Справа № 626/2151/24
провадження № 1-кп/632/60/25

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2025 року місто Златопіль

Златопільський міськрайонний суд Харківської області у складі колегії суддів: головуючого - ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , представника потерпілої юридичної особи адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції клопотання про арешт майна грошових коштів ОСОБА_7 , що знаходяться на банківському рахунку, подане у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

25 липня 2025 року представник потерпілої юридичної особи, якою є Акціонерне товариство «Укргазвидобування» в особі Філії Управління з переробки газу та газового конденсату адвокат ОСОБА_6 , подав до суду клопотання про накладення арешту на грошові кошти в сумі 372737 гривень 58 коп., розміщені на рахунку ІВАN: НОМЕР_1 , відкритому у АТ «ПУМБ» на ім`я ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_2 ), та зупинення видаткових операцій з грошовими коштами та іншими цінностями, що надходять та вже знаходяться на вказаному рахунку в межах указаної суми.

В обґрунтування клопотання представник потерпілої юридичної особи адвокат ОСОБА_6 , зазначив, що Златопільським міськрайонним судом Харківської області розглядається кримінальне провадження щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_7 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

Акціонерне товариство «Укргазвидобування» в особі Філії Управління з переробки газу та газового конденсату - є потерпілою стороною у вказаному кримінальному провадженні та цивільним позивачем.

Згідно із матеріалами справи та обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0000030 ОСОБА_7 , діючи у складі організованої групи з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та невстановленою в ході досудового розслідування особою, таємно викрали 28,032 тони газового конденсату, який належить Філії УПГГК АТ «Укргазвидобування» , чим спричинили зазначеному підприємству матеріальну шкоду на загальну суму 372737 гривень 58 коп.

У вказаному кримінальному провадженні було заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_7 на користь АТ «Укргазвидобування» в особі Філії Управління з переробки газу та газового конденсату майнової шкоди в розмірі 372 737,58 грн. солідарно.

Як зазначив представник потерпілої юридичної особи відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до ч. 1 ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

Таким чином, підприємство, як потерпіла сторона, вправі вимагати від обвинуваченого ОСОБА_7 відшкодування завданої внаслідок кримінального правопорушення шкоди у повному обсязі.

Права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду (ч. 2 ст. 61 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України - з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Разом із цим обвинувачений ОСОБА_7 є учасником у цивільній справі №554/9546/13-ц.

В судовому засіданні 14 липня 2025 року проголошено постанову Полтавського апеляційного суду від 14 липня 2025 року у справі №554/9546/13-ц, якою частково задоволено апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 , скасовано ухвалу Октябрського районного суду міста Полтави від 02 листопада 2024 року у даній справі та постановлено нове рішення, яким частково задоволено заяву про поворот виконання рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 21 листопада 2013 року по справі №554/9546/13-ц та стягнуто з АТ «Укргазвидобування» на користь ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 121786 гривень 18 коп.

Листом від 17 липня 2025 року представником ОСОБА_7 було надано банківські реквізити останнього для перерахування коштів, стягнутих з підприємства на його користь.

Таким чином, на даний момент у потерпілої сторони (цивільного позивача) у справі №626/2151/24 наявні відомості про відкритий на ім`я обвинуваченого ОСОБА_7 банківський рахунок, на якому можуть перебувати грошові кошти, за рахунок яких можливе відшкодування спричинених матеріальних збитків у випадку задоволення цивільного позову.

За змістом ч. 2 ст. 59 Закону України «Про банки і банківську діяльність» зупинення видаткових операцій за рахунками юридичних або фізичних осіб здійснюється в разі накладення арешту за рішенням суду; зупинення видаткових операцій здійснюється в межах суми, на яку накладено арешт, крім випадків, якщо арешт накладено без встановлення такої суми або якщо інше передбачено договором, законом чи умовами такого обтяження.

З огляду на відсутність у обвинуваченого ОСОБА_7 іншого майна, за рахунок якого було б можливе забезпечення цивільного позову, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої підприємству внаслідок кримінального правопорушення у сумі 372737 гривень 58 коп., заявленої у цивільному позові, АТ «Укргазвидобування» в особі його представника адвоката ОСОБА_6 , вважають за необхідне накласти арешт на грошові кошти, розміщені на банківському рахунку ОСОБА_7 , та зупинити видаткові операцій з грошовими коштами та іншими цінностями, що надходять та вже знаходяться на вказаному рахунку в межах зазначеної вище суми.

Обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_11 , які були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду клопотання, у судове засідання не прибули, що відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

У судовому засіданні представник потерпілої юридичної особи - адвокат ОСОБА_6 наполягав на задоволенні клопотання з наведених у ньому підстав.

Водночас, із змісту пояснень адвоката ОСОБА_6 вбачається, що майнова шкода у сумі 372737 гривень 58 коп. частково відшкодована обвинуваченими ОСОБА_10 та ОСОБА_8 - по 93185 гривень, кожним.

Прокурор проти задоволення клопотання про арешт майна заперечував, оскільки вважає його передчасним.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах клопотання, що розглядається, та документи подані в його обґрунтування, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

За положеннями ч. 8 ст. 170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Частиною 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України таємному викраденні чужого майна (крадіжці), у великих розмірах, вчиненому організованою групою, в умовах воєнного стану.

Згідно із висунутим обвинуваченням, внаслідок спільних кримінальних протиправних дій ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 . Акціонерному товариству «Укргазвидобування» в особі Філії Управління з переробки газу та газового конденсату спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 372737 гривень 58 коп.

Під час досудового розслідування Акціонерним товариством «Укргазвидобування» в особі Філії Управління з переробки газу та газового конденсату, зокрема представником позивача адвокатом ОСОБА_6 , заявлений цивільний позов до ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням у розмірі 372737 гривень 58 коп.

При цьому, зміст позовних вимог сформульований наступним чином стягнути з ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 на користь АТ «Укргазвидобування» в особі Філії Управління з переробки газу та газового конденсату майнову шкоду в розмірі 372737 гривень 58 коп., солідарно по 93184 гривні 39 коп. з кожного.

Тобто, із цивільного позову вбачається, що у ньому одночасно йдеться про різні форми стягнення грошових коштів, що не відповідає вимогам матеріального права.

Отже, враховуючи зміст позовних вимог, у тому числі про стягнення з ОСОБА_7 93184 гривень 39 коп., а також заяву представника потерпілої юридичної особи (цивільного позивача) про часткове відшкодування завданої майнової шкоди ОСОБА_10 та ОСОБА_8 на загальну суму 186370 гривень, суд доходить висновку, що особою, яка подала клопотання про арешт майна фактично не доведена необхідність такого арешту, зокрема арешту грошових коштів ОСОБА_7 на суму 372737 гривень 58 коп., які перебувають на його банківському рахунку.

Крім того, в клопотанні про арешт майна взагалі не зазначено про наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу - приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна.

Відтак, особа, що його подала, не довела наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, що є підставою для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Також суд зазначає, що посилання виключно на наявність у обвинуваченого банківського рахунку без встановлення факту, того, що він не має цільового призначення, зокрема для отримання заробітної плати, соціальних виплат тощо, може призвести до таких наслідків, які не співмірні із вимогами, для яких подавалося клопотання про арешт майна та спричинити обвинуваченому надмірні наслідки, що суд зобов`язаний враховувати на підставі пункту 6 ч. 2 ст. 173 КПК України.

Враховує суд і той факт, що відсутні будь-які докази наявності коштів на вказаному рахунку обвинуваченого, що, враховуючи завдання кримінального судочинства, може призвести для формального арешту, який в дійсності не буде мати жодних наслідків для подальшого розгляду провадження в контексті мети для якої застосовується арешт майна.

На сам кінець, представник потерпілого не навів фактів відсутності в обвинуваченого іншого майна, на яке може бути накладений арешт, враховуючи відкритість вказаної інформації, зокрема наявності іншого рухомого чи нерухомого майна, що в контексті цивільного позову, вказує, що дії потерпілої сторони пов`язані з метою отримання коштів від вказаного обвинуваченого без перевірки чи є відповідні кошти в обвинуваченого та чи може він ними вільно розпоряджатися.

За таких обставин суд доходить висновку, що клопотання про арешт майна - накладення арешту на грошові кошти, є передчасними та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 -173 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання представника потерпілої юридичної особи адвоката ОСОБА_6 , про арешт майна грошових коштів ОСОБА_7 в сумі 372737 гривень 58 коп., що знаходяться на банківському рахунку відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3