У Х В А Л А

Іменем України

06 вересня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

підозрюваного: ОСОБА_4 ,

захисника: адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, Миколаївської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , неодруженого, раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_6 06.09.2025 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001245, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 вересня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

В межах даного кримінального провадження 05 вересня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб та із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Підставою для обрання вказаного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби ( з 23.00 год. до 06.00 год.) стали наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину та наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 усвідомлює невідворотність настання кримінальної відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, наявні реальні ризики переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування, вчинення ним незаконного впливу на потерпілого, вчинення ним інших кримінальних правопорушень та перешкоджання таким чином кримінальному провадженню.

На підставі викладеного, слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до суду з вищевказаним клопотанням та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0001245, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з огляду на таке

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з частиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої та частини другої статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Як вбачається з матеріалів справи, СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001245, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 вересня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.09.2025, орієнтовно о 11 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , перебуваючи на території АЗК «ОККО», що по вулиці 600-річчя, 5 в місті Вінниці, тобто в громадському місці, помітили раніше невідомого їм громадянина ОСОБА_9 , який рухався по вказаній вулиці в напрямку АЗК «ОККО».

В цей час ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , об`єднані спільною метою вчинити грубе порушення громадського порядку та бажанням показати свою зневагу до існуючих правил та норм поведінки в суспільстві, самоствердитись за рахунок приниження інших осіб та протиставити себе суспільству, усвідомлюючи, що в ОСОБА_4 наявний балончик із вмістом речовини сльозоточивої та дратівливої дії, з особливою зухвалістю, підійшли до ОСОБА_9 , спровокувавши словесний конфлікт та неприязні відносини, при цьому ображаючи останнього брутальною лайкою.

Будучи обуреним діями ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , потерпілий ОСОБА_9 зупинився з метою з`ясування причини їхніх протиправних дій.

Однак, в цей час ОСОБА_8 , продовжуючи свою злочинну діяльність, реалізуючи спільний злочинний умисел на вчинення хуліганських дій та спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, демонструючи свою зверхність, розуміючи свою перевагу у фізичній силі, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність та небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, несподівано для потерпілого, безпричинно, наніс правою рукою один удар в область живота останнього, чим завдав нестерпного фізичного болю.

Надалі ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , усвідомлюючи що його дії мають відкритий характер для оточуючих, на ґрунті явної зневаги до громадян, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом та з особливою зухвалістю, з хуліганських мотивів та з метою грубого порушення громадського порядку, ігноруючи норми моралі та етики, умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, із застосуванням предмету, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, з метою запобіганням спротиву, несподівано для потерпілого, тримаючи у руках предмет ззовні схожий на балончик із вмістом речовини сльозоточивої та дратівливої дії, розпилив з нього речовину в обличчя ОСОБА_9 , створивши таким чином реальну загрозу його здоров`ю та людей, які знаходились поряд, внаслідок чого потерпілий закрив обличчя руками та перестав чинити супротив незаконним діям останніх.

Однак в подальшому, ОСОБА_4 , не зупиняючись на вчиненому, продовжуючи спільний злочинний умисел на вчинення хуліганських дій та спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, продовжував словесний конфлікт, прагнучи самоутвердитись за рахунок приниження іншої особи, демонструючи свою зверхність, розуміючи свою перевагу у фізичній силі, ігноруючи норми моралі та етики, умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, із застосуванням предмету, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, тримаючи у руках предмет ззовні схожий на балончик із вмістом речовини сльозоточивої та дратівливої дії, повторно розпилив з нього речовину в обличчя ОСОБА_9 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у виді хімічного опіку рогівки очей.

Після побиття ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , залишили місце вчинення правопорушення, та пішли у невідомому напрямку.

04 вересня 2025 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

05 вересня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб та із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Проаналізувавши зміст клопотання про застосування запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001245 від 04.09.2025; повідомлення про підозру від 05.09.2025; протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію; протоколу огляду місця події; протоколів допитів свідків; протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 04.09.2025; протоколу допиту потерпілого; протоколів огляду документа; інших матеріалів кримінального провадження в їх сукупності; пояснень наданих в судовому засіданні підозрюваним, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України обґрунтована.

При розгляді клопотання слідчого, слідчим суддею врахована позиція Європейського суду з прав людини - рішення «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, п. 175, ECHR 2011, відповідно до якого «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.90).

Однак, прокурором в ході розгляду даного клопотання не доведено, що вказані обставини є достатніми для переконання, що більш м`який запобіжний захід не може запобігти зазначеним ризикам, оскільки ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, має зареєстроване та постійне місце проживання, є військовослужбовцем, з метою виконання завдань пов`язаних з проходженням служби пересувається по території України та безпосередньо виконує бойові завдання з метою відсічі злочинного повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України.

Відповідно до статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються такі обставини: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 має зареєстроване та постійне місце проживання, не одружений, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, є військовослужбовцем.

На даний час ОСОБА_4 оголошену про підозру у вчиненні тяжкого злочину (ч. 4 ст. 296 КК України), за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Однак, на думку суду сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під домашнім арештом.

З огляду на зазначене, беручи до уваги те, що ОСОБА_4 є військовослужбовцем, з метою виконання завдань пов`язаних з проходженням служби пересувається по території України та безпосередньо виконує бойові завдання з метою відсічі повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, в нічну пору доби.

Згідно з частиною першою статті 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України.

З огляду на вказане, суд, враховуючи вимоги статті 179 КПК України, вважає за необхідне застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на неї обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України, оскільки даний запобіжний захід зможе запобігти ризикам зазначеним у статті 177 КПК України.

Відповідно до частини п`ятої статті 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю

З огляду на встановлені судом обставини кримінального правопорушення та особу підозрюваного слідчий суддя дійшов висновку про необхідність покладення на ОСОБА_4 наступних обов`язків:

- прибувати на виклики до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- утриматись від спілкування із особами, які являються потерпілими у даному кримінальному провадженні;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 179, 181, 186, 193, 196, 309, 372, 400 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволені клопотання слідчого СВ Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на два місяці, однак в межах строку досудового розслідування.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_4 з-під варти в залі суду, відразу після проголошення даної ухвали слідчого судді.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати на виклики до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- утриматись від спілкування із особами, які являються потерпілими у даному кримінальному провадженні;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

Термін дії обов`язків покладених судом визначити до 05 листопада 2025 року (в межах строку досудового розслідування).

У разі не виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків зазначених у даній ухвалі до останнього може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя