ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/2254/24 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/630/25 Суддя доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Харків кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 29 квітня 2024 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 27 лютого 2024 року вироком Котелевського районного суду Полтавської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці,

якою відмовлено в задоволенні клопотання останнього про застосування ч.5 ст.72 КК України,-

УСТАНОВИЛА:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини:

Вироком Котелевського районного суду Полтавської області від 27 лютого 2024 року, ОСОБА_7 засуджено за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці.

Засуджений ОСОБА_7 звернувся до Жовтневого районного суду м.Харкова із клопотанням про застосування ч.5 ст.72 КК України та просив зарахувати до строку покарання за вироком Котелевського районного суду Полтавської області від 27 квітня 2024 року строк попереднього ув`язнення в іншому кримінальному провадженні, в якому він був засуджений 23 квітня 2021 року вироком Київського районного суду м. Харкова та невідбута частина покарання за цим вироком була частково приєднана до покарання за новим вироком. Також просив визначити день початку відбування покарання за вироком Котелевського районного суду Полтавської області від 27 квітня 2024 року з 25 січня 2021 року (дати його затримання у кримінальному провадженні, в якому він був засуджений 23 квітня 2021 року вироком Київського районного суду м. Харкова ).

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 29 квітня 2024 року ОСОБА_7 відмовлено в задоволенні його клопотання про застосування ч.5 ст.72 КК України.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу місцевого суду скасувати, задовольнити його клопотання та зарахувати у строк відбування покарання, призначеного за вироком Котелевського районного суду Полтавської області від 27 лютого 2024 року за правилами ч.4 ст.70 КК України, строк попереднього ув`язнення в іншому кримінальному провадженні, в якому він був засуджений 23 квітня 2021 року вироком Київського районного суду м. Харкова- з 25 січня 2021 року до 18 листопада 2021 року, відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України.

Позиції інших учасників судового провадження

До початку судового засідання надійшло повідомлення в.о. начальника відділу по контролю за виконанням судових рішень ДУ «ХСІ» про те, що забезпечити проведення судового засідання, призначеного на 19.06.2025 року за участю ОСОБА_7 не має можливості оскільки він 10.05.2025 року вибув до ДУ «Харківська ВКЗ-43 Харківської області» для відбування покарання згідно з вироком Котелевського районного суду Полтавської області від 27.02.2024 року.

За таких обставини, засуджений ОСОБА_7 про дату та час розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином. Жодних заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи, від останнього не надходило.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливим проведення апеляційного перегляду ухвали за відсутності засудженого, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду.

Прокурор ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню.

Мотиви суду

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до матеріалів провадження та як встановлено судом, вироком Київського районного суду м.Харкова від 23 квітня 2021 року, з урахуванням змін, внесених ухвалою Харківського апеляційного суду від 08 лютого 2022 року, ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 7 місяців.

Строк відбування покарання постановлено обчислювати з 25 січня 2021 року.

Вироком Котелевського районного суду Полтавської області від 27 лютого 2024 року, ОСОБА_7 засуджено за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці.

Строк відбування покарання постановлено обчислювати з 18 листопада 2021 року.

Згідно ч.5 ст.72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Положення цієї правової норми не передбачають зарахування строку попереднього ув`язнення в одному кримінальному провадженні в строк відбування покарання в іншому кримінальному провадженні.

Приписами ч.1 ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» встановлено, що попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Отже, попереднє ув`язнення у розумінні положень ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

Посилання засудженого на необхідність зарахування строку попереднього ув`язнення за вироком Київського районного суду м.Харкова від 23 квітня 2021 року, частина невідбутого покарання за яким була приєднана до покарання за вироком Котелевського районного суду Полтавської області від 27 лютого 2024 року, є безпідставними виходячи з наступного.

Так, при призначенні покарання в порядку ч.4 ст.70 КК України не застосовується ч.5 ст.72 КК України, оскільки до покарання за новим вироком приєднується саме покарання (повністю або частково) за попереднім вироком, а не строк попереднього ув`язнення, якщо таке було застосоване до особи. Тобто визначальним при вирішенні цього питання є саме момент (дата) вчинення кримінального правопорушення, за яке особа фактично засуджується новим вироком і саме за яким утримувалася під вартою.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду щодо відсутності правових підстав зарахування в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_7 строку попереднього ув`язнення за вироком Київського районного суду м.Харкова від 23 квітня 2021 року,що цілком відповідає вимогам ст.2 КПК України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою, підстави для її скасування відсутні, а тому в задоволенні апеляційної скарги засудженого необхідно відмовити, а ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 539 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 29 квітня 2024 року щодо засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Колегія суддів:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4