Справа № 697/776/25
Провадження № 1-кп/697/127/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2025 м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)

законного представника потерпілої ОСОБА_6

представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Канева кримінальне провадження №1 200024 від 20.01.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Хмільна, Канівського району, Черкаської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, офіційно непрацюючого, депутатом не являється, особою яка має групу інвалідності не являється, раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 155 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні повнолітньою особою дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, з використанням геніталій за наступних обставин.

ОСОБА_4 , будучи повнолітньою особою, у листопаді 2024 року, а саме у період часу з 03.11.2024 по 27.11.2024 більш точної дати та часу судом не встановлено, діючи з прямим умислом, спрямованим на вступ у статеві зносини з неповнолітньою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка не досягла шістнадцятирічного віку, достовірно знаючи про її вік та незважаючи на це, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та свідомо допускаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді порушення статевої недоторканості неповнолітньої особи, за взаємною згодою з останньою, перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , з метою задоволення статевої пристрасті, систематично упродовж вказаного періоду (але не менше трьох разів) вчиняв відносно неповнолітньої ОСОБА_8 дії сексуального характеру, пов`язані з вагінальним проникненням в тіло останньої з використанням своїх геніталій без застосування фізичного та психологічного насильства, а також погрози застосування до неї такого насильства, внаслідок чого неповнолітня ОСОБА_8 завагітніла.

Обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1ст. 155 КК України, тобто вчинення повнолітньою особою дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, з використанням геніталій.

У судовому засіданні прокурор повідомила, що за спільної ініціативи сторони захисту та обвинувачення 26.03.2025 укладено угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим за участю його захисника, укладена угода про визнання винуватості відповідно до ст. 472 КПК України.

Згідно з даною угодою сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 1 ст. 155 КК України та щодо істотних для даного кримінального провадження обставин: обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення; відсутні претензії будь-якого характеру у потерпілої ОСОБА_8 та її законного представника до ОСОБА_4 ; наявність письмової згоди потерпілої ОСОБА_8 на укладення угоди про визнання винуватості.

Сторони погодились, що ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 155 КК України, слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки та відповідно до ст. 75 КК України зі звільненням його від відбування покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Вказані вид та міра покарання визначені сторонами угоди з урахуванням особи обвинуваченого, який повністю та беззастережно визнав свою вину, не судимий, щиро розкаявся, наявності обставини, що пом`якшує покарання, а також ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Сторони розуміють наслідки передбачені ст. ст. 394, 424 КПК України та наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом (ст. 389-1 КК України).

У підготовчому судовому засіданні прокурор просила затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі. Прокурор підтвердив, що угода укладена добровільно.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між ним та прокурором, просив її затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні зазначив, що угода підписувалася у його присутності, згода обвинуваченого на укладення угоди про визнання винуватості була добровільною, а тому просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Законний представник потерпілої ОСОБА_6 , у підготовчому не заперечувала, щодо затвердження угоди про визнання винуватості та призначення покарання зазначеного в угоді.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_7 , у підготовчому не заперечував, щодо затвердження угоди про визнання винуватості та призначення покарання зазначеного в угоді.

Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, дослідивши її зміст та надані суду матеріали, врахувавши думку сторін, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Суд не перевіряє фактичні обставини вчинених обвинуваченим правопорушень, так як не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання вини.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 155 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та беззаперечно погоджується на це.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Судом не встановлено визначених ч. 7 ст. 474 КПК України підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену міру покарання.

Згідно з ч. 5 ст. 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди від 26.03.2025 між прокурором та обвинуваченим за участю його захисника про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами виду та міри покарання зі звільненням від відбування покарання з випробуванням.

Визначаючи тривалість строку випробовування, суд, окрім тяжкості кримінального правопорушення, враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується позитивно, повністю визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому, тому зазначені обставини, які зменшують суспільну небезпечність обвинуваченого, вказують на можливість встановлення однорічного іспитового строку для його виправлення.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 368, 370, 374, 394, 475, 476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26.03.2025 між прокурором Канівського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , його захисником адвокатом ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 1 2024 25 від 20.01.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155 КК України.

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном на 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Речові докази по кримінальному провадженню:

диск для лазерних систем зчитування (DVD-R) з відеозаписом огляду місця події від 21.01.2025, диск для лазерних систем зчитування (DVD-R) з відеозаписом огляду місця події від 21.01.2025, диск для лазерних систем зчитування (DVD-RW)R) з відеозаписом допиту потерпілої ОСОБА_8 в порядку ст. 225 КПК України, диск для лазерних систем зчитування (DVD-R) з відеозаписом допиту потерпілої ОСОБА_8 у Центрі захисту для дітей, які постраждали або стали свідками насильства (модель Барнахус), диск для лазерних систем зчитування (DVD-R) з відеозаписом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_9 залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження;

фрагмент підодіяльника - знищити;

джинсові штани, штани жіночі спортивні, сорочку жіночу нічну - повернути потерпілій ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду через Канівський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1