УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянув в судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 на ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17.07.2025 року, якою стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Мерефа, Харківської області, громадянки України, не заміжньої, з неповною середньою освітою, яка має на утриманні малолітню дитину, не працююча, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 14.09. 2025 року включно.

Учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_8

обвинувачена: ОСОБА_7

захисник: ОСОБА_6

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу суду, постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Короткий зміст ухвали.

Ухвалою суду обвинуваченій ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 14.09.2025 року включно.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

Апелянт вважає, що оскаржувана ухвала суду є незаконною та необґрунтованою.

Стверджує, що прокурором не було доведено наявність ризиків, вказаних в клопотанні та обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй кримінального провадження.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

В провадженні Корабельного районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням за ч.2, ч. 3 ст. 307, ч.3 ст. 311 та ч. 4 ст. 369 КК України ОСОБА_9 та обвинувачених за ч.3 ст. 307 КК України: ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 .

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.04.2021р. обвинуваченій ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 12.06.2021 включно. В подальшому ухвалами суду обвинуваченій строк тримання під вартою було неодноразово продовжено.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії обвинуваченій раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Обґрунтовуючи клопотання, прокурор посилається на існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачена може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Задовольняючи клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що продовжують існувати всі ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 тому наразі запобігти вказаним ризикам інакше, ніж шляхом тримання обвинуваченої під вартою не видається за можливе, оскільки судовий розгляд продовжується.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.

Згідно ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до матеріалів судового провадження в провадженні Корабельного районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням за ч.2, ч. 3 ст. 307, ч.3 ст. 311 та ч. 4 ст. 369 КК України ОСОБА_9 та обвинувачених за ч.3 ст. 307 КК України: ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 .

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .. Обґрунтовуючи клопотання, прокурор посилається на існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Приймаючи рішення про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 суд, пославшись на відомості, що характеризують особу обвинуваченої, прийшов до висновку, що заявлені раніше ризики не зменшилися, а тому запобігти вказаним ризикам інакше, ніж шляхом тримання обвинуваченого під вартою, наразі не видається за можливе.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, а отже з огляду на тяжкість покарання, що загрожує їй в разі визнання винуватою у інкримінованому злочині, обвинувачена може переховуватись від суду.

Слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Колегія суддів вважає вірним зазначене судом першої інстанції, що наявним є ризик того, що ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків з метою зміни показань, наданих ними на досудовому розслідуванні, оскільки ще не проведено допит свідків судом, а отже ОСОБА_7 може впливати на них, з метою надання ними показів на свою користь.

Судом першої інстанції також було враховано багатоепізодність дій ОСОБА_7 за висунутим обвинуваченням, їх корисливий мотив, відсутність у останньої законних джерел доходу. Все це в сукупності дає підстави вважати, що обвинувачена може продовжити свою злочинну діяльність та вчиняти інші кримінальні правопорушення пов`язані з незаконним обігом наркотичних речовин.

Вищенаведене вказує на існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме наявність ризиків переховування обвинуваченою від суду, незаконного впливу на свідків у вказаному кримінальному провадженні. Також існує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки перебуваючи на волі обвинувачена може вчинити інші злочини, тобто продовжити свою злочинну діяльність.

Тому не є слушними доводи захисника обвинуваченого, щодо відсутності на теперішній час ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Беручи до уваги доведеність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 статті 177 КПК України, а також серйозність висунутого ОСОБА_7 обвинувачення та тяжкість покарання, що їй загрожує у разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованого злочину, апеляційний суд не знаходить підстав для зміни обраного запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід, як того просить апелянт.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання про продовження запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, а відтак, і для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 418, 419, 422-1, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17.07.2025 року, якою обвинуваченій ОСОБА_7 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: