Справа № 444/997/25
Провадження № 1-кп/444/211/2025
УХВАЛА

судового засідання

04 липня 2025 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

під час розгляду у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області кримінального провадження, внесеного до єдиного реєстру досудових розслідувань № №0000012 від 11 січня 2023 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Старява, Мостиського району Львівської області, яка зареєстрована та проживає у АДРЕСА_1 , громадянка України, українка, не депутат, раніше не судима,

обвинуваченої у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.І ст. 362 ч.І ст.365-2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

На розгляд суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000012 від 11 січня 2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.І ст. 362 ч.І ст.365-2 КК України, відповідно до якого ОСОБА_4 , будучи призначеною відповідно до наказу № 01/05-3 від 24.04.2018 на посаду державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстрація майна та бізнесу» була належним чином ознайомлена з положеннями чинного законодавства України, яке регламентує надання публічних послуг у сфері державної реєстрації, здійснювала професійну діяльність у сфері надання публічних послуг, а саме проведення державної реєстрації, яка спрямована на захист та забезпечення умов для реалізації інтересів, фізичних і юридичних осіб, породжує настання наслідків правового характеру форма і порядок надання якої визначена державою.

Так, відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», (в редакції станом на 04.02.2019), далі Закон, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Пунктом 2 ч.І ст.2 Закону визначено, що Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах», інформаційна (автоматизована) система - організаційно-технічна система, в якій реалізується технологія обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів.

Частиною 2 статті 3 Закону передбачено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Частиною 1 статті 6 Закону встановлено, що організаційну систему органів державної реєстрації прав становлять Міністерство юстиції України та його територіальні органи; суб`єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; державні реєстратори прав на нерухоме майно (державні реєстратори).

Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначені статтею 27 Закону та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабміну від 25.12.2015 № 1127.

Відповідно до пункту 40 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127 (у редакції чинній, на момент проведення реєстраційних дій) (далі-Порядок), державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону та цим Порядком.

Пунктами 1, 2 частини третьої статті 10 Закону визначено, що державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 24 Закону у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо зокрема подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав ( абзац перший частини другої статті 24 Закону).

Пунктом 1 частини першої статті 23 Закону визначено підстави для зупинення розгляду заяви, зокрема, подання документів для державної реєстрації прав не в повному обсязі, передбаченому законодавством.

Крім того, вимогами абзацу першого пункту 12 Порядку встановлено, шо розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на таке майно, відповідальність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав.

Окрім того, статтею 59 ЗК України передбачено, що землі водного фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності.

Між тим, відповідно до п. «ґ» ч. 4 ст. 83, п. «д» ч. 4 ст. 84 ЗК України передача земель водного фонду у приватну власність заборонена, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Такі випадки передбачені ч. 2 ст. 59 ЗК України, за приписами якої можлива безоплатна передача у власність лише замкнених природних водойм загальною площею до 3 га.

За приписами Земельного та Водного кодексів України земельна ділянка, на якій розміщені гідроспоруди, не може перебувати в приватній власності, що фактично також виключає правомірність їх приватизації та можливість, за таких умов, перебувати у приватній власності.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про аквакультуру" від 18.09.2012 року гідротехнічні споруди рибогосподарської технологічної водойми (гідротехнічні споруди) - об`єкти нерухомого майна (земляні греблі та дамби, водозабірні споруди, повеневі водоскиди, донні водовипуски. водопостачальні, скидні та рибозбірноосушувальні канали, рибовловлювачі, камери облову, причали, водоскиди, бистротоки перепади, перегороджувальні рибозахисні та інші споруди), що є інженерними спорудами, які призначені для управління водними ресурсами (підготовка, постачання, збереження, транспортування води та водовідведення), а також для запобігання шкідливій дії вод.

Пунктом 1.9.18 Методики обстеження і паспортизації гідротехнічних споруд систем гідравлічного вилучення та складування промислових відходів та хвостів, затвердженої наказом Державного комітету України у справах містобудування і архітектури №252 від 19 грудня 1995 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21 грудня 1995 року за №466/1002 встановлено, що гідротехнічні споруди-це споруди для використання водних ресурсів, а також для боротьби з шкідливим впливом вод: греблі й дамби різного призначення та їхні конструктивні елементи: водоскиди, водоспуски, споруди водовідведення: тунелі, канали, труби, лотки: регуляційні споруди, накопичувані промислових відходів, ставки, відкриті водозабори, гідромеханічне та механічне обладнання, призначене для нормального функціонування споруд.

Отже, такий об`єкт як гідротехнічна споруда ставка є нерухомим майном, оскільки вона нерозривно пов`язана з землею і призначена для управління водними ресурсами, тобто її функціонування неможливе без існування водного об`єкту.

