Справа № 367/3553/25
Провадження №1-кп/367/768/2025
УХВАЛА

Іменем України

21 серпня 2025 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Ірпінського міського суду Київської області кримінальне провадження, відомості щодо якого 24.03.2025 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000419, за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України,

встановив:

Ірпінським міським судом Київської області здійснюється судове провадження в кримінальному проваджені, відомості щодо якого 24.03.2025 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000419, за обвинуваченням ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_10 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання щодо обвинуваченого ОСОБА_10 обґрунтоване тим, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, з моменту застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого на даний час не зменшилися та продовжують існувати, при цьому, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Окрім цього, прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України. Клопотання щодо обвинуваченого ОСОБА_8 обґрунтоване тим, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, стосовно обвинуваченого на даний час не зменшилися та продовжують існувати.

Також прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 , щодо якого діє запобіжний захід у виді застави, строку дії покладених на нього обов`язків. Клопотання щодо обвинуваченого ОСОБА_9 обґрунтоване тим, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, стосовно обвинуваченого не зменшилися та продовжують існувати.

Окрім цього, прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_11 строку дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України. Клопотання щодо обвинуваченого ОСОБА_11 обґрунтоване тим, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, стосовно обвинуваченого не зменшилися та продовжують існувати.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_12 - адвока ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував щодо продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вказуючи, що прокурором не доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зазначив, що його підзахисний не має наміру переховуватися, самостійно прийшов до суд під час вирішення питання щодо застосування запобіжного заходу та був затриманий лише після застосування відносно нього запобіжного заходу слідчим суддею, просив змінити запобіжний захід обвинуваченому з тримання під вартою на домашній арешт. Окрім цього зазначив, що обвинувачений ОСОБА_10 тяжко хворіє, а тому потребує лікування, яке не може бути забезпечено в слідчому ізоляторі. Зокрема зазначив, що 19.02.2025 ОСОБА_10 консультований лікарем-фтизіатром, де останньому встановлено діагноз: ВІЛ-інфекція, клінічна стадія 1, безсимптомний перебіг, хронічний вірусний гепатит В та С; 21.02.2025 обстежений рентгенологічно (ОГК) та 25.02.2025 консультований лікарем-фтизіатром, діагноз: ВІЛ-інфекція, ЗЗТБ (25.02.2025) верхні долі лівої легені у вигляді туреркуломи.

Обвинувачений ОСОБА_10 підтримав думку захисника просив замінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Прокурор заперечила щодо клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт з підстав зазначених у клопотанні про продовження терміну тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_4 , думку якого підтримав обвинувачений ОСОБА_8 , у судовому засідання при вирішенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання заперечень не висловив, проте зазначили, що ризики наведені прокурором не існують.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні, позицію якої підтримав обвинувачений ОСОБА_9 , просила суд задовольнити частково клопотання прокурора про продовження строку обов`язків, а саме просила суд дозволити її підзахисному відлучатися за межі м. Бучі та м. Ірпінь Київської області, оскільки він там працює.

Захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні, позицію якого підтримав обвинувачений ОСОБА_11 , щодо заявленого прокурором клопотання щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, заперечень не висловили.

Згідно з приписами ч.ч. 1-3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Метою застосування запобіжного заходу відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За правилами ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу передбачені ст. 178 КПК України, відповідно до якої, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Щодо запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_8 .

Установлено, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 17.02.2025 відносно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту в період доби з 23.00 год. по 05.00 год., за виключенням необхідності перебувати в укритті під час повітряної тривоги, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою суду від 07.04.2025 клопотання прокурора Київської обласної прокуратури щодо продовження строку запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_8 задоволено частково. Відносно обвинуваченого ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Зобов`язано обвинуваченого ОСОБА_8 : повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання; утриматися від спілкування зі свідками та іншими обвинуваченими у даному кримінальному провадженні з приводу пред`явленого обвинувачення; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Вирішуючи питання щодо необхідності продовження строку застосованого запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , суд погоджується з прокурором, що встановлені під час досудового розслідування ризики, встановлені ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого ОСОБА_8 переховуватися від суду ураховано те, що існує певна ймовірність того, що обвинувачений з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій. Разом з тим, судом установлено, що обвинувачений ОСОБА_8 має постійне місце проживання та родину дружину та малолітню дитину 2024 року народження, а тому має міцні соціальні зв`язки в місці свого проживання.

