Справа № 367/1302/25
Провадження №1-кп/367/696/2025
УХВАЛА

Іменем України

про закриття провадження

05 травня 2025 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря с/з - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4

та його законного представника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному проваджені, внесеному до ЄРДР за № 0000645 від 04.08.2024, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Зеленодольськ, Дніпропетровської обл., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Ірпінського міського суду Київської області з Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000645 від 04.08.2024, по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК.

04 лютого 2025 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області за обвинувальним актом було призначено підготовче судове засідання.

Згідно обвинувального акту, з 10.07.2024, будучи зарахованим у розпорядження начальника Управління державної охорони України на посаді тимчасово виконуючого обов`язки заступника начальника Центру медичного супроводження, проходить контрактну військову службу полковник медичної служби ОСОБА_6 .

Згідно з вимогами ст. 4, 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст. 14, 16 Закону України «Про дорожній рух», полковник медичної служби ОСОБА_6 зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою, знати і неухильно дотримуватися вимог Правил дорожнього руху.

ОСОБА_6 , відповідно до посвідчення водія серії НОМЕР_1 , маючи відкриту категорію «В», та з урахуванням здобутого досвіду керування транспортного засобу, був обізнаний із законодавством, яке регламентує правила безпеки дорожнього руху та усвідомлював відповідальність за порушення його положень.

Зокрема, ОСОБА_6 обізнаний з вимогами ст. 14, 16 Закону України «Про дорожній рух», п. 1.5, п.п. «б» та «д» п. 2.3, п. 10.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, відповідно до яких:

- п. 1.5 «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

- п.п. «б», «д» п. 2.3 «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим транспортним засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху»;

- п. 10.1 «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху повинен був переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».

Однак, ОСОБА_6 , нехтуючи вимогами вищевказаних нормативно-правових актів, порушив правила безпеки дорожнього руху за наступних обставин.

Так, 04.08.2024 приблизно о 10 год. 50 хв. полковник медичної служби ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем марки «FORD FOCUS», реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснював рух по вул. Депутатській, в м. Буча, Бучанського району, Київської області, в напрямку до автодороги М-07.

Проте, полковник медичної служби ОСОБА_6 , не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, тобто діючи необережно, у порушення вимог п. 1.5, п.п. «б», «д», п. 2.3., п. 10.1 Правил дорожнього руху, проявляючи неуважність, перед здійсненням маневру перестроювання праворуч по напрямку свого руху не переконався у безпечності своїх дій та, створюючи небезпеку іншим учасникам руху, в момент зміщення праворуч, допустив зіткнення з мотоциклом марки «SP2000R-27», реєстраційний номер НОМЕР_3 (на червоному фоні), під керуванням неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухаючись попутно здійснював випередження автомобіля з правого боку від транспортного засобу.

В результаті зіткнення транспортних засобів водій мотоциклу «SP2000R-27», реєстраційний номер НОМЕР_3 (на червоному фоні), ОСОБА_4 отримав тілесне ушкодження у вигляді перелому основи дистальної фаланги 1-го пальця лівої стопи, що відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

У підготовчому судовому засіданні законним представником потерпілого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 було заявлено клопотання про закриття провадження по справі у зв`язку з примиренням з обвинуваченим ОСОБА_6 . Дане клопотання підтримав потерпілий, зазначивши, що відбулося примирення з обвинуваченим та потерпілий і його законний представник не мають до ОСОБА_6 претензій матеріального та морального характеру, оскільки все відшкодовано. Цивільний позов не заявлявся та заявлятися ними не буде.

Обвинувачений ОСОБА_6 також заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та просив закрити провадження у зв`язку з примиренням на підставі ст. 46 КК України, посилаючись на те, що шкода ним відшкодована і між ним та потерпілою стороною відбулось примирення.

Прокурор не заперечувала проти задоволення клопотання потерпілого та його законного представника про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, оскільки сторони примирилися, обвинувачений вчинив нетяжкий злочин, вперше притягається до кримінальної відповідальності, у вчиненому розкаявся і примирився з потерпілим, матеріальних та моральних претензій потерпілий до обвинуваченого не має.

Заслухавши клопотання законного представника потерпілого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , думку прокурора, з врахуванням норм КПК України та КК України, суд приходить висновку про можливість звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження.

Так, обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий, що підтверджується наданою прокурором інформацією, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином, претензії матеріального та морального характеру у потерпілої сторони до обвинуваченого відсутні.

Згідно ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

За змістом ст. 44, 45, 46 КК України за наявності підстав, передбачених ст. 46 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності - є обов`язковим, якщо тільки вона сама проти цього не заперечує.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію своїх дій за ч. 1 ст. 286 КК України та в суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої позиції, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченому у провину, дійсно мало місце, вчинене ним і отримало правильну кримінально-правову оцінку, що визнано обвинуваченим.

Потерпілий ОСОБА_4 примирився з обвинуваченим, не висуває до нього жодних матеріальних чи моральних претензій та не заперечує проти звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України. Дана позиція висловлена і законним представником потерпілого.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим, у відповідності до вимог ст. 46 КК України, а також розуміє наслідки закриття провадження з цієї підстави.

Відповідно до ст. 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Будь-яких обставин, які згідно з правилами кримінального процесуального закону перешкоджали б суду прийняти процесуальне рішення за заявленим законним представником потерпілого клопотанням, не встановлено.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», примирення винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст. 46 КК) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Таким чином, наявні умови та підстави, передбачені кримінальним законом, для звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на проведення експертиз в даному провадженні суд відшкодовує за рахунок обвинуваченого.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст.ст. 12, 44-46, 286 КК України, ст. 284, 285, 288, 314, 370-372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання законного представника потерпілого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 про закриття провадження по справі у зв`язку з примиренням з обвинуваченим ОСОБА_6 , на підставі ст. 46 КК України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 0000645 від 04.08.2024 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Речові докази:

-автомобіль марки «FORD FOCUS», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який перебуває на відповідальному зберіганні ОСОБА_6 - залишити ОСОБА_6 за належністю;

-мотоцикл «SP2000R-27», реєстраційний номер НОМЕР_3 (на червоному фоні) - залишити ОСОБА_4 за належністю.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на проведення експертиз:

-судової інженерно-транспортної експертизи (висновок № СЕ-19/111-24/45103-ІТ від 14.10.2024) вартістю 4775 (чотири тисячі сімсот сімдесят п`ять) грн. 40 (сорок) коп.;

-судової інженерно-транспортної експертизи (висновок № СЕ-19/111-24/45107-ІТ від 03.10.2024) вартістю 3183 (три тисячі сто вісімдесят три) грн. 60 (шістдесят) коп.;

-судової інженерно-транспортної експертизи (висновок № СЕ-19/111-24/45105-ІТ від 03.10.2024) вартістю 3183 (три тисячі сто вісімдесят три) грн. 60 (шістдесят) коп.;

-судової фототехнічної експертизи (висновок № СЕ-19/111-24/64376-ФП від 13.12.2024) вартістю 4775 (чотири тисячі сімсот сімдесят п`ять) грн. 40 (сорок) коп.;

-судової інженерно-транспортної експертизи (висновок № СЕ-19/111-25/88-ІТ від 08.01.2025) вартістю 3183 (три тисячі сто вісімдесят три) грн. 60 (шістдесят) коп.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1