МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
Справа № 210/2482/25
Провадження № 1-в/210/347/25
У Х В А Л А

іменем України

07 травня 2025 року

Металургійний районний суд міста Кривого Рогу у складі:

головуючого судді Сільченко В.Є.

секретаря судового засідання Козіної В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву засудженого ОСОБА_1 про приведення покарання у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває заява засудженого ОСОБА_1 про приведення покарання у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Засуджений ОСОБА_1 надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник адміністрації Лавренко В. подав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Прокурор Грищенко М.К. вважав заяву такою, що не підлягає задоволенню.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п. 13, 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України; інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 7-1, 13-1, 13-4, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що вироком Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 09.05.2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у пред`явленому за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України обвинуваченні. ОСОБА_1 за ч. 4 ч. 4 ст. 185 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк шість років. ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 186 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на строк сім років. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк сім років. Строк відбування покарання ОСОБА_1 рахувати з 28.02.2024 року.

Вироком Галицького районного суду м. Львова від 01.07.2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та вироком Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 09.05.2024 р., остаточно призначено ОСОБА_1 покарання у виді 7 (семи) років 2 (двох) місяців позбавлення волі, частково приєднавши невідбуту частину покарання за вироком Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 09.05.2024 року. Строк відбування покарання ОСОБА_1 рахувати з 28 лютого 2024 року. У строк відбування покарання зараховано ОСОБА_1 частково відбуте ним покарання за вироком Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 09.05.2024 року.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 07.11.2024 року у порядку ч. 4 ст. 404 КПК України вирок Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 09.05.2024 року щодо ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК змінено. Виключено з мотивувальних частин вироку посилання на вчинення ОСОБА_1 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК, за епізодами: - від 17 грудня 2023 року стосовно потерпілого ТОВ «АТБ Маркет»; - від 20 грудня 2023 року стосовно потерпілого ТОВ «АТБ Маркет»; - від 21 січня 2024 року стосовно потерпілого ОСОБА_2 ; - від 24 січня 2024 року стосовно потерпілого ОСОБА_3 .. Виключено кваліфікуючу ознаку повторно за епізодом таємного викрадення 18 січня 2024 року майна потерпілого ОСОБА_4 на суму 3641,75 грн та за цим епізодом кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 185 КК, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану. Вважати ОСОБА_1 засудженим: за ч. 4 ст. 185 КК - до покарання у виді 5 років позбавлення волі; за ч. 4 ст. 186 КК до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 7 (сім) років. На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років. В іншій частині вирок залишити без змін.

Згідно зі ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України 18 липня 2024 року №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до статті 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною 1 статті 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений статті 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з частиною 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пунктом 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

З вироку Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 09.05.2024 року (з урахуванням ухвали Дніпровського апеляційного суду від 07.11.2024 року) встановлено, що ОСОБА_1 визнано винним за ч. 4 ст. 185 КК України за вчинене діяння 18.01.2024 року, сума матеріального збитку складає 3641,75 гривень, та за ч. 4 ст. 186 КК України.

З вироку Галицького районного суду м. Львова від 01.07.2024 року встановлено, що ОСОБА_1 визнано винним за ч. 4 ст. 185 КК України за діяння, вчинене 05.05.2023 року, сума матеріального збитку складає 8000,00 гривень.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи з 01.01.2023 на рівні 2684,00 гривні. Отже, розмір соціальної пільги, встановленої законом на 01.01.2023 рік, становить 1342,00 грн (2684,00 грн *50% = 1342,00 грн.), а відтак кримінальна відповідальність за викрадення чужого майна у 2023 році настає за умови, що вартість викраденого майна перевищує 2684,00 грн.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи з 01.01.2024 на рівні 3028,00 гривні. Отже, розмір соціальної пільги, встановленої законом на 01.01.2024 рік, становить 1514,00 грн (3028,00 грн *50% = 1514,00 грн.), а відтак кримінальна відповідальність за викрадення чужого майна у 2024 році настає за умови, що вартість викраденого майна перевищує 3028,00 грн.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у постанові від 07 жовтня 2024 року у справі № 278/1566/21 (провадження № 51-2555кмо24) вказала, що Закон №3886-IX є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом №3886-IX, мають зворотну дію в часі. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом №3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

За таких обставин, суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону №3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Частина 2 ст. 74 КК встановлює кримінально-правовий наслідок зворотної дії закону, що скасовує кримінальну протиправність діяння. Якщо злочин декриміналізовано після набуття законної сили вироком суду, яким особа засуджена за такий злочин із призначенням їй покарання, вона має бути негайно звільнена від призначеного судом покарання. Це, зокрема, означає, що, якщо особа відбуває призначене їй покарання - вона звільняється від його невідбутої частини.

Відтак, під час розгляду було встановлено, що за вироком Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 09.05.2024 року ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 185 КК України за епізодом 18.01.2024 року спричинив матеріальну шкоду потерпілому в розмірі 3641,75 гривень, що перевищує два неоподатковуваних мінімума доходів громадян станом на день скоєння кримінального правопорушення, а відтак вчинене ним діяння є кримінально караним.

Крім того, вказаним вище вироком ОСОБА_1 визнано винним за ч. 4 ст. 186 КК України, яка не підпадає під дію Закону № 3886?IX.

Крім того, за вироком Галицького районного суду м. Львова від 01.07.2024 року ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 185 КК України спричинив матеріальну шкоду потерпілому в розмірі 8000,00 гривень, що перевищує два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на день скоєння кримінального правопорушення, а відтак вчинене ним діяння є кримінально караним.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву засудженого ОСОБА_1 про приведення покарання у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного суду через Металургійного районний суд міста Кривого Рогу протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: В. Є. Сільченко