УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2025 Справа №607/7953/25 Провадження №1-кс/607/2291/2025

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі в режимі відео конференції із Чортківської УВК №26 клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене керівником Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000375 від 25 лютого 2025 року, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Євпаторія, АР Крим, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , раніше судимого 13.06.2024 Шумськийм районним судом Тернопільської області за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.4 ст.185; ч.4 ст.185 КК України до 5 років 1 міс. позбавлення волі, 24.10.2024 звільненого умовно-достроково,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в особливо важливих справах СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 звернувся із клопотанням, яке погоджене керівником Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000375 від 25 лютого 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України про продовження строку тримання під вартою без визначення застави підозрюваному ОСОБА_7 строком до 25 травня 2025 року в межах строку досудового розслідування.

В обґрунтування зазначених вимог сторона обвинувачення вказує, що строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного щодо ОСОБА_7 у вказаному кримінальному провадженні, закінчується 24.04.2025, досудове розслідування до даного часу завершити неможливо, тому, 17.04.2025 постановою керівника Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 було продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців.

Підставами продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 є те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, який є тяжким злочином, а також на даний час визначені в ухвалі слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 ризики не зменшились та продовжують існувати, тому виправдовують подальше тримання ОСОБА_7 під вартою, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання з наведених у ньому підстав та наданих в судовому засіданні доповнень, просить його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_7 в судовому засіданні в режимі відеоконференції пояснив, що з клопотанням не згідний, просить змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання, вказавши на необґрунтованість підозри та недоведеність ризиків. Також, зазначив, що більш м`які запобіжні заходи, такі як домашній арешт чи визначення розміру застави, є достатніми для запобігання будь-яким ризикам, передбачених законом. Просив змінити запобіжний захід на домашній арешт, або визначити заставу у кримінальному провадженні.

Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши учасників судового провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого необхідно задовольнити, відмовивши при цьому у задоволенні клопотання сторони захисту, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Положеннями ч.3 ст.199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно положень ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у ч. 3 цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

Слідчий суддя установив, що слідчими СУ ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000375 від 25 лютого 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Правоохоронними органами ставиться у провину підозрюваному ОСОБА_7 , те, що 25 лютого 2025 року, у ранкову пору доби, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_7 , який перебував у житловому будинку АДРЕСА_1 , під час раптово виниклого конфлікту, виник злочинний умисел на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень своїй бабці ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , 25 лютого 2025 року, у ранкову пору доби, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи у житловому будинку АДРЕСА_1 , розуміючи та даючи звіт своїм діям та керуючи ними, знаючи про те, що здоров`я та життя будь-якої людини рівною мірою охороняється законом і протиправне посягання на нього є кримінально караним, діючи цілеспрямовано та рішуче, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечний наслідок та бажаючи його настання, в ході раптово виниклого конфлікту із своєю бабцею ОСОБА_8 , умисно наніс їй численні удари руками та ногами в ділянку голови та тулуба , чим спричинив тяжкі тілесні ушкодження у вигляді масивної поєднаної травми голови та грудей з численними переломами ребер та просторими крововиливами під оболонку головного мозку, від яких ОСОБА_8 померла на місці події.

25.02.2025 о 16.50 год. ОСОБА_7 , затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.121 КК України.

26.02.2025 о 15.50 год. відповідно до ст. 278 КПК України, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

27.02.2025 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області №607/4061/607 щодо ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 24.04.2025.

Постановою керівника Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 від 17.04.2025 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 25.05.2025.

Дослідивши обставини вчинення зазначеного кримінального правопорушення, не вирішуючи питання про доведеність вини, виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих та досліджених в судовому засіданні матеріалах, слідчий суддя переконався в тому, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах, вважаються переконливими для слідчого судді в тому, що відповідне кримінальне правопорушення могло бути вчинено, а надані слідчим до клопотання відомості в достатній мірі вказують на можливість вчинення підозрюваним ОСОБА_7 кримінального правопорушення. Долучені докази в даному випадку є достатніми при вирішенні клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу, виходячи із системного аналізу зібраних доказів.

Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_7 кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: рапортом старшого інспектора чергового відділення поліції №2 (м. Ланівці) Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області №1025 від 05.02.2025; протоколом огляду місця події проведеного 25.02.2025 в період з 16.19 год. по 18.35 год., на місці події, за адресою: АДРЕСА_1 ; протоколом огляду трупа ОСОБА_8 проведеного 26.02.2025 в період з 12.00 год. по 13.30 год.; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; лікарським свідоцтвом про смерть № 91 від 26.02.2025, згідно якого встановлено насильницький характер смерті потерпілої ОСОБА_8 , а саме: масивна поєднана травма голови та грудей з численними переломами ребер та просторовими крововиливами під оболонку головного мозку; висновком експерта № 124 від 27.03.2025.

Крім того, слідчий суддя вважає, що існують ризики, зазначені у клопотанні слідчим та підтверджені в судовому засіданні, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України). Існування вказаного ризику підтверджується тим, що ОСОБА_7 , усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, зокрема, позбавлення волі від семи до десяти років, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності, оскільки як встановлено, що у нього відсутні міцні соціальні зв`язки в суспільстві, на утриманні неповнолітніх, малолітніх осіб та/або осіб похилого віку, сім`ї немає. Вказані обставини, дозволяють йому переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду і тривалий час не повертатися до місця постійного проживання, з метою приховування свого місця перебування та таким способом уникнення від кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого кримінального правопорушення.

Крім того, альтернативної міри покарання згідно ч. 2 ст. 121 КК України, крім позбавлення волі не передбачає, а тому ОСОБА_7 , усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та розмір покарання, яке йому загрожує, може умисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення від відповідальності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів»

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Бєлозоров проти росії та України", визначено, що «тяжкість обвинувачення може бути підставою для тримання під вартою на початкових етапах провадження».

Також, підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п.2 ч.1 ст.177 КПК України). Вказаний ризик підтверджується тим, що підозрюваний проживає у житловому будинку в якому було вчинено кримінальне правопорушення і на даний час у будинку останнього ніхто не проживає, а тому перебуваючи за місцем проживання, він може вчинити дії стосовно знищення, приховування чи спотворення речей, які мають значення для досудового розслідування. Окрім того, на даний час органом досудового розслідування достеменно ще не встановлено знаряддя вчинення даного злочину, яким було спричинено тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_8 , від яких остання загинула, а судово-медична експертиза щодо причини смерті та механізму спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , ще триває.

Крім того, слідчий суддя вважає, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України). Вказаний ризик підтверджується тим, що підозрюваний може впливати на свідків у даному кримінальному провадженні ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , і чинити відповідний тиск, шляхом погрози та вмовляння, він може схиляти їх до дачі неправдивих показів, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування. Крім того, на даний час органом досудового розслідування, ще встановлюються інші очевидці вчинення даного кримінального правопорушення та особи яким відомі обставини даного злочину, на яких також підозрюваний може чинити тиск.

Аналогічним чином ОСОБА_7 зможе впливати на понятих, експертів та спеціалістів які були залучені у кримінальному провадженні при проведенні слідчих дій та до проведення судових експертиз. Це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань, або відмови від надання таких.

Ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні є об`єктивним і полягає у процедурі отримання свідчень від таких учасників кримінального процесу, а саме після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.ч.1,2 ст.23, ст.224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

У даній справі ризик впливу на свідків існує, позаяк кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, жоден із свідків у кримінальному провадженні безпосередньо судом не допитувалися.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 23 КПК України про те, що не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях речах та документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, а також ч. 4 ст. 95 КПК України про те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання і не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, зазначений ризик не зменшився, так як вказані вище свідки, інші свідки пригоди не були допитані в ході судового розгляду даного кримінального провадження та до проведення такого допиту, можуть змінити свої показання, які вони надавали слідчому, на користь підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_7 перебуваючи на волі зможе координувати свої дії із особами, які мають можливість впливати на викривлення значимих даних для кримінального провадження шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджання досудовому розслідуванню.

