Справа № 457/727/25
провадження №1-кп/457/71/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Трускавці матеріали кримінального провадження № 0000095 від 08 квітня 2025 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 05 травня 2025 року за ст. 126-1 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік з покладенням на нього обов`язки передбачені з п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,-

в с т а н о в и в :

Судом визнано доведеним, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 18 лютого 2023 року № 50 солдата ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення даної військової частини та призначено на посади стрільця санітара 2 штурмового відділення 2 штурмового взводу 6 штурмової роти НОМЕР_2 штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 . Проходячи військову службу за мобілізацією, солдат ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.ст. 11, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції і Законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов?язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків.

Проте, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_6 у порушення вимог вказаних нормативних актів вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин. Так, солдат ОСОБА_3 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до своєї гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», перебуваючи з 19.11.2023 на профілактичному обліку у відділенні поліції № 2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівському області, як кривдник, 01 квітня 2025 року приблизно о 20 год 30 хв перебуваючи за місцем свого проживання у квартирі АДРЕСА_2 , умисно вчинив по відношенню до свого батька ОСОБА_5 психологічне насильство, що носить системний характер, яке виразилось в образах потерпілого нецензурною лайкою та демонстрації своєї фізичної переваги, що проявилась в утримуванні потерпілого ОСОБА_5 у його кімнаті та забороні покинути приміщення кімнати, що призвело до погіршення якості життя та психологічних страждань ОСОБА_5 , які проявились у вигляді частої втоми, фізичного дискомфорту, порушенні сну та відпочинку, переживанні за власне майбутне, зниженій самооцінці, зниженій працездатності, втраті ваги, поганій концентрації уваги та побоюванні за власну безпеку. Вищевказані дії ОСОБА_3 є умисними та систематичними, оскільки до того він неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.173-2 та ст.173-8 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: - постановою Трускавецького міського суду Львівської області від 27.01.2025 ОСОБА_7 визнано винним у вчинення домашнього насильства 18.01.2025 відносно батька ОСОБА_5 та накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить триста сорок гривень, який не сплачено; - постановою Трускавецького міського суду Львівської області від 13.03.2025 ОСОБА_8 визнано винним у вчинення домашного насильства 22.02.2025 відносно батька ОСОБА_7 та накладено адміністративне стягнення за ч.3 ст. 173-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить тисячу двадцять гривень, який не сплачено; - постановою Трускавецького міського суду Львівської області від 14.03.2025 ОСОБА_7 визнано винним у вчинення домашнього насильства 23.02.2025 відносно батька ОСОБА_5 та накладено адміністративне стягнення за ч.2 ст. 173-8 КУпАП у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить триста сорок гривень, який не сплачено.

- постановою Трускавецького міського суду Львівської області від 06.03.2025 ОСОБА_7 визнано винним у вчинення домашнього насильства 01.03.2025 відносно батька ОСОБА_5 та накладено адміністративне стягнення за 4.3 ст. 173-2 КУпАП у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить тисячу двадцять гривень, який не сплачено. Таким чином, ОСОБА_6 вчинив умисне систематичне психологічне насильство щодо свого батька ОСОБА_5 , що призвело до психологічних страждань та погіршення якості його життя, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України.

Обвинувачений винним себе визнав повністю, послідовно та в повній мірі підтвердив обставини вчиненого. У судовому засіданні підтвердив обставини, що викладені у обвинувальному акті. Щиро розкаявся у вчиненому та просив суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні просив суд суворо не карати ОСОБА_3 .

Прокурор у судовому засіданні просив суд призначити обвинуваченому покарання у виді пробаційного нагляду та обмежувальні заходи передбачені ст. 91-1 КК України.

Крім визнання вини обвинуваченим, його вина доведена зібраними матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнав фактичні обставини справи доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

Судом встановлено в відкритому судовому засіданні, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, оскільки він вчинив умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних і фізичних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 , суд виходить із встановленої ст.50 КК України мети покарання, якою є не лише кара, а й виправлення особи і запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, що заснована на вимогах виваженості та справедливості.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2015, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а саме те, що він раніше судимий, на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває, позитивну характеристику за місцем проживання, приймаючи до уваги позицію потерпілого щодо міри покарання, а також обставини, які обтяжують покарання, тому суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції частини статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності у виді пробаційного нагляду з покладенням обов`язків, передбачених ст. 59-1 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.

Обставин, що пом`якшують покарання, судом не встановлено.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, суд відносить вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного спяніння.

Відповідно до вироку Трускавецького міського суду Львівської області від 05 травня 2025 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначено йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік з покладенням на нього обов`язки передбаченіз п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України.

Отже, при призначенні покарання застосуванню підлягає ч.4 ст.70 КК України згідно якої за правилами, передбаченими в частинах першій - третій статті 70, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», при вирішенні питання про те, який із передбачених ст. 70 КК України принципів необхідно застосовувати при призначенні покарання за сукупністю злочинів (поглинення менш суворого покарання більш суворим або повного чи часткового складання покарань, призначених за окремі злочини), суд повинен враховувати крім даних про особу винного й обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, також кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності (реальна чи ідеальна) тощо.

Так як судом встановлено, що ОСОБА_3 винен у вчиненні іншого кримінального правопорушення, який вчинений ним до постановлення попереднього вироку, тому остаточне покарання ОСОБА_3 слід визначити на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Крім цього, згідно ч.1ст.91-1 КК України, в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів з покладенням відповідних обов`язків.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 3 (три) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 05 травня 2025 року, більш суворим покаранням та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді пробаційного нагляду на строк 3 (три) роки.

Згідно з п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Застосувати до ОСОБА_3 обмежувальний захід згіднозі ст. 91-1 КК України, поклавши на нього обов`язок пройти програму для кривдників протягом 3 (трьох) місяців.

Попередити ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність за ст. 390-1 КК України за умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених ст. 91-1 КК України, зокрема за умисне ухилення від проходження програми для кривдників.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Трускавецький міський суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1