Справа № 358/488/20 Провадження № 1-кп/358/32/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2025 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богуславі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000142 від 02.04.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Богуслав, Київської області, громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, номер фізичної особи-платника податків НОМЕР_1 , абонентський номер мобільного зв`язку: НОМЕР_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

18.01.2020 близько 23 год. 30 хв. ОСОБА_4 проходив поблизу багатоповерхового будинку, а саме біля під`їзду № 3, який розташований по АДРЕСА_3 . Біля входу в даний під`їзд будинку, який розташований за вище вказаною адресою, розташоване підсобне приміщення, в якому через вікно ОСОБА_4 побачив, що знаходиться велосипед марки «AZIMUT GENIUS 26» і в цей час у нього виник умисел на таємне викрадення з підсобного приміщення вказаного велосипеду, який належить ОСОБА_5 , з метою подальшого обернення на власну користь.

З метою реалізації свого злочинного умислу, цього ж дня, близько 23 год. 35 хв. ОСОБА_4 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись відсутністю власника та очевидців своєї злочинної діяльності, реалізуючи свій корисливий злочинний умисел на таємне викрадення вище вказаного велосипеда з підсобного приміщення, шляхом підбору ключа, відчинив вхідні двері у підсобне приміщення та проник всередину. Після цього, ОСОБА_4 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, перебуваючи у середині підсобного приміщення, таємно викрав належний ОСОБА_5 велосипед марки «AZIMUT GENIUS 26».

Після цього, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи вартість викраденого майна, а саме: велосипеду марки «AZIMUT GENIUS 26» становить 3600 гривень.

Отже, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 3600 гривень.

Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України, кваліфіковано правильно як таємне викрадання чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у інше приміщення.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , винним себе за ч. 3 ст. 185 КК України визнав у повному обсязі, щиро каявся та зазначив, що всі обставини, які викладені в обвинувальному акті, а саме: дата, час та місце скоєння ним кримінального правопорушення відповідають дійсності, зокрема, він розумів, що його дії носили умисний злочинний характер, у чому він щиро розкаюється, зокрема зазначив, що дійсно 18.01.2020 року, приблизно о 23 год. 30 хв., перебував за адресою: м. Богуслав, вул. Польова 45/21, біля під`їзду № 3, де помітив закрите підсобне приміщення, в якому через вікно побачив велосипед марки «AZIMUT GENIUS 26», після чого відчинив двері та витяг з підсобного приміщення даний велосипед та розпорядився ним на власний розсуд, а саме сів на нього, та поїхав до дому. Велосипед залишив у дворі, на ранок його вже не було. Пізніш він купив новий велосипед, який віддав потерпілому ОСОБА_6 , та таким чином розрахувався за завдану майнову шкоду.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився. Надав суду заяву про проведення розгляду кримінального провадження без його участі. Претензій матеріального характеру до обвинуваченого немає.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин кримінального провадження, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 дослідженням письмових доказів, а саме: письмових матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого та процесуальних витрат.

Вина ОСОБА_4 у тому, що він своїми умисними діями обвинувачується у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), поєднаного з проникненням у інше приміщення, є доведеною і тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 3 ст. 185 КК України.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Так, суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, бере до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, конкретні обставини кримінального провадження, дані про його особу, зокрема: на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий, вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся, за місцем проживання характеризується позитивно, відсутністю претензій морального та матеріального характеру, що підтверджується заявою потерпілого ОСОБА_5 від 10.12.2024.

Суд також враховує висновок уповноваженого органу з питань пробації, відповідно до якого ризик вчинення ОСОБА_4 повторного правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливо без позбавлення волі та не становить високої небезпеки для суспільства.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, але з урахуванням обставин даного кримінального провадження, тяжкості кримінального правопорушення, розміру заподіяної матеріальної шкоди, її відшкодування, особи обвинуваченого, його ставлення до скоєного (щиро каявся, вину визнав, жалкує про вчинене), наявності пом`якшуючих обставин, думки сторони обвинувачення, суд дійшов висновку, що його перевиховання й виправлення можливе без ізоляції від суспільства, тому вважає за доцільне застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, визначені ст. 76 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов не заявлено.

Документально підтверджені процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь судового експерта.

Речові докази відсутні.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, стосовно ОСОБА_4 , обраний 09.04.2020 року, закінчився. Клопотань про обрання запобіжного заходу під час судового розгляду не заявлялося, тому суд не вбачає підстав для його обрання.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим за ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Нагляд за засудженим покласти на уповноважений орган з питань пробації за його місцем проживання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком суду законної сили не застосовувати.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази відсутні.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь судового експерта ОСОБА_7 , судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №1308/20 від 06.04.2020 на загальну суму 300 (триста) грн. 00 коп.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Богуславський районний суд Київської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1