Крім того, ОСОБА_7 використовуючи свої знайомства за місцем проживання, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання, оскільки у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення до нього може бути застосовано покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення (п.5 ч.1 ст. 177 КПК України) підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_7 , раніше притягувався вироком Шумського районного суду Тернопільської області від 13.06.2024 до кримінальної відповідальності, за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України і засуджений до 5 років і 1 місяці позбавлення волі, проте на шлях виправлення не став і будучи звільненим умовно-достроково від відбування вищевказаного покарання, 28.11.2024 самовільно залишив місце несення служби (далі СЗЧ) у ВЧ НОМЕР_2 (Десна) і за даним фактом 16.12.2024 слідчим 5 слідчого відділу (м. Чернігів) ТУ ДБР (м. Київ) внесено відомості до ЄРДР за ч. 5 ст. 407 КК України і розпочато досудове розслідування. В період з 28.11.2024 (СЗЧ) до моменту вчинення злочину 25.02.2025 переховувався від органів військової служби правопорядку, місце перебування його було невідоме. З рахуванням вище викладеного існують підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, у кримінальному провадженні необхідно виконати наступне:

-долучити до матеріалів кримінального провадження висновки 6 судових молекулярно-генетичних експертиз, виконання яких здійснюють експерти Тернопільського НДЕКЦ МВС України;долучити до матеріалів кримінального провадження висновок судово-медичної експертизи, щодо встановлення причини смерті ОСОБА_8 , а також механізму та тяжкості спричинених їй тілесних ушкоджень, виконання якої здійснюють експерти Тернопільського бюро СМЕ;долучити до матеріалів кримінального провадження висновки 7 судово-медичних експертиз, із речовими доказами, виконання яких здійснюють експерти Тернопільського бюро СМЕ; долучити до матеріалів кримінального провадження висновок амбулаторної судової психолого-психіатричної експертизи підозрюваного ОСОБА_7 ; долучити до матеріалів кримінального провадження висновок судово-наркологічної експертизи підозрюваного ОСОБА_7 ; з урахуванням отриманих висновків вищевказаних криміналістичних експертиз та проведених слідчих дій, у разі необхідності повідомити ОСОБА_7 про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення; виконати інші слідчі дії у проведенні яких виникне необхідність; виконати вимоги статті 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Виконання вказаних слідчих та процесуальних дій необхідне для забезпечення прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Беручи до уваги вищенаведене, а також те, що строк дії ухвали про тримання під вартою ОСОБА_7 закінчується 24.05.2025 і те, що у разі не продовження строку тримання підозрюваного під вартою, враховуючи особу підозрюваного, обставини вчинення кримінального правопорушення та санкцію статті Кримінального закону, в якому ОСОБА_7 підозрюється, він зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином вчинити інше кримінальне правопорушення не буде з`являтися за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду та належним чином виконувати процесуальні рішення у кримінальному провадженні і свідчить про те, що заявлені раніше ризики, передбачені ст. 177 КПК України при застосуванні підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави, не зменшилися, а продовжують існувати.

При прийнятті такого рішення слідчий суддя також враховує, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Стороною захисту не надано беззаперечних доказів, які б свідчили про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а характеризуючі особу підозрюваного обставини, зокрема, наявність у нього постійного місця проживання, молодий вік, слідчий суддя не вважає такими, що запобігають встановленим ризикам.

Також, стороною захисту не наведено обставин, що за станом здоров`я ОСОБА_7 не може утримуватись під вартою.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає, що більш м`які запобіжні заходи, не пов`язані із триманням під вартою, не зможуть забезпечити належу процесуальну поведінку підозрюваного.

Окрім того, слідчий суддя бере до уваги те, що, з метою забезпечення всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, а провести вказані слідчі та процесуальні дії у передбачений законом строк було неможливо внаслідок особливої складності даного кримінального провадження.

З огляду на доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, а також того, що для завершення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, слідчий суддя, дійшов висновку про необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 в межах строку досудового розслідування, до 25.05.2025.

Тому, клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу є підставне, обґрунтоване і вказані прокурором в судовому засіданні обставини виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

З врахуванням того, що ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, вчиненого із застосуванням фізичного насильства та який спричинив загибель людини, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для визначення розміру застави у вказаному кримінальному провадженні.

За таких обставин, слідчий суддя вважає безпідставним клопотання сторони захисту про зміну підозрюваному запобіжного заходу на домашній арешт або визначення застави у кримінальному провадженні, у зв`язку із чим в його задоволенні слід відмовити, а клопотання слідчого задовольнити.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 309, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 на домашній арешт або визначення розміру застави відмовити.

Клопотання сторони обвинувачення задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, до 23 год. 59 хв. 24 травня 2025 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору негайно після її оголошення та надіслати уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя Тернопільського

міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1