В подальшому ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на умисне знищення чужого майна, що знаходиться у користуванні ОСОБА_11 , шляхом підпалу, підійшовши до автомобіля «Mitsubishi Lancer», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді знищення чужого майна, і бажаючи їх настання, діючи умисно, дістала заздалегідь підготовлену легкозаймисту речовину бензин невстановленої марки, що знаходилась у пластиковій пляшці, об`ємом 1 літр, яку мала при собі, та розлила на поверхні вітрового скла і капоту автомобіля легкозаймисту речовину бензин невстановленої марки, після чого за допомогою нештатного джерела відкритого вогню (запальничка) здійснила підпал вищевказаної рідини, в результаті чого пожежа розповсюдилась на весь автомобіль. У результаті умисних протиправних дій ОСОБА_6 автомобіль «Mitsubishi Lancer», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_2 вигорів. Після вказаних дій, ОСОБА_6 , здійснила відео-фіксацію підпалу на власний мобільний телефон ТМ «Samsung» та відправила відео-звіт підпалу автомобілю «Mitsubishi Lancer» чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 невстановленій в ході досудового розслідування особі на ім`я ОСОБА_8 у додатку «Telegram», за що отримала грошову винагороду в сумі 700,00 дол. США шляхом перерахунку на банківську картку АТ «Укрсиббанк» № НОМЕР_3 , що належить їй на праві власності. Отже, своїм злочинним діянням, ОСОБА_6 спричинила потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду в розмірі 187 100,00 грн. Крім того, біля вищевказаного автомобіля розміщався автомобіль «Volkswagen Jetta», білого кольору, VIN-код НОМЕР_4 , д.н.з. НОМЕР_5 , який перебуває у власності ОСОБА_13 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 . В результаті злочинних дій ОСОБА_6 , направлених на знищення чужого майна, 29.03.2025 о 02:32 пожежа з автомобіля «Mitsubishi Lancer», перейшла на автомобіль «Volkswagen Jetta». Своїм злочинним діянням, ОСОБА_6 спричинила матеріальну шкоду у розмірі 25 729,81 грн. потерпілому ОСОБА_13 . Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється в умисному знищенні чужого майна шляхом підпалу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Крім того, ОСОБА_6 під час дії воєнного стану, оголошеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та введеного в дію Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, котрий в подальшому продовжено до теперішнього часу, в період часу приблизно з кінця березня до початку квітня 2025 року, більш точний час та дату досудовим розслідуванням встановити не виявилось можливим, виник злочинний умисел на вчинення підпалу, спрямованого на зруйнування та пошкодження об`єкту, який має важливе народногосподарське та оборонне значення. Так, ОСОБА_6 з метою реалізації свого злочинного умислу на власному телефоні ТМ «Samsung» відкрила додаток «Telegram», де під час спілкування із невстановленою досудовим розслідуванням особою на ім`я ОСОБА_8 , отримала пропозицію від неї щодо підпалу релейної шафи вхідного світлофору на станції «Харків-Слобідський-Балашівка» з подальшим розрахунком за виконану роботу грошовими коштами, на що остання надала згоду, після чого отримала відповідні інструкції та домовилась про порядок отримання грошової винагороди. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на зруйнування та пошкодження об`єкту, який має важливе народногосподарське та оборонне значення, ОСОБА_6 в межах підготовки до підпалу, у раніше вказаний проміжок часу, але не пізніше 08.04.2025 та у невстановленому досудовим розслідуванням місці, придбала паливний матеріал (бензин). Після вказаних дій, 08.04.2025 приблизно о 21:00 год. ОСОБА_6 прибула до релейної шафи вхідного світлофору на залізничній станції «Харків-Слобідський-Балашівка», що розташований поблизу будинку 31 по вулиці Переїзна в Слобідському районі міста Харкові, яка є об`єктом, що має важливе народногосподарське та оборонне значення. В подальшому, ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою реалізації свого злочинного умислу направленого на зруйнування та пошкодження об`єкту, який має важливе народногосподарське та оборонне значення, що полягав у зруйнуванні релейної шафи шляхом підпалу, усвідомлюючи наслідки вчинення підпалу та бажаючи їх настання, облила заздалегідь підготовленим паливним матеріалом релейну шафу та підпалила її, після чого, здійснила відео-фіксацію підпалу на власний мобільний телефон та відправила відео-звіт підпалу релейної шафи невстановленій в ході досудового розслідування особі на імя ОСОБА_8 у додатку «Telegram», за що отримала грошову винагороду в сумі 400,00 дол. США шляхом перерахунку на банківську картку. Після вчинених дій, ОСОБА_6 покинула місце злочину. Таким чином, ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні під час воєнного стану з метою ослаблення держави підпалу, спрямованому на зруйнування та пошкодження об`єкту, який має важливе народногосподарське та оборонне значення, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченому ч. 2 ст. 113 КК України. 09.04.2025 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України. 10.04.2025 ОСОБА_6 вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України. Під час досудового розслідування були зібрані докази, які вказують на вину ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Зазначає, що 03.06.2025 керівником Слобідської окружної прокуратури винесено постанова про продовження строку досудового розслідування до трьох місяців. На даний час існує ряд ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ст. 177 КПК України, які є підставою для продовження стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою: ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрювана ОСОБА_6 може вчинити спробу переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду з метою уникнути відповідальності; ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки існує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення у якому підозрюється, оскільки ОСОБА_6 офіційно не працевлаштована та в неї відсутні законні джерела існування, вона не має міцних соціальних зв`язків, раніше судима 01.04.2025 вироком Дзержинського районного суду м. Харкова до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі статті 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік та підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину під час дії іспитового строку, що підтверджує вірогідність вчинення нею іншого кримінального правопорушення.

