1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/2073/23 1-кс/335/2674/2025
04 серпня 2025 року м. Запоріжжя
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вільне Розівського району Запорізької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
30.07.2025 року старший слідчий СВ Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Більмацького відділу Пологівської окружної прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 , звернулась до слідчого судді з клопотанням про дозвіл на затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи свої вимоги тим, що останній підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, але переховується від органів досудового розслідування, у зв`язку з чим був оголошений у розшук.
Одночасно з клопотанням про надання дозволу на затримання, орган досудового слідства шляхом внесення відповідного клопотання ініціював питання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала, пославшись на викладені у ньому факти і норми права.
Дослідивши матеріали клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, з таких підстав.
За змістом клопотання, 20.02.2016 року приблизно о 20.00 годин ОСОБА_6 , проживаючи в найманому житлі за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_7 та маючи умисел на таємне викрадення майна, шляхом вiльного доступу з території домоволодіння ОСОБА_7 таємно викрав 13 листів 5-ти хвильового б/у шиферу вартістю, згідно довідки ФОП « ОСОБА_8 » 55 грн. за 1 лист, та 12 листів 7-ми хвильового б/у шиферу вартістю, згідно довідки ФОП « ОСОБА_8 » 60 грн. за 1 лист, які зберігалися на території вищевказаного домоволодіння між будинком господарською будівлею.
Після чого, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , який умислу на крадіжки не мав, оскільки вважав що це майно належить ОСОБА_6 , завантажили вказаний шифер до причепу автомобіля ЗАЗ 1102 р/н НОМЕР_1 , тим самим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 шкоду на суму 1435 грн.
Крім того, 27.02.2016 року близько 20.00 годин ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення майна потерпілої ОСОБА_10 , шляхом вільного доступу з вищевказаної території домоволодіння, таємно викрав металеву саморобну тачку загальною вагою 70 кг, вартістю за ціною металобрухту, згідно довідки ТОВ «ТМК» 2 грн. 30 коп. за 1 кг, після чого, викрадену тачку викотив за територію домоволодіння потерпілої ОСОБА_7 та в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 шкоду на суму 161 грн.
Таким чином, ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1 596 гривень.
Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраданні чужого майна, ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України.
В подальшому, 05.04.2016 року приблизно о 23.00 годин ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, проник через дерев`яну хвіртку на огороджену територію домоволодіння ОСОБА_11 розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , проник через незачинені двері в приміщення літньої кухні, звідки повторно, таємно викрав продукти харчування, та парфуми на загальну суму 2601,40 грн.
Після чого викрадене майно склав в свою куртку, виніс за територію домоволодіння потерпілої ОСОБА_11 та розпорядився ним на власний розсуд.
06.04.2016 року приблизно о 00.30 годині, ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення майна потерпілої ОСОБА_12 знову повернувся та проник аналогічним способом на територію домоволодіння ОСОБА_11 , розташованої АДРЕСА_2 , зайшов через незачинені двері в погріб, який знаходиться на вищезазначеній навпроти приміщення літньої кухні, звідки повторно, таємно викрав продукти харчування, а саме: одну банку засоленого сала із свинини (об`ємом 3 л.), вартістю згідно довідки ПП « ОСОБА_13 » 40 грн. за 1 банку (об`ємом 3 л.); одну банку домашнього виноградного консервованого соку (об`ємом 3 л.), вартістю довідки ПП « ОСОБА_13 » 55 грн. за 1 банку (об`ємом 3 л.), загальною вартістю 95 грн.
Після чого викрадене майно він зложив в сумку, яку знайшов в погребi та виніс за територію домоволодіння потерпілої ОСОБА_11 , і розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
06.04.2016 року приблизно о 01:00 годині ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний намір, спрямований на майна потерпілої ОСОБА_11 , повернувся та проник аналогічним способом на територію домоволодіння останньої, звідки повторно, таємно викрав металеву каністру, в якій знаходилося 20 літрів дизельного палива вартістю згiдно довідки ТОВ «Запоріжнафтопродукт» 16 грн. за 1 літр., чим спричинив ОСОБА_11 320 грн.
Після чого, викрадене майно виніс із території домоволодіння потерпілої ОСОБА_11 та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 3 016 гривень 40 копійок.
Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, скоєному повторно та поєднаному з проникненням в інше приміщення, ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.
25.11.2016 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 1, 3 ст. 185 КК України, але останній на даний час відсутній за місцем мешкання та переховується від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місце знаходження невідоме.
Відповідно до статті 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно зі статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, як законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.
Відповідно до частини 1 статті 183 КК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути заснований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`яти років.
Статтею 188 КПК України передбачено, що прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.
Відповідно до частини 4 статті 189 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.
За змістом ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 КПК України, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.
З наведеного випливає, що у питанні вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру орган досудового розслідування мав керуватись положеннями ч. 2 ст. 135 КПК України, згідно з у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.
Відповідно до ч. 1 ст. 136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом
Факт належного вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру в порядку ч. 2 ст. 135 КПК України підтверджується тим, що воно було вручене бабусі ОСОБА_6 , - ОСОБА_14 .
Відповідно до довідки виконкому Вишнюватської сільської ради Розівського району Запорізької області від 23.04.2016, ОСОБА_6 зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 , але з грудня 2015 року проживає з бабцею ОСОБА_14 , 1961 року народження, за адресою АДРЕСА_4 .
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про те, що сторона обвинувачення в межах розгляду цього клопотання доведено те, що ОСОБА_6 набув процесуального статусу підозрюваного.
За матеріалами клопотання, ОСОБА_6 на наданий час відсутній за місцем мешкання та переховується від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності і його місце знаходження не відоме.
Крім того, ОСОБА_6 , усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого правопорушення послідуючого кримінального покарання, знаходячись на свободі, зможе вплинути на обставини, які згідно ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, що полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального правопорушення таким чином може вплинути на повне, об`єктивне та швидке проведення досудового розслідування.
На даний час підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування та суду, чим перешкоджатиме встановленню істини в кримінальному провадженні.
Вивченням особистості підозрюваного ОСОБА_6 встановлено, що він ніде не працює, отже не має постійного джерела прибутку, не має постійного місця проживання, тому є достатні підстави вважати, що останній з метою ухилення від покарання за вчинений злочин, може без перешкод залишити місце проживання (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).
Крім того, згідно вимогам п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування також встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Указом Президента України № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 18.04.2022 внесені зміни до статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX) та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався.
Указом Президента України № 271/2024 від 06.05.2024, затвердженим Законом України від 08.05.2024 № 3684- IX продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14.05.2024 року строком на 90 діб.
Згідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність.
Враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, розпорядженням Верховного Суду від 14.09.2022 р. № 49/0/9-22 Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану, відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», змінено територіальну підсудність судових справ з Куйбишевського районного суду Запорізької області на Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя, який з 01.05.2025 перейменовано на Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя.
Як вбачається з матеріалів вказаного кримінального провадження, досудове розслідування здійснюється СВ ВП №2 Пологівського РВП ГУНП в Запорізькій області в межах територіальної юрисдикції Куйбишевського районного суду Запорізької області.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 135, 278, 188-190, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до ст. 191 КПК України, затриманий ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ухвали суду не пізніше 36 (тридцяти шести) годин з моменту затримання, повинен бути доставлений до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя, який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, будинок № 107-Б.
Службова особа, яка на підставі ухвали суду про дозвіл на затримання - затримала ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язана негайно вручити затриманому копію зазначеної ухвали, а також негайно повідомляти про це прокурора, зазначеного в ухвалі.
Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного до суду; закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній; добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, відкликання ухвали прокурором.

Ухвала про затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту:

- приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду;

- закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії;

- відкликання ухвали прокурором.

Встановити строк дії даної ухвали слідчого судді - до 04.02.2026 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1