Окрім того, відповідно до частин 1, 2 ст. 134 ЗК України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

Водночас, встановлено, що ОСОБА_4 , будучи державними реєстратором комунального підприємства «Реєстрація майна та бізнесу» та здійснюючи функції у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, здійснюючи професійну діяльність у сфері надання публічних послуг, а саме проведення державної реєстрації, яка спрямована на захист та забезпечення умов для реалізації інтересів, фізичних і юридичних осіб, що породжує настання наслідків правового характеру форма і порядок надання якої визначена державою, в порушення зазначених вище вимог нормативно- правових актів щодо проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, маючи повноваження з доступу до Державного реєстру прав, що відповідно до ст. 2 Закону є єдиною державною інформаційною системою, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за відсутності документів, які дають змогу встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, несанкціоновано змінила інформацію в автоматизованій системі Державного реєстру прав за наступних обставин.

Так, незважаючи на вимоги нормативно-правових актів щодо проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, порушуючи при проведенні реєстраційних дій положення пункту 2 частини третьої статті 10, пункту першого частини першої статті 23, пункту 4 частини першої статті 24 Закону та абзацу першого пункту 12, пункту 58 Порядку, 14.05.2019 приблизно о 14 годині 43 хвилини державний реєстратор прав на нерухоме майно ОСОБА_4 , на підставі довідки №287 від 26.02.2019, виданої Зіболківською сільською радою Жовківського району Львівської області та технічного паспорту, серія та номер б/н, виданого ФОП « ОСОБА_5 » від 02.04.2019, в порушення п.8 ст.18 Закону України «Про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (відповідно до редакції станом на 04.02.2019), відповідно до якої, державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і по даним/ отриманим документам, а також за відсутності документу, що відповідно до вимог ст.27 Закону України «Про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що підтверджує набуття, зміну, або припинення права на нерухоме майно», усвідомлюючи наслідки своїх дій та свідомо бажаючи їх настання, незважаючи на наявність передбачених пунктом 4 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підстав для відмови у державній реєстрації прав на об`єкт нерухомого майна «прийняла рішення про внесення змін у автоматизованій системі - Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та провела державну реєстрацію права приватної власності за ОСОБА_6 щодо гідротехнічної споруди шлюз - регулятор, що знаходиться на попередньо сформованій земельній ділянці кадастровий номер :22:000:0129 площею 10,9381 га, вартістю 173393.43 гривень, що знаходиться за адресою с. Блищиводи, вул. Лозова 13, Львівського району Львівської області та відноситься до земель комунальної власності Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, таким способом внісши зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила несанкціоновану зміну інформації, яка оброблюється в автоматизованих системах, вчиненій особою, яка має право доступу до неї, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 362 КК України.

Окрім того, ОСОБА_4 , будучи призначеною відповідно до наказу №01/05-3 від 24.04.2018 на посаду державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстрація майна та бізнесу» була належним чином ознайомлена з положеннями чинного законодавства України, яке регламентує надання публічних послуг у сфері державної реєстрації, здійснювала професійну діяльність у сфері надання публічних послуг, а саме проведення державної реєстрації, яка спрямована на захист та забезпечення умов для реалізації інтересів, фізичних і юридичних осіб, породжує настання наслідків правового характеру форма і порядок надання якої визначена державою.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції», корупція - використання особою, наданих їй службових повноважень та пов`язаних із цим можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній в частині першій статті 4 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень та пов`язаних із цим можливостей.

Згідно вказаної статті та примітки до ст. 364-1 КК України, під неправомірною вигодою слід розуміти грошові кошти або інше майно, переваги, пільги, послуги, нематеріальні активи, будь-які інші вигоди нематеріального чи негрошового характеру, які пропонують, обіцяють, надають або одержують без законних на те підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», (в редакції станом на 04.02.2019), далі Закон, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Пунктом 2 ч. 1 ст.2 Закону визначено, що Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах», інформаційна (автоматизована) система - організаційно-технічна система, в якій реалізується технологія обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів.

Частиною 2 статті 3 Закону передбачено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Частиною 1 статті 6 Закону встановлено, що організаційну систему органів державної реєстрації прав становлять Міністерство юстиції України та його територіальні органи; суб`єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; державні реєстратори прав на нерухоме майно (державні реєстратори).

Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначені статтею 27 Закону та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127.

Відповідно до пункту 40 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127 (у редакції чинній, на момент проведення реєстраційних дій) (далі-Порядок), державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону та цим Порядком.

Пунктами 1, 2 частини третьої статті 10 Закону визначено, що державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 24 Закону у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо зокрема подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав (абзац перший частини другої статті 24 Закону).