З огляду на викладене, прокурор та слідчий зазначають, що є достатні дані вважати, що ризики, передбачені п.п. 1, 5 ст. 177 КПК України, об`єктивно наявні, обґрунтовані, що свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваної інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою. Також просили застосувати запобіжний захід без можливості внесення застави.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні в судовому засіданні підтримали доводи клопотання та просили його задовольнити в повному обсязі.

Захисник ОСОБА_5 та підозрювана ОСОБА_6 у судовому засіданні просили відмовити в задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою.

Заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, ознайомившись з доданими до клопотання матеріалами, слідчий суддя зазначає таке.

Розділ ІІ КПК України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення. До них, згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, віднесені також запобіжні заходи.

Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Разом із цим, положеннями статті 199 КПК України унормований порядок продовження строку тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: (1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; (2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч.ч. 1, 3, 5 ст. 199 КПК України).

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Так, в ході судового засідання з`ясовано, що СВ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження, які внесені до ЄРДР за № 0000469 від 29.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 194; ч. 2 ст. 113 КК України.

09.04.2025 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Слідчим СВ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУ Національної поліції в Харківській області 10.04.2025 ОСОБА_6 за погодженням з прокурором повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України.

Ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.04.2025 ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів. Строк дії ухвали встановлено до 07.06.2025.

28.05.2025 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри (ч. 2 ст. 194 КК України та ч. 2 ст. 113 КК України).

Постановою керівника Слобідської окружної прокуратури м. Харкова від 03.06.2025 строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців, тобто до 10.07.2025 включно з підстав того, що під час досудового розслідування призначено велику екількість експертиз, проведення яких до 10.06.2025 є неможливим.

Щодо наявності обґрунтованої підозри.

Стаття 277 КПК України визначає вимоги до змісту повідомлення про підозру як процесуального документа. Так, повідомлення про підозру, окрім інших відомостей, має містити зміст підозри.