До того ж, суд вважає наявним ризик можливого впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні. Разом із тим, на переконання суду, зазначений ризик дещо зменшився, на користь такого висновку суду свідчить та обставина, що, будучи під дією запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, обвинувачений ОСОБА_8 не допускав дій, які б свідчили про його бажання впливати на показання свідків у цьому кримінальному провадженні.

У свою чергу, суд вважає, що на даний час малоймовірним є ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим шляхом, оскільки всі докази у вказаному кримінальному провадженні органом досудового розслідування зібрані. До того ж, обвинувачений ОСОБА_8 за першим викликом прибув до суду, що свідчить про відсутність у його діях ознак перешкоджання здійсненню кримінального провадження.

При цьому, суд вважає, що ризик можливого вчинення іншого кримінального правопорушення існує, але наразі зменшився, оскільки суду не надано відомостей, що після застосування до обвинуваченого запобіжного заходу ним було вчинено інші кримінальні правопорушення.

Зазначені обставини дають підстави суду вважати, що під час судового розгляду продовжують існувати ризики, встановлені п.п. 1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, але з огляду на встановлені обставини та надані стороною захисту докази зазначені ризики дещо зменшилися.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

На підставі викладеного, суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню та вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком на 60 днів до 19.10.2025, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання; утриматися від спілкування зі свідками та іншими обвинуваченими у даному кримінальному провадженні з приводу пред`явленого обвинувачення; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Щодо запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_9 .

Установлено, що під час досудового розслідування відносно обвинуваченого ОСОБА_9 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Також постановлено, що у випадку внесення визначеної застави та звільнення ОСОБА_9 з-під варти, на нього покладаються такі обов`язки: прибувати до слідчого, у провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом; не відлучатись із м. Ірпеня Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи; не спілкуватись із свідками, експертами і учасниками даного кримінального провадження; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

ОСОБА_9 була внесена застава, після чого його було звільнено з-під варти, а тому він вважається таким, відносно якого діє запобіжний захід у виді застави з покладенням на нього встановлених в ухвалі слідчого судді обов`язків, строк дії яких у подальшому було продовжено.

Вирішуючи питання щодо необхідності продовження строку дії обов`язків відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , суд погоджується з прокурором, що встановлені під час досудового розслідування ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого ОСОБА_9 переховуватися від суду ураховано те, що існує певна ймовірність того, що обвинувачений з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

До того ж, суд вважає наявним ризик можливого впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні. Разом із тим, на переконання суду, зазначений ризик дещо зменшився, на користь такого висновку суду свідчить та обставина, що, будучи під дією запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, обвинувачений ОСОБА_9 не допускав дій, які б свідчили про його бажання впливати на показання свідків у цьому кримінальному провадженні.

Звертаючись до суду з клопотанням про продовження строку дії обов`язків, прокурор просив суд продовжити на 60 днів строк дії лише таких обов`язків, а саме: повідомляти суд про зміну свого місця проживання; не відлучатися з м. Бучі та м. Ірпеня Київської області без дозволу суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Оцінюючи необхідність продовження строку дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_9 обов`язків у сукупності та взаємозв`язку зі встановленими ризиками, суд вважає, що обов`язки, які просить продовжити прокурор, сприятимуть мінімізації ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник ОСОБА_9 вкотре просила суд скасувати обов`язок покладений на обвинуваченого, в частині не відлучатися з м. Ірпеня та м. Бучі Київської області, оскільки її підзахисний працює в Bolt, а його батьки проживають за межами Київської області.

