ВІТОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/3031/24
Провадження №1-кп/477/156/25
УХВАЛА

про продовження дії запобіжного заходу

22 травня 2025 року Вітовський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 (не з`явилася),

під час розгляду кримінального провадження, внесеного до єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000510 від 09 вересня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч.2 ст. 146, ч.1 ст. 135 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.4 ст. 186 КК України, та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України

В С Т А Н О В И В:

У Вітовському районному суді Миколаївської області (з 28 квітня 2025 року має назву - Жовтневий районний суд Миколаївської області) перебуває на розгляді зазначене кримінальне провадження, в якому обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

21 травня 2025 року прокурор подав клопотання про продовження відносно ОСОБА_4 цієї міри запобіжного заходу строком на 60 днів.

На обґрунтування клопотання вказав, що обвинувачений може переховуватися від суду і незаконно впливати на свідків. Такі ризики продовжують існувати, оскільки обвинувачений не має істотних соціальних зв`язків, необмежений одним місцем проживання та роботи, а злочин, у вчиненні якого він обвинувачується, є тяжким і за його вчинення передбачено покарання до 10 років позбавлення волі, що може бути підставою для ухиленням ним від відповідальності. Також зазначив, що більшість свідків перебувають у дружніх відносинах з обвинуваченим ОСОБА_4 , що створює ризик його незаконного впливу на них, які ще не допитані під час судового розгляду.

В засіданні прокурор клопотання підтримав.

Потерпіла на розгляд клопотання прокурора не з`явилася, про час т місце засідання була повідомлена.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання, так як ризики, передбачені ст. 177 КПК України не доведені. Зазначив, що пред`явлене обвинувачення не підтверджується вже дослідженими доказами; обвинувачений ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався; має постійне місце проживання, тобто міцні соціальні зв`язки, а тяжкість злочинів, які вміняються йому не може бути безумовною єдиною підставою для застосування найтяжчої міри запобіжного заходу. В зв`язку з цим вважав можливим зміни обвинуваченому ОСОБА_4 міру запобіжного заходу на домашній арешт.

Обвинувачений підтримав свого захисника.

Суд, вислухавши доводи захисника, думку обвинуваченого, перевіривши клопотання прокурора, та матеріали провадження, встановив наступне та прийшов до таких висновків.

10 вересня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 121 та частиною 2 статі 146 КК України.

Вподальшому, під час досудового слідства, йому було змінено підозру і, окрім ч. 2 ст. 121 та ч. 2 ст. 146 КК України, також оголошено підозру за ч. 1 ст. 135 КК України.

11 вересня 2024 року слідчим суддею Жовтневого районного суду Миколаївської області йому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який потім ухвалою того ж слідчого судді від 07 листопада 2024 року, а потім і ухвалами суду був продовжений з кінцевим терміном 23 травня 2025 року включно.

Розгляд кримінального провадження триває, в ньому оголошено обвинувальний акт і згідно затвердженого порядку відбувається дослідження письмових доказів в справі. Свідки не допитані, як і обвинувачені також.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою суд враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився.

У відповідності до ч. 2 ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Тримання під вартою, згідно ст. 183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

На теперішній час суд вважає, що з часу обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ні одна з підстав для обрання такого запобіжного заходу не змінилася.

Для застосуванні більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою існують реальні сумнівним, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема: обвинувачений матиме можливість переховуватися від суду та впливати на свідків.

На підтвердження цьому продовжують існувати обставини, що ОСОБА_10 обвинувачується серед інших у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 10-ти років, він не працює, не одружений, проживає один, тому існують ризики, що він, усвідомивши тяжкість можливого покарання у разі визнання його вини, буде переховуватися від суду, а у разі визнання вини уникати покарання, а також протиправно впливати на свідків, які є його односельцями і близькими знайомими.

Враховуючи, що до закінчення дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою розгляд справи завершити не виявляється за можливе, суд приходить до висновку про необхідність продовження дії запобіжного заходу до обвинуваченого у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Оскільки ризики, які слугували підставою для обрання міри запобіжного заходу не зникли та не зменшилися, то відсутні підстави для зміни обвинуваченому міри запобіжного заходу на більш м`яку.

Виходячи з цих обставин у суда відсутні підстави для зміни йому запобіжного заходу на більш м`який.

Керуючись статтями 177, 178, 191, 331, 369-372, 376 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк дії ухвали по 20 липня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Вітовський районний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її проголошення, а обвинуваченим з часу її отримання.

В засіданні було проголошено резолютивну частину ухвали, її повний текст складено на 23 травня 2025 року для оголошення о 13:20.

Суддя ОСОБА_1