Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/4699/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року м. Київ

Слідча суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника власника майна - адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвокатаОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , про часткове скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 06.11.2024 року у справі № 758/14032/24 у кримінальному провадженні № 0001050 від 13.05.2024,

ВСТАНОВИЛА:

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 06.11.2024 року у справі № 758/14032/24 у кримінальному провадженні № 0001050 від 13.05.2024, на майно, що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон марки іPhone 15, іmei: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 з сім карткою НОМЕР_3 .

Клопотання мотивоване тим, що СВ Подільського УП ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001050 від 13.05.2024.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 10.10.2024 року у справі № 758/12836/24 задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл на проведення обшуку об`єкта житлової нерухомості за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

31.10.2024 року на підставі ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 10.10.2024 року слідчими СВ Подільського УП ГУ НП в м. Києві проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , за наслідками якого виявлено та вилучено наступне майно:

- Договір № 0506-2/2023 від 05.06.23 з додатками до нього на 18 арк.;

- Договір № 1302-1/2023 з додатками до нього на 13 арк.;

- Договір № 0401-2/2024 від 04.01.2024 з додатками до нього на 14 арк. Договір №2306-1/2023 з додатками до нього на 9 арк.;

- Договір №1/3-1 від 01.03.2023 з додатками на 15 арк.;

- мобільний телефон марки iPhone 15 ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-карткою НОМЕР_4 ;

- мобільний телефон Інтертелеком HEON Al, SN: НОМЕР_5 з сім-карткою з серійним номером НОМЕР_6 ;

- флеш-носій інформації SP Secure G10, s/n D033B29.

Постановою слідчого СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві від 31.10.2024 вищевказане вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0001050.

06.11.2024 за клопотанням прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 у справі №758/14032/24 слідчим суддею Подільського районного суду міста Києва постановлено ухвалу, якою, зокрема, накладено арешт на вищеперелічене майно, власником якого є ОСОБА_4 .

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_3 вказує на те, що з моменту вилучення належного ОСОБА_4 майна (31.10.2024) минуло більше п`яти місяців, відтак уповноважені особи органу досудового розслідування мали вдосталь часу та можливостей для залучення спеціаліста та виготовлення за допомогою технічних, програмно-технічних засобів, апаратно-програмних комплексів копії необхідної інформації на інший матеріальний носій інформації, а тому наразі відсутня об`єктивна потреба в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження.

У судовому засіданні представник власника майна - адвокат ОСОБА_3 підтримав заявлене клопотання про скасування арешту майна з підстав, наведених у ньому. Додатково уточнив прохальну частину клопотання та просив частково скасувати арешт майна, накладеного ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 06.11.2024 року у справі № 758/14032/24 у кримінальному провадженні № 0001050 від 13.05.2024, на майно, що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон марки іPhone 15, іmei: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 з сім карткою НОМЕР_3 , мобільний телефон Інтертелеком Неон А1, S/N НОМЕР_7 , флеш носій інформації SP Secure, G10, S/N D033B29. Зауважив, що доказом у кримінальному провадженні є не мобільний телефон, а інформація, яка на ньому міститься, скопіювавши таку інформацію на інший матеріальний носій інформації, орган досудового розслідування унеможливлює наявність ризиків приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження електронного доказу, оскільки такий доказ перебуває у розпорядженні органу досудового розслідування. Таким чином, підстави для продовження утримання та арешту вилучених мобільних телефонів та флеш-носія відсутні.

Прокурор ОСОБА_5 у судове засідання 13.05.2025 року не з`явився, про причини неявки слідчу суддю не повідомив. Водночас позиція прокурора наведена у письмових пояснень і особисто висловлена ним у судовому засіданні 12.05.2025 року. Зокрема, прокурор заперечив у задоволенні клопотання представника ОСОБА_3 про скасування арешту майна. Зазначив, що на вилучення в ході проведення обшуку всіх речей та документів було надано безпосередній дозвіл ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва, а тому вилучене майно не можна вважати тимчасово вилученим в розумінні Глава 16 КПК України. У свою чергу арешт на вилучене майно накладено з метою саме збереження речових доказів у кримінальному провадженні. Зазначив, що і надалі існує ризи зникнення, втрати, пошкодження чи передачі арештованого майна. Крім того, на даний час у кримінальному провадженні призначено судові експертизи, при проведенні яких необхідні вилучені речі та документи. Відтак, підстава для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження не відпала.