Пунктом 1 частини першої статті 23 Закону визначено підстави для зупинення розгляду заяви, зокрема, подання документів для державної реєстрації прав не в повному обсязі, передбаченому законодавством.

Крім того, вимогами абзацу першого пункту 12 Порядку встановлено що розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на таке майно, відповідальність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав.

Окрім того, статтею 59 ЗК України передбачено, що землі водного фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності.

Між тим, відповідно до п. «ґ» ч. 4 ст. 83, п. «д» ч. 4 ст. 84 ЗК України передача земель водного фонду у приватну власність заборонена, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Такі випадки передбачені ч. 2 ст. 59 ЗК України, за приписами якої можлива безоплатна передача у власність лише замкнених природних водойм загальною площею до 3 га.

За приписами Земельного та Водного кодексів України земельна ділянка, на якій розміщені гідроспоруди, не може перебувати в приватній власності, що фактично також виключає правомірність їх приватизації та можливість, за таких умов, перебувати у приватній власності.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про аквакультуру" від 18.09.2012 року гідротехнічні споруди рибогосподарської технологічної водойми (гідротехнічні споруди) - об`єкти нерухомого майна (земляні греблі та дамби, водозабірні споруди, повеневі водоскиди, донні водовипуски. водопостачальні, скидні та рибозбірноосушувальні канали, рибовловлювачі, камери облову, причали, водоскиди, бистротоки перепади, перегороджувальні рибозахисні та інші споруди), що є інженерними спорудами, які призначені для управління водними ресурсами (підготовка, постачання, збереження, транспортування води та водовідведення), а також для запобігання шкідливій дії вод.

Пунктом 1.9.18 Методики обстеження і паспортизації гідротехнічних споруд систем гідравлічного вилучення та складування промислових відходів та хвостів, затвердженої наказом Державного комітету України у справах містобудування і архітектури №252 від 19 грудня 1995 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21 грудня 1995 року за №466/1002 встановлено, що гідротехнічні споруди-це споруди для використання водних ресурсів, а також для боротьби з шкідливим впливом вод: греблі й дамби різного призначення та їхні конструктивні елементи: водоскиди, водоспуски, споруди водовідведення: тунелі, канали, труби, лотки: регуляційні споруди, накопичувані промислових відходів, ставки, відкриті водозабори, гідромеханічне та механічне обладнання, призначене для нормального функціонування споруд.

Отже, такий об`єкт як гідротехнічна споруда ставка є нерухомим майном, оскільки вона нерозривно пов`язана з землею і призначена для управління водними ресурсами, тобто її функціонування неможливе без існування водного об`єкту.

Окрім того, відповідно до частин 1, 2 ст. 134 ЗК України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

Водночас, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи державними реєстратором Комунального підприємства «Реєстрація майна та бізнесу», та здійснюючи функції у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, здійснюючи професійну діяльність у сфері надання публічних послуг, а саме проведення державної реєстрації, яка спрямована на захист та забезпечення умов для реалізації інтересів, фізичних і юридичних осіб, що породжує настання наслідків правового характеру форма і порядок надання якої визначена державою, в порушення зазначених вище вимог нормативно-правових актів щодо проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, маючи повноваження з доступу до Державного реєстру прав, що відповідно до ст. 2 Закону є єдиною державною інформаційною системою, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за відсутності документів, які дають змогу встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, вчинила корупційне кримінальне правопорушення, а саме зловживання повноваженнями особою, яка здійснює професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних послуг, з метою отримання неправомірної вигоди, що завдало істотну шкоду охоронюваним державним інтересам за наступних обставин.

Так, незважаючи на вимоги нормативно-правових актів щодо проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, порушуючи при проведенні реєстраційних дій положення пункту 2 частини третьої статті 10, пункту першого частини першої статті 23, пункту 4 частини першої статті 24 Закону та абзацу першого пункту 12, пункту 58 Порядку, 14.05.2019 приблизно о 14 годині 43 хвилини державний реєстратор прав на нерухоме майно ОСОБА_4 , на підставі довідки №287 від 26.02.2019, виданої Зіболківською сільською радою Жовківського району Львівської області та технічного паспорту, серія та номер б/н, виданого ФОП « ОСОБА_5 » від 02.04.2019, в порушення п.8 ст.18 Закону України «Про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (відповідно до редакції станом на 04.02.2019), відповідно до якої, державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим отриманим документам, а також за відсутності документів, шо відповідно до вимог ст.2 Закону України «Про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», що підтверджує набуття, зміну, або припинення права на нерухоме майно», усвідомлюючи наслідки своїх дій та свідомо бажаючи їх настання, незважаючи на наявність передбачених пунктом 4 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підстав для відмови у державній реєстрації прав на об`єкт нерухомого майна «прийняла рішення про внесення змін у автоматизованій системі - Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та провела державну реєстрацію права приватної власності щодо гідротехнічної споруди шлюз - регулятор, що знаходиться на попередньо сформованій земельній ділянці кадастровий номер :22:000:0129 площею 10,9381 га., вартістю 173393.43 гривень, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 за ОСОБА_6 , внаслідок чого останній безпідставно набув неправомірну вигоду у формі права власності на вищевказаний об`єкт нерухомості та перевагу в отриманні права користування земельною ділянкою.

ОСОБА_6 на підставі протоколу загальних зборів засновників ТзОВ «Рибальський Край» від 07.04.2020, акту приймання-передачі від 07.04.2020, здав, а ТзОВ «Рибальський край» прийняв гідротехнічну споруду шлюз-регулятор «1», що знаходиться за адресою: Львівська область, Жовківський район, с. Блищиводи, вулиця Лозова, будинок 13 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 227.

22.10.2020 між Зіболківською сільською радою Жовківського району Львівської області та ТзОВ «Рибальський Край» , без проведення конкурсу укладено Договір оренди землі №б/н від 03.11.2020 відповідно до якого предметом оренди земельна ділянка водного фонду з кадастровим номером :22:000:0129 площею 10,9381 га. для рибогосподарських потреб, яка розташована на вул. Лозова, 13 в с. Блищиводи Жовківського (на даний час Львівського) району Львівської області.

Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 12 червня 2020 року № 718 «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Львівської області» с. Зіболки входить до Жовківської територіальної громади Львівського району Львівської області, яка є правонаступником всіх прав та обов`язків.

В результаті таких дій державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстрація майна та бізнесу» ОСОБА_4 на користь третьої особи - ОСОБА_7 , власника об`єкт нерухомого майна - гідротехнічної споруди шлюз-регулятор «1» з комунальної власності Жовківської міської ради Львівського району Львівської області фактично вибула земельна ділянка з кадастровим номером :22:000:0129 площею 10,9381 га., вартістю 173393.43 гривень, внаслідок чого, відповідно примітки ст.364 КК України, державним реєстратором ОСОБА_4 завдано істотної шкоди охоронюваним законом інтересам.

Таким чином, ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується у зловживанні повноваженнями державного реєстратора з метою отримання неправомірної вигоди, що завдало істотну шкоду державним інтересам, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.І ст. 365-2 КК України.

У судовому засіданні обвинувачена подала клопотання про закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України.

Прокурор не заперечив проти задоволення клопотання .

Обвинувачена в судовому засіданні підтримала клопотання, вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнала повністю, щиро розкаялася, погодилася на звільнення від кримінальної відповідальності за ч. ч.І ст. 362 ч.І ст. 365-2 КК України на підставі ст. 49 КК України.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши сторін кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, тобто суд, встановивши наявність всіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності на цій підставі незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа), - досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею (за КПК України 1960 року), підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але важливо, - до набрання вироком суду законної сили (ст.532 КПК).

Так, відповідно до обвинувального акту обвинувачена ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину за ч. ч.І ст. 362 ч.І ст.365-2 КК України, який вчинено 14.05.2019 року, та відповідно до ст. 12 КК України вказаний злочин є невеликої тяжкості.

Відповідно до вимог п. 3 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини

Санкція ч.І ст. 362 ч.І ст.365-2 КК України, передбачає покарання у виді штрафу або обмеженням волі .

Таким чином, у зв`язку з тим, що з дня виявлення злочину вчиненого ОСОБА_4 , передбаченого ч.І ст. 362 ч.І ст.365-2 КК України, минуло понад п`ять років, останній підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за даною статтею на підставі ст.49 КК України.

Оскільки судом установлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, строк притягнення до кримінальної відповідальності за який сплив, переривання перебігу давності не було, від слідства або суду обвинувачена не ухилялася, обчислення строків давності є правильним, обвинувачена не заперечувала проти закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав і дала згоду на звільнення її від кримінальної відповідальності - клопотання про звільнення підлягає задоволенню, особа - звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження - закриттю.

У даному кримінальному провадженні відсутні судові витрати та речові докази, тому питання щодо цього суд не має вирішувати.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого на стадії досудового розслідування не обирався, арешт на майно не накладався.

Керуючись ст.ст. 12,49 КК України, ст.ст.128, 284-288, 372 КПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 - задовольнити.

На підставі ст. 49 КК України, обвинувачену ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за ч..І ст. 362 ч.І ст.365-2 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, №0000012 від 11 січня 2023 року відносно ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.І ст. 362 ч.І ст.365-2 КК України, - закрити у зв`язку із закінченням строків давності притягнення останньої до кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовківський районний суд Львівської області протягом семи днів з дня проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1