Справа № 308/6836/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області кримінальне провадження № 0001604, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.12.2021 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українеця, уродженця смт. Батьово Закарпатської області, з середньою незакінченою освітою, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

27 грудня 2021 року близько 19 годин 40 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на подвір`ї багатоповерхового будинку АДРЕСА_2 , біля під`їзду № 4, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на ґрунті особистих неприязних відносин, на фоні лайки та ревнощів, з метою спричинення тілесних ушкоджень, під час словесного конфлікту, наніс неповнолітній потерпілій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не менше двох ударів, своєю рукою стиснутою в кулак в область правої сторони обличчя, таким чином заподіявши неповнолітній ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: «ЗЧМТ. Струс головного мозку. Гематома та набряк тканин під правим оком».

Тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ. Струс головного мозку» потягли за собою розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше як три тижні/21 день і за цією ознакою, згідно з п. 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 , є таким, що пов`язане із домашнім насильством.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Прокурор у судовому засіданні підтримав обвинувачення, просив визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн (вісімсот п`ятдесят грн 00 копійок).

Потерпіла та її законний представник у судове засідання не з`явилися, однак, подали заяву, в якій зазначили, що підтримують позицію обвинувачення, просили розглянути справу в їх відсутності.

Обвинувачений ОСОБА_4 у ході судового розгляду справи свою вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини вчиненого ним злочину. При цьому показав, що з потерпілою перебував у близьких відносинах. Про вагітність потерпіла ОСОБА_7 повідомила йому, будучи на третьому місяці, в той час коли він перебував закордоном. Зазначив, що повернувся в Україну за місяць до пологів. Після його повернення потерпіла переїхала до нього в смт. Батьово Берегівського району, де вони почали проживати разом як чоловік та дружина, укласти офіційний шлюб не мали можливості через її неповнолітній вік. Після народження дитини їхні стосунки стали погіршуватись, все частіше між ними виникали сварки. Потерпіла повернулась до себе додому в м. Ужгород. Зазначив, що неодноразово приїжджав в м. Ужгород, адже хотів частіше бачитися з дитиною, але потерпіла була проти цього та дозволяла зустрічі не більше 2-3 разів на місяць. 27 грудня 2021 року, приїхавши у черговий раз в м. Ужгород, перебуваючи на подвір`ї багатоповерхового будинку АДРЕСА_3 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, наніс потерпілій ОСОБА_7 декілька ударів в обличчя, точну кількість ударів не пам`ятає. Свідками цього були їхня спільна малолітня дитина та її мати ОСОБА_8 , після чого одразу поїхав длдому в смт. Батьово. Додав, що 02 січня 2022 року поїхав закордон. Потерпіла ОСОБА_7 в телефонному режимі повідомляла йому, що подала на нього заяву в поліцію, однак, він їй не повірив, після цього вони не спілкувалися півтора року. Про пред`явлення підозри йому також повідомляв батько. В Україну повернувся тільки 15 травня 2025 року. Додав, що шкодує про вчинене та щиро розкаюється, просив суворо не карати.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, та обмежив встановлення фактичних обставин справи допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому, учасникам судового провадження роз`яснено, що у цьому разі вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини даного кримінального провадження в апеляційному порядку.

На підставі доказів, досліджених у ході судового розгляду, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, доведена повністю, а його дії правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставиною, яка обтяжує покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебував у близьких відносинах.

Визначаючи вид та розмір покарання, яке слід обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , суд врахував особу винного, який є раніше не судимим, тяжкість вчиненого ним злочину, наявність обставини, яка пом`якшує покарання, наявність обставини, яка обтяжує покарання, та дійшов

висновку за можливе призначити ОСОБА_4 покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 125 КК України, у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн (вісімсот п`ятдесят грн 00 копійок), що, на думку суду, буде повністю відповідати вимогам ст. 50 КК України, а саме сприятиме виправленню обвинуваченого, а також запобігатиме вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

Цивільний позов не заявлено.

Речові докази у справі відсутні.

Судові витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 7-29, 349, 368-371, 373, 374, 376, 392, 394, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн (вісімсот п`ятдесят грн 00 копійок).

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1