Достатність належить до оціночної категорії, тому в кожному кримінальному провадженні за внутрішнім переконанням слідчий, детектив, прокурор вирішують питання про достатність рівня підозри, обґрунтування якої (тобто її зміст) лягає в основу процесуального документа. Повідомлення про підозру це суб`єктивне, засноване на відповідній структурі складу злочину, формулювання обвинувачення у формі певної тези, яка лише у процесі досудового розслідування в повному обсязі може перерости у твердження у вигляді обвинувального акта.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

З матеріалів, доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_6 28.05.2025 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри (ч. 2 ст. 194 КК України та ч. 2 ст. 113 КК України).

Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації її дій, виходячи з наданих стороною обвинувачення документів, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри на час розгляду клопотання щодо можливого вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 194 КК України та ч. 2 ст 113 КК України.

У світлі обставин цього кримінального провадження досліджених матеріалів достатньо для того, щоб у рамках судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про застосування запобіжного заходу, дійти висновку про наявність «обґрунтованої підозри».

Слідчий суддя акцентує увагу, що висновок про обґрунтованість підозри не констатує винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй злочину та відповідно не порушує принципу «презумпції невинуватості».

Щодо наявності ризиків

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: (1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; (2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; (3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; (4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; (5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Так, у клопотанні слідчий посилається на наявність ризиків, які свідчать про можливе вчинення підозрюваною дій, передбачених пунктами 1, 5 частини 1 статті 177 КПК, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України)

Слідчий суддя зазначає, що ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищують ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Співставлення можливих негативних наслідків для підозрюваної у вигляді її можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим безвідносно стадії кримінального провадження та характеру слідчих та процесуальних дій, які належить провести органу досудового розслідування.

Щодо ризики вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

У судовому засіданні встановлено, що підозрювана ОСОБА_6 , раніше судима 01.04.2025 Дзержинським районним судом м. Харкова до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік (на підставі статті 75 ККУкраїни звільнена від відбування покарання з випробуванням на 1 рік) підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину під час дії іспитового строку, що підтверджує вірогідність вчинення нею іншого кримінального правопорушення.

Щодо наявності інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України

При вирішенні питання про продовження до підозрюваної строку дії запобіжного заходу, крім встановлених ризиків кримінального провадження, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами матеріалів, оцінює в сукупності існування інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме: відсутність міцних соціальних зв`язків; відсутність офіційного працевлаштування, наявність тяжких наслідків, спричинених кримінальним правопорушенням, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Отже, оцінюючи в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, у тому числі тяжкість злочину, який інкримінуються підозрюваній, слідчий суддя вважає, що існують ризики того, що підозрювана ОСОБА_6 може вчинити інші кримінальні правопорушення, а зважаючи на те, що на теперішній час кримінальне провадження знаходиться на стадії досудового розгляду, існують ризики того, що підозрювана може переховуватись від суду.

В зв`язку з викладеним, суд вважає ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, доведеними.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Рішенням Конституційного Суду України від 19.06.2024 №7-р (ІІ)/2024, частину шосту статті 176 КПК України визнано такою, що відповідає Конституції України (є конституційною).

Пунктом 5 частини першої статті 176 КПК України передбачено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України, до неї може бути застосовано виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи питання про строк дії такого запобіжного заходу, слідчий суддя вважає за доцільне продовжити ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 36 днів, тобто не більш ніж по 10.07.2025 (включно) в межах строку досудового розслідування.

Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, та враховуючи особу підозрюваної та характер кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає доцільним продовжити відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

З урахуванням встановлених вище обставин кримінального правопорушення та наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів про те, що ризики вчинення ОСОБА_6 дій, передбачених пунктами 1, 5 частини 1 статті 177 КПК, не зменшилися, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та продовження відносно ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки прокурором доведено, що зазначені обставини на цьому етапі кримінального провадження виправдовують подальше тримання підозрюваної під вартою.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне відзначити, що відповідно до положень статті 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Із врахуванням вищевикладеного, клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_6 підлягає задоволенню.

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування на 36 днів до 10.07.2025 в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», без визначення розміру застави.

Встановити строк дії ухвали до 10.07.2025 включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст судового рішення проголошено 05 червня 2025 року о 17 годині 00 хвилин.

Cуддя ОСОБА_1