н/п 1-кс/766/6789/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2025 року Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції № 1 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором у провадженні заступником керівника Херсонської спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

в с т а н о в и в:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до суду з клопотанням, в якому просив: обрати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів в межах строку досудового розслідування.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, розмір застави для підозрюваного ОСОБА_4 не визначати у зв`язку з тим, що вказаний злочин вчинений із застосуванням насильства.

Клопотання мотивовано тим, що СВ Відділення поліції №1 Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001173, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.08.2025, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування якого у формі процесуального керівництва здійснюється Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону.

Так, 25.08.2025 приблизно о 21 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто переслідуючи прямий умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті іншій людині, у ході раптово виниклого конфлікту на ґрунті особистих неприязних відносин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, тримаючи в правій руці кухонний ніж наніс один удар в область живота та один удар в області спини зліва ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді ножового проникаючого поранення живота та ножового поранення м?яких тканин зліва, що мало небезпеку для життя потерпілого ОСОБА_7 в момент їх спричинення.

26.08.2025 підозрюваному ОСОБА_4 було повідомлено та вручено письмове повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Підозра відносно ОСОБА_4 обґрунтується зібраними у кримінальному провадженні належними та допустимими доказами у їх сукупності та взаємозв`язку, а саме:

- повідомленням від ЕМД від 25.08.2025 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 відбувається бійка;

- протоколом огляду місця події від 26.08.2025, проведеного за адресою: АДРЕСА_1 ;

- показами потерпілого ОСОБА_7 ;

- показами свідка ОСОБА_8 ;

- показами свідка ОСОБА_9 ;

- показами свідка ОСОБА_10 ;

- довідкою №806 від 25.08.2025, виданою КНП «Херсонська обласна клінічна лікарня»;

- довідкою №13273 від 20.08.2024 про залишення військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_4 .

При розгляді даного клопотання необхідно прийняти до уваги, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив особливо тяжкий злочин проти життя та здоров`я, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років.

Крім того, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного покладається необхідність запобігання спробам:

1. Переховуватись від органу досудового розслідування та суду, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчиненні ним особливо тяжкий, за який Законом передбачені покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, що може бути визнане ОСОБА_4 більш небезпечним ніж втеча.

ОСОБА_4 являється військовослужбовцем ЗСУ і в серпні 2024 року самовільно залишив військову частину де проходив військову службу, тобто свідомо знехтував своїм обов`язком із захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, передбаченим ст. 65 Конституції України, що свідчить про те, що підозрюваний вважає втечу допустимим способом вирішення своїх проблем.

2. Може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Вказаний ризик підтверджується тим, що на даному етапі досудового розслідування, не встановлено місце знаходження та не вилучено деякі предмети, які мають важливе значення для досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, частина з яких може перебувати за місцем мешкання підозрюваного, яке збігається з місцем вчинення злочину.

3. Може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні шляхом їх вмовлянь або залякування з метою давати покази на свою користь, так як свідком, що був безпосереднім очевидцем подій, є батьком обвинуваченого, також одним зі свідків є мати обвинуваченого ОСОБА_9 , а тому ОСОБА_4 , будучи повідомленим про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, під загрозою можливого покарання, беручи до уваги характер та обставини, суспільну небезпеку злочину, може незаконно впливати на вказаних свідків, зокрема, але не виключно, з огляду на сімейні відносини між ними. Також підозрюваний матиме можливість впливати на інших свідків, утому числі ОСОБА_11 , який є його сусідом.

Крім того, того показання свідків дані на досудовому слідстві не мають для суду на перед встановленої сили, оскільки суд має досліджувати докази безпосередньо під час судового засідання, а саме шляхом допиту свідків у судовому засіданні і надати можливість стороні захисту поставити питання вказаним свідків з метою не порушення права сторони захисту і забезпечення справедливого судового розгляду. У зв`язку з чим, на час досудового розслідування та судового розгляду існують ризики впливу зі сторони підозрюваного на свідків з метою запобігання яким, у тому числі, обирається запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

4. Може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Зокрема, у зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_4 , зловживає спиртними напоями, враховуючи, що злочин, у вчиненні якого він підозрюється, був вчинений у стані алкогольного сп`яніння, а також те, що ОСОБА_4 самовільно залишив військову частину, що свідчить про його схильність до нехтування взятими на себе зобов`язаннями, відсутність у діяннях підозрюваного спрямованості на те, щоб дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, а відтак вказує, що він може перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього, як на підозрюваного у кримінальному провадженні в разі обрання йому більш м`якого виду запобіжного заходу.

5. Вчинити інший злочин. ОСОБА_4 є військовослужбовцем, який самовільно залишив військову частину, та на даний час відносно нього зареєстровано кримінальне провадження за даним фактом, тобто після вчинення діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на даний час він також підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

У зв`язку з вищенаведеними обставинами, враховуючи всі ризики в їх сукупності та взаємозв`язку, запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі у подальшому може вплинути на проведення повного та неупередженого розслідування кримінального провадження та не забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання пов`язана з тим, що він підозрюваний вже продемонстрував свідоме нехтування покладеними на нього обов`язками самовільно залишивши військову частину, вказаний запобіжний захід не здатен запобігти переховуванню підозрюваного, спілкуванню зі свідками у даному кримінальному провадженні, з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді особистої поруки пов`язана з тим, що до органу досудового розслідування не було звернення із письмовим зобов`язанням про те, що особа поручається за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України, і зобов`язується за необхідністю доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді застави, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, пов`язана з тим, що вказаний злочин вчинений із застосуванням насильства, тому на думку сторони обвинувачення підстав для визначення розміру застави не має.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту пов`язана з тим, що він підозрюється у вчиненні незакінченого замаху на вбивство, при цьому фактично проживає за однією адресою з потерпілим.