З огляду на встановлені під час розгляду клопотання прокурора обставини, у тому числі, те, що обвинувачений працює в сервісі доставки Bolt, та з урахуванням специфіки своєї роботи має відлучатися до м. Буча Київської області, суд вважає за можливе продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів до 19.10.2025 строк дії покладених на нього обов`язків у зв`язку з внесенням застави, а саме: повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання; не відлучатися за межі Київської області без дозволу суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Щодо запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_11 .

Установлено, що до обвинуваченого ОСОБА_11 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Вирішуючи питання щодо необхідності продовження строку застосованого запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_11 , суд погоджується з прокурором, що встановлені під час досудового розслідування ризики, встановлені п.п. 1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, продовжують існувати.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого ОСОБА_11 переховуватися від суду ураховано те, що існує певна ймовірність того, що обвинувачений з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

До того ж, суд вважає наявним ризик можливого впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, який дещо зменшився. На користь такого висновку суду свідчить та обставина, що, будучи під дією запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, обвинувачений ОСОБА_11 не допускав дій, які б свідчили про його бажання впливати на показання свідків у цьому кримінальному провадженні.

У свою чергу, суд вважає, що на даний час малоймовірним є ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим шляхом, оскільки всі докази у вказаному кримінальному провадженні органом досудового розслідування зібрані. До того ж, обвинувачений ОСОБА_11 за першим викликом прибув до суду, що свідчить про відсутність у його діях ознак перешкоджання здійсненню кримінального провадження.

При цьому, суд вважає, що ризик можливого вчинення іншого кримінального правопорушення існує, але наразі зменшився, оскільки суду не надано відомостей, що під час перебування під нічним домашнім арештом ОСОБА_11 було вчинено інші кримінальні правопорушення.

Вирішуючи питання щодо доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_11 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, судом враховано, що такий вид запобіжного заходу є найменш обтяжливим та найбільш м`яким запобіжним заходом, полягає в забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого та виконанні покладених на нього обов`язків.

Враховуючи вище наведене, суд дійшов висновку про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_11 у вигляді особистого зобов`язання до 19.10.2025 включно.

Щодо запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_10 та клопотання захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_10 про заміну запобіжного заходу обвинуваченому з тримання під вартою на домашній арешт.

Установлено, що під час досудового розслідування відносно обвинуваченого ОСОБА_10 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до приписів ч. ч. 3-5 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

За даних обставин суд має встановити чи є найсуворіший запобіжний захід тримання під вартою, пропорційним та адекватним засобом забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого; чи наявні ризики на підтвердження необхідності його подальшого застосування та чи доведена прокурором та обставина, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

При вирішенні питання щодо зміни дії запобіжного заходу, суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його вини у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, наявність у нього постійного місця проживання та реєстрації, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків.

У той же час, суд враховує, що з часом ризики, які були підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу, об`єктивно не можуть бути доведені прокурором, а сама по собі тяжкість злочину не може бути підставою для продовження такого суворого запобіжного заходу.

На думку суду, прокурором не наведено переконливих мотивів, що обвинувачений може ухилятися від суду, чи іншим чином перешкоджати правосуддю, а ризик впливу на свідків та продовження злочинної діяльності може бути мінімізований за рахунок інших запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, суд враховує вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема справи «Харченко проти України», «Комаров проти України», «Калашніков проти Росії», в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання осіб під вартою, а саме:

- тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі;

- у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимог Конвенції, заарештована особа має право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов затримання, а рішення суду про продовження строку тримання під вартою не може базуватись на первісних підставах, що слугували для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання заявника під вартою; і суд має з`ясувати можливість застосування до заявника будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою (рішення ЄСПЛ у справі «Третьяков проти України»).