Заслухавши доводи представника власника майна та прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідча суддя дійшла висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що у провадженні СВ Подільського УП ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001050 від 13.05.2024.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 10.10.2024 року у справі № 758/12836/24 задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл на проведення обшуку об`єкта житлової нерухомості за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

31.10.2024 року на підставі ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 10.10.2024 року слідчими СВ Подільського УП ГУ НП в м. Києві проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , за наслідками якого виявлено та вилучено наступне майно:

- Договір № 0506-2/2023 від 05.06.23 з додатками до нього на 18 арк.;

- Договір № 1302-1/2023 з додатками до нього на 13 арк.;

- Договір № 0401-2/2024 від 04.01.2024 з додатками до нього на 14 арк. Договір №2306-1/2023 з додатками до нього на 9 арк.;

- Договір №1/3-1 від 01.03.2023 з додатками на 15 арк.;

- мобільний телефон марки iPhone 15 ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з сім-карткою НОМЕР_4 ;

- мобільний телефон Інтертелеком HEON Al, SN: НОМЕР_5 з сім-карткою з серійним номером НОМЕР_6 ;

- флеш-носій інформації SP Secure G10, s/n D033B29.

Постановою слідчого СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві від 31.10.2024 вищевказане вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0001050.

06.11.2024 за клопотанням прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 у справі № 758/14032/24 слідчим суддею Подільського районного суду міста Києва постановлено ухвалу, якою, зокрема, накладено арешт на вищеперелічене майно, власником якого є ОСОБА_4 .

Як вбачається зі змісту ухвали, слідчий суддя вважав, що такі речі та документи можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим слідчий суддя має достатні підстави вважати, що таке майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Слідча суддя бере до уваги те, що відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як вбачається з матеріалів клопотання, підставою для накладення арешту стала наявність розумних підозр вважати, що таке майно може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, та є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Прокурор ОСОБА_5 в обґрунтування необхідності збереження арешту майна покликався на те, що на даний час у кримінальному провадженні призначено судові експертизи, при проведенні яких необхідні вилучені речі та документи. При цьому, надав лист Подільської окружної прокуратури міста Києва № 45-1501вих-25 від 11.02.2025 року про направлення судовому експерту ОСОБА_6 постанови про призначення судової товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні № 0001050 від 13.05.2024.

Разом з тим, слідчою суддею встановлено, що проведення судової товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні № 0001050 від 13.05.2024 не стосується речей, належних ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільного телефону марки іPhone 15, іmei: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 з сім карткою НОМЕР_3 , мобільного телефону Інтертелеком Неон А1, S/N НОМЕР_7 , флеш носія інформації SP Secure, G10, S/N D033B29.

Також слідчою суддю встановлено, що органом досудового розслідування проведено огляд мобільного телефону марки іPhone 15, іmei: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 з сім карткою НОМЕР_3 , про що складено протокол огляду від 06.11.2024 року. Водночас з моменту проведення обшуку, що мав місце 31.10.2024 року, органом досудового розслідування не проводився огляд мобільного телефону Інтертелеком Неон А1, S/N НОМЕР_7 та флеш носія інформації SP Secure, G10, S/N D033B29.

Враховуючи викладене, слідча суддя дійшла висновку, що органом досудового розслідування не надано до суду будь-яких доказів, які б вказували на необхідність подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Щодо наявності ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, слідчою суддею встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Документ повинен зберігатися протягом усього часу кримінального провадження. За клопотанням володільця документа слідчий, прокурор, суд можуть видати копії цього документа, за необхідності - його оригінал, долучивши замість них до кримінального провадження завірені копії.

Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 99 КПК України документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Сторона кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, зобов`язані надати суду оригінал документа. Оригіналом документа є сам документ, а оригіналом електронного документа - його відображення, якому надається таке ж значення, як документу. Дублікат документа (документ, виготовлений таким самим способом, як і його оригінал), а також копії інформації, у тому числі комп`ютерних даних, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, електронних комунікаційних системах, інформаційно-комунікаційних системах, комп`ютерних системах, їх невід`ємних частинах, виготовлені слідчим, прокурором із залученням спеціаліста, визнаються судом як оригінал документа.

Враховуючи викладене, слідча суддя бере до уваги доводи представника власника майна про те, що доказом у кримінальному провадженні є не мобільний телефон та флеш носій, а інформація, яка на ньому міститься, проведеним оглядом таких носіїв інформації, а також за допомогою копіювання інформації унеможливлюється наявність ризиків приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження електронного доказу, оскільки такий доказ перебуває у розпорядженні органу досудового розслідування. При цьому, у органу досудового розслідування було більш ніж достатньо часу (понад шість місяців) для перевірки інформації, яка міститься на вилучених носіях (мобільних телефонах та флеш носії) для підтвердження факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, слідча суддя дійшла висновку, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, а відтак потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна.

З огляду на наведене, слідча суддя вважає обґрунтованими доводи заявника про недоцільність подальшого застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження та необхідність скасування арешту, накладеного на майно ОСОБА_4 .

Керуючись ст. 131, 132, 170, 174, 370 КПК України, слідча суддя

УХВАЛИЛА:

Клопотання адвокатаОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , про часткове скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 06.11.2024 року у справі № 758/14032/24 у кримінальному провадженні № 0001050 від 13.05.2024, на майно, що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон марки іPhone 15, іmei: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 з сім карткою НОМЕР_3 , мобільний телефон Інтертелеком Неон А1, S/N НОМЕР_7 , флеш носій інформації SP Secure, G10, S/N D033B29.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1