Разом з цим, під час перебування ОСОБА_4 , навіть під цілодобовим домашнім арештом, не виключає можливості здійснення впливу на свідків у кримінальному провадженні, як безпосередньо так і за допомогою інших осіб, зокрема за рахунок сімейних відносин зі свідками.

Крім того, застосування домашнього арешту прямо суперечить порядку проходження військової служби та не відповідає характеру суспільного інтересу, оскільки фактично в умовах воєнного стану звільняє громадянина України, який вчинив особливо тяжкий злочин під час виконання обов`язків військової служби у стані алкогольного сп`яніння, від обов`язків військової служби (військової повинності), «наче заохочення», і натомість «направляє у відпустку за місцем мешкання», тим самим не сприяє досягненні військової дисципліни серед військовослужбовців і бойової готовності в умовах воєнного стану та обороноздатності держави, а створює передумови вчинення правопорушень іншими військовослужбовцями і недовіри суспільства органам державної влади. Тобто, не відповідає суспільним інтересам.

В судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Підозрюваний пояснив, що проживає за місцем реєстрації разом з батьками та дядьком. Не одружений, дітей не має. Є військовослужбовцем, але з серпня 2024 року самовільно залишив частину, після лікування не повернувся на службу, а приїхав додому. Не працює. Не пам`ятає обставин події, оскільки перебував в алкогольного стані сп`яніння. Заперечував проти застосування до нього тримання під вартою, мотивуючи це тим, що раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не бажав смерті потерпілого. Просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Захисник вважала, що прокурором не доведені ризики, на які він посилався, а кваліфікація дії її підзахисного саме як замах на вбивство є невірною. Ризик втечі є лише припущенням прокурора. Ризику знищення доказів не існує, оскільки було проведено огляд місця події і всі докази вилучені та знаходяться у володінні органу досудового розслідування. Що стосується ризику впливу на свідків, то зазначила, що вони не були очевидцями самої події. Крім того вони є близькими родичами підозрюваного, а саме його матір`ю та батьком, тому мають право відмовитися від дачі показів. Також просила врахувати стан здоров`я її підзахисного, наявність у нього зареєстрованого місця проживання та застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що 26.08.2025 року о 05.26 год. ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

26.08.2025 року ОСОБА_4 був повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- повідомленням від ЕМД від 25.08.2025 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 відбувається бійка;

- протоколом огляду місця події від 26.08.2025, проведеного за адресою: АДРЕСА_1 ;

- показами потерпілого ОСОБА_7 ;

- показами свідка ОСОБА_8 ;

- показами свідка ОСОБА_9 ;

- показами свідка ОСОБА_10 ;

- довідкою №806 від 25.08.2025, виданою КНП «Херсонська обласна клінічна лікарня»;

- довідкою №13273 від 20.08.2024 про залишення військової частини НОМЕР_1 солдатом ОСОБА_4 .

Доводи захисника щодо необґрунтованості підозри, невірності кваліфікації дії її підзахисного та відсутності ризиків слідчий суддя вважає непереконливими, так як зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах. При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, в якому він саме зараз підозрюється. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Крім тяжкості покарання, що загрожує особі у разі визнання його винуватим, на стадії обрання запобіжного заходу враховується і сукупність обставин, які визначені ст.178 КПК України, зокрема: вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного , дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний.

Застосування запобіжних заходів стає можливим при наявності ризиків. Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства та суду подій, визначених у ч.1 ст.177 КПК України.

Висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Тобто, у даному випадку, слідчий суддя має зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

З наданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а саме замаху на вбивство, є військовослужбовцем, однак самовільно залишив частину, що свідчить про його негативну репутацію та існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення. Крім того, ОСОБА_4 неодружений, дітей та інших утриманців не має, що свідчить про недостатню міцність його соціальних зв`язків, перебуває у розшуку у зв`язку із СЗЧ, а беручи до уваги тяжкість покарання, що загрожуватиме йому у разі визнання винним, слідчий суддя приходить до висновку про існування ризику переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Також, враховуючи, що свідком по справі є батько підозрюваного, а потерпілим його дядько є достатньо підстав вважати, що існує ризик незаконного впливу на вказаних осіб з боку підозрюваного.

Доказів існування інших ризиків прокурором не надано.

Інші, більш м`які, запобіжні заходи, на погляд слідчого судді, не здатні запобігти встановленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного з огляду на вищевказані обставини.

Враховуючи, положення ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя вважає за можливе не визначати розмір застави.

Керуючись ст. ст. 176-205, 207, 208, 309 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваногоОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді «тримання під вартою».

Встановити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу до 24.10.2025 року (включно).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддяОСОБА_1