Враховуючи наведене, суд вважає, що прокурором не доведено виняткових обставин, які б виправдовували продовження обмеження права обвинуваченого на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Окрім того, судом взято до уваги, що обвинувачений ОСОБА_10 тяжко хворіє, а тому потребує лікування, яке не може бути забезпечено в слідчому ізоляторі. Зокрема, 17.02.2025 обвинувачений обстежений швидкими тестами на наявність антитіл до ВІЛ-інфекції та наявність антитіл до вірусних гепатитів В та С., за результатами яких виявлені антитіла до ВІЛ-інфекції та та антитіла до вірусного гепатиту С; 19.02.2025 ОСОБА_10 консультований лікарем-фтизіатром, де останньому встановлено діагноз: ВІЛ-інфекція, клінічна стадія 1, безсимптомний перебіг, хронічний вірусний гепатит В та С; 21.02.2025 обстежений рентгенологічно (ОГК) та 25.02.2025 консультований лікарем-фтизіатром, діагноз: ВІЛ-інфекція, ЗЗТБ (25.02.2025) верхні долі лівої легені у вигляді туреркуломи.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що продовження дії запобіжного заходу, застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_10 у виді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, є недоцільним з тих підстав, що на теперішній час заявлені ризики, що враховані при застосуванні запобіжного заходу - тримання під вартою, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, зменшилися та не виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.

Крім того, у суду відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст. 194 КПК України.

Водночас, суд враховує, що згідно із рішенням ЄСПЛ від 4 липня 2019 року у справі «Корбан проти України», а саме пунктом 138, домашній арешт вважається з огляду на його рівень та суворість позбавленням волі у розумінні цього положення.

Виходячи з положень ст.ст.176, 178, 331 КПК України, ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та враховуючи матеріали кримінального провадження, особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт на строк, що не перевищує двох місяців та покладенням на нього обов`язків передбачених ст.194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176-179, 181-183, 186, 193-194, 196-199, 3331 КПК України, суд

постановив:

1.Клопотання прокурора Київської обласної прокуратури щодо продовження строку запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання до 19.10.2025.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_8 :

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання;

- утриматися від спілкування зі свідками та іншими обвинуваченими у даному кримінальному провадженні з приводу пред`явленого обвинувачення;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Обвинуваченому ОСОБА_8 роз`яснити, що в разі невиконання покладених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

2.Клопотання прокурора Київської обласної прокуратури щодо продовження строку дії покладених обов`язків відносно обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити частково.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 19.10.2025 строк дії покладених на нього обов`язків у зв`язку з внесенням застави, а саме:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання;

- не відлучатися за межі Київської області без дозволу суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому та заставодавцю, що у разі невиконання обов`язків обвинуваченим, а також якщо обвинувачений не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

3.Клопотання прокурора Київської обласної прокуратури щодо продовження строку запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_11 задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до 19.10.2025.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_11 :

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання;

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- утриматися від спілкування зі свідками та іншими обвинуваченими у даному кримінальному провадженні з приводу пред`явленого обвинувачення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Обвинуваченому ОСОБА_11 роз`яснити, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

4.Клопотання прокурора Київської обласної прокуратури щодо продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Клопотання захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_10 про заміну запобіжного заходу обвинуваченому з тримання під вартою на домашній арешт - задовольнити.

Змінити запобіжний захід, обраний ОСОБА_10 , у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, строком на 60 (шістдесят) днів за адресою: АДРЕСА_1 .

Звільнити з під варти ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в залі суду, негайно.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_10 :

- цілодобово не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу на це суду або прокурора;

- утримуватись від спілкування зі свідками та іншими обвинуваченими в даному кримінальному провадженні з приводу пред`явленого обвинувачення;

- здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, які дають право на виїзд за межі України;

- з`являтись до суду, прокурора на першу вимогу.

Зобов`язати працівників Дарницького управління поліції ГУ НП в м. Києві поставити ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на облік за місцем домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , та повідомити про це суд.

Виконання ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покласти на Дарницьке управління поліції ГУ НП в м. Києві.

Початок строку дії ухвали суду про запобіжний захід у вигляді домашнього арешту обчислювати з 21.08.2025 до 19.10.2025 включно.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_10 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів Київської обласної прокуратури, які входять до групи прокурорів у цьому кримінальному провадженні.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_1