У Х В А Л А

Справа № 183/2286/25

№ 1-кс/183/752/25

29 квітня 2025 року м.Самар

Слідчий суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області

ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора

ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Краматорську ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000071 від 25.01.2025 у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Білогород-Дністровський Одеської області, громадянки України, не одруженої, працюючої приватним підприємцем, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка фактично проживає адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.5 ст.190 КК України

В С Т А Н О В И В:

До Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло вищезазначене клопотання, у якому слідчий за погодженням з прокурором просять застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

В обґрунтування клопотання зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, а саме із сином - ОСОБА_7 та сином - ОСОБА_8 , 06.10.2023 шляхом подачі заяви на ім`я в.о. командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_9 , про виплату грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення у відповідності до Порядку виплати грошового забезпечення сім`ями військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 30.11.2016 № 884 у зв`язку із зникненням безвісти молодшого сержанта ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якій зазначили завідомо неправдиву інформацію, щодо зникнення безвісти ОСОБА_8 , достовірно володіючи інформацією про місце перебування останнього, повідомили завідомо неправдиву інформацію та запросили здійснювати в подальшому перерахування виплат, належних молодшому сержанту ОСОБА_8 , а саме основних, щомісячних, додаткових та одноразових видів грошового забезпечення на доданий до заяви рахунок 53561065, на підставі чого з 28.10.2023 по 14.11.2024 ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 незаконно отримали від військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на рахунок НОМЕР_2 (рахунок НОМЕР_3 ) відкритий в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 , грошові кошти у сумі 884 311, 49 гривень (вісімсот вісімдесят чотири тисячі триста одинадцять гривень, сорок дев`ять копійок), розпорядившись ними, шляхом зняття готівкових коштів, чим спричинили державі збиток на вказану суму, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого

ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 190 КК України - у заволодінні чужим майном шляхом обману, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, вчиненому в особливо великих розмірах.

28.04.2025 ОСОБА_5 затримано в порядку ст.ст. 208, 615 КПК України та в цей же день у встановленому законом порядку повідомлено про підозру.

Слідчий та прокурор, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п.1,2,3 ч.1 ст.177 КПК України просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб із визначенням застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити мотивуючи його обставинами, в ньому викладеними.

Підозрювана ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечувала проти клопотання. Вказала, що розкаюється та не може пояснити свій вчинок. Просила застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, має намір з`являтися за першим викликом та відшкодувати завдані збитки.

Захисник у судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора. Вказав, що вказані у клопотанні ризики є лише припущеннями сторони обвинувачення. Його підзахисна не буде переховуватися, погоджується з повідомленою підозрою, вона працює приватним підприємцем, а тому до неї може бути застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши клопотання та надані письмові докази, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам визначеним положенням цієї статті.

Статтею 178 КПК України визначено обов`язок суду, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінити в сукупності всі обставини вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та особу підозрюваного.

Ураховуючи зібрані органом досудового слідства докази та встановлені під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя вважає обґрунтованою повідомлену громадянці ОСОБА_5 підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.5 ст.190 України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України - тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 слідчий суддя ураховує, що вказаний у клопотанні слідчого ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є доведеним.

Так, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 , хоча і є особою раніше не судимою, однак підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.5 ст.190 КК України, який у відповідності до ст. 12 КК України, є особливо тяжким, за вчинення якого передбачено покарання позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, що є значним. Отже, будучи обізнаною про ступінь тяжкості інкримінованого їй злочину та покарання, яке загрожує у разі визнання винуватою, існує реальний ризик того, що обвинувачена може переховуватися від суду.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі Ilijkov v. Bulgaria від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був установлений.

При цьому, слідчий суддя враховує що місце проживання ОСОБА_5 зареєстровано в Одеські області, а фактично вона проживає у м. Івано-Франківськ, З наданих органом досудового розслідування відомостей з Державної прикордонної служби України ОСОБА_5 16.09.2023 перетинала державний кордон України через пункт пропуску «Вилок» у напрямку «Виїзд» та повернулась 20.09.2023.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченої переховуватися від суду, суд вважає, що існує достатньо висока ймовірність того, що остання з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

Оцінюючи можливість впливу на свідків суд виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

З огляду на те, що підозрюваній відома інформація про свідків у даному кримінальному провадженні, суд вважає доведеним ризик незаконного впливу на свідків.

Таким чином, слідчий суддя вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

На думку сторони обвинувачення ризик, передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК України - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення - обумовлений тим, що на теперішній час органом досудового розслідування здійснюється збір доказів, не проведено в повному обсязі всі необхідні слідчі (розшукові) дії, спрямовані на отримання речей та документів, які мають значення речових доказів. На переконання слідчого судді такі посилання сторони обвинувачення не свідчать про те, що підозрювана ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для досудового розслідування.

Відтак, існування ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України слідчий суддя вважає не доведеними.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя вважає необхідним застосувати підозрюваному найбільш тяжкий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених раніше ризиків.

Розглядаючи питання щодо застосування застави, суд виходить з того, що ч. 3 ст. 183 КПК України, покладає на слідчого суддю обов`язок при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Слідчий суддя ураховує те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, а тому за положеннями ст. 182 КПК України, розмір застави може бути визначено у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Також, слідчий суддя ураховує і дані про особу підозрюваної, обставини кримінального правопорушення, ризики, встановлені під час розгляду клопотання, внаслідок чого приходить до висновків про наявність підстав для можливості застосування альтернативного запобіжного заходу, і вважає, що розмір застави у вигляді 200 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб повинний достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків.

У разі внесення підозрюваною застави, слідчий суддя вважає, що на підозрювану ОСОБА_5 повинні бути покладені обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 193, 196 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 20 червня 2025 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Визначити заставу у розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605600 (шістсот п`ять тисяч шістсот) грн., які можуть бути внесені підозрюваним або заставодавцем на відповідний рахунок до спливу терміну тримання під вартою.

Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у визначеному слідчим суддею розмірі протягом дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При внесенні суми застави у визначеному слідчим суддею розмірі, підозрюваний підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави, на підозрювану ОСОБА_5 покласти наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

2) не відлучатись із населеного пункту в якому він перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні, зокрема із ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14 ;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 20 червня 2025 року включно.

З моменту звільнення з-під варти у разі внесення застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваній, що у разі якщо вона будучи належним чином повідомленою, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї даною ухвалою обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 30 квітня 2025 року о 15 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1