печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000249, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 в порядку ст. 174 КПК України звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.08.2023 у справі № 757/38102/23-к на грошові кошти в сумі 20 000 доларів США; системний блок персонального комп`ютера «ASUS»; системний блок персонального комп`ютера «CNIEFTEC».

Обґрунтовуючи клопотання, заявник зазначає, що він не був присутній на розгляді справи про арешт майна. Офісом Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000249 від 17.02.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 364 КК України. Проте, як зазначає ОСОБА_3 , він ніяких протиправних дій не вчиняв. У даному кримінальному провадженні він не є підозрюваним, обвинуваченим, третьою особою. Зі змісту ухвали слідчого судді та матеріалів провадження (справи) вбачається, що рішення слідчим суддею прийнято лише на підставі клопотання прокурора та його пояснень. На підтвердження доводів прокурором не було надано слідчому судді будь-яких доказів і відповідно вони не були предметом дослідження в судовому засіданні. Системні блоки, «CNIEFTEC», «ASUS» та 20 000 доларів США не відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, вони не були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не містять відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі не є предметами, що були об`єктами протиправних дій, чи були набуті кримінально протиправним шляхом або внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Не існує сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що вилучене майно є доказами у кримінального правопорушення.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_3 просив клопотання задовольнити та скасувати накладений арешт.

ОСОБА_3 повідомлений повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явився.

Поряд з тим, 03.02.2025 на адресу суду надійшло клопотання представника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про проведення судового засідання 12.02.2025 з розгляду означеного в режимі відеоконференцзв`язку, проте в призначений для розгляду час на відеоконференцзв`язок з судом заявник, його представник не вийшли.

Прокурор у кримінальному провадженні - прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , повідомлений про місце, дату та час розгляду справи належним чином, в судове засідання не з?явився. В свою чергу, прокурором до суду були подані письмові пояснення на клопотання про скасування арешту. Так, прокурор зазначив, що у даному кримінальному провадженні проводилось досудове розслідування щодо низки осіб (які здійснили дії по заволодінню земельними ділянками на території Кіровоградської області). У вказаному кримінальному провадженні повідомлено понад 10 особам про підозру та наразі триває виконання вимог ст. 290 КПК України. В свою чергу, щодо можливих протиправних дій ОСОБА_3 матеріали виділенні в окреме провадження № 0002353, в межах якого досудове розслідування триває та встановлюються причетні до протиправних дій особи. Арештоване майно має беззаперечне значення для потреб досудового розслідування та має значення речових доказів. Посилаючись на викладене, прокурор просить відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_3 , розгляд клопотання здійснювати без його участі.

Враховуючи принцип диспозитивності кримінального провадження, належне повідомлення сторін та їх неприбуття в судове засідання, слідчий суддя вважає можливим розглянути клопотання за відсутності сторін провадження.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання з додатками, письмові пояснення прокурора з додатками, надходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З огляду на наведену норму закону в даному випадку обов`язок доказування того, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, покладено на особу, що звернулась із клопотанням про скасування арешту.

Як вбачається з матеріалів справи Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000249 від 17.02.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 191 та ч. 3 ст. 209 КК України.

Як зазначає прокурор, наразі у даному кримінальному провадженні триває виконання вимог ст. 290 КПК України.

Окрім того, з огляду на пояснення прокурора, наразі триває досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002353 від 18.11.2024 щодо можливих протиправних дій ряду осіб, зокрема ОСОБА_3 , за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 5 ст. 191 КК України.

Як встановлено слідчим суддею з інформації з ЄДРСР та клопотання ОСОБА_3 , 30.08.2023 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/38102/23-к накладено арешт на майно ОСОБА_3 , а саме на: грошові кошти в сумі 20 000 доларів США; системний блок персонального комп`ютера «ASUS»; системний блок персонального комп`ютера «CNIEFTEC», з метою забезпечення збереження речових доказів.

Так, в ході розгляду клопотання слідчий суддя, враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, дійшов висновку про необхідність арешту майна з метою забезпечення кримінального провадження та можливого використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Водночас у клопотанні про скасування арешту майна не спростовано тих висновків, до яких дійшов слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва при постановленні ухвали про накладення арешту від 30.08.2023. До клопотання заявником не долучено жодних доказів, які б доводили, що арешт накладено необґрунтовано або те, що в його застосуванні відпала потреба. Так, зокрема, ОСОБА_3 не надано жодного доказу на підтвердження законності походження вилучених грошових коштів, не спростовано доказового значення вилученої комп`ютерної техніки.

Щодо доводів ОСОБА_3 з приводу того, що йому у даному кримінальному провадженні не повідомлено про підозру, то слід зазначити, що арешт майна, накладений у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті є формою забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною чи обвинуваченою у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 170 КПК у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (арешт з метою забезпечення збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Абзацом 2 ч. 10 ст. 170 КПК України визначено, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий суддя звертає увагу, що досудове розслідування у вказаному провадженні триває (зокрема у кримінальному провадженні № 0002353 від 18.11.2024), і з метою недопущення можливості приховування, зникнення, втрати, використання чи відчуження означеного майна існує необхідність у подальшому застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, з урахуванням мети накладення арешту - забезпечення збереження речових доказів, вважаю, що заявником не доведено, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ст. ст. 170-174, 309, 372, 376, 392 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1