ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 674/1328/24

Провадження № 11-кп/820/602/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000471 від 22.06.2023, за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 21 липня 2025 року, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 21 липня 2025 року задоволено клопотання прокурора відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_12 .

Продовжено обвинуваченим: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 18.09.2025 включно, без визначення застави; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 18.09.2025 включно, без визначення застави; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 18.09.2025 включно, без визначення застави.

Своє рішення суд мотивував тим, що наявні вагомі ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме обвинувачені можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих і свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також продовження вчинення інших кримінальних правопорушень.

В поданій апеляційній скарзі та доповненні до неї захисник ОСОБА_6 просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою застосувати до обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або інший альтернативний запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою або визначити розмір застави.

Вказує, що наведені у клопотанні відповідні ризики не доведені, не вмотивовані та необґрунтовані, показання допитаних в судовому засіданні половини свідків сторони обвинувачення взагалі не стосуються суті обвинувачення.

Ризик переховування від суду мотивований лише тяжкістю інкримінованих обвинуваченому злочинів.

Ризик незаконного впливу на свідків відсутній, оскільки з моменту застосування запобіжного заходу до обвинуваченого жодних спроб негативно впливати на них не було.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення відсутній, оскільки обвинувачений при зміні запобіжного заходу зможе влаштуватись на роботу та забезпечувати виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Також обвинувачений ОСОБА_9 за віком, станом здоров`я та стійкістю соціальних зв`язків не схильний ухилятись від суду, оскільки раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання.

Захисник ОСОБА_7 в поданій апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язку з`являтися до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою, а також покладенням будь-яких обов`язків, передбачених, ч.5 ст.194 КПК України, зокрема носінням електронного засобу контролю та інших, які на думку суду є необхідними.

У разі, якщо суд дійде висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є зам`яким, прошу застосувати запобіжний захід у вигляді застави із урахуванням ст.182 КПК України та з покладенням обов`язків передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Вказує, що ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду мотивований лише тяжкістю інкримінованих злочинів, проте Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна, і необхідність в утриманні під вартою відсутня.

Ризик незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у кримінальному провадженні не вмотивований, оскільки оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд факторів, які можуть його підтверджувати, зокрема рапорти, пояснення осіб, допити свідків.

З моменту застосування запобіжного заходу жодних спроб негативно впливати на свідків та потерпілого, зокрема через друзів та родичів підозрюваного не було та не могло бути. Крім того, у випадку зміни запобіжного заходу суд може покласти на обвинуваченого обов`язок утримуватись від спілкування з такими особами. При цьому, не маючи жодних важелів виливу на таких осіб та не маючи потреби у цьому, ОСОБА_11 будь-яке спілкування з такими особами унеможливить.

Можливість такого впливу на свідків та потерпілих вичерпана здійсненням із ними необхідних для слідства слідчих (процесуальних) дій. Так, на даному етані кримінальне провадження знаходиться на стадії судового розгляду, а тому говорити, про те що існує ризик виливу на них без належного правового та доказового обґрунтування суперечить самій суті доведеності поза розумним сумнівом.

Ризик вчинення іншого кримінальне правопорушення є абстрактним, який за неналежного його розуміння і доведення може застосовуватись до всіх без виключення осіб і має підтверджуватись як мінімум даними оперативних підрозділ та показів свідків, які володіють такою інформацією.

Зазначає, що ОСОБА_11 при зміні запобіжного заходу зможе влаштуватись на роботу та забезпечувати виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Посилається і на те, що ОСОБА_11 має постійне місце проживання, дружину, на утриманні малолітню дочку, непрацездатну бабку, сім`я побудована на засадах взаємних любові, поваги та підтримки, що відповідає позитивним традиціям українських родин та моральним константам суспільства, тобто, за характером, тривалістю, постійністю і глибиною соціальні зв`язки ОСОБА_11 за місцем проживання характеризуються максимальною міцністю. Зазначені вище соціальні зв`язки зумовлюють не тільки стабільність громадської, ділової та правової позиції ОСОБА_11 , а й фактично унеможливлюють існування будь-яких ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та здатні забезпечити його належну процесуальну поведінку. Також, згідно відомостей, які містяться в матеріалах справи ОСОБА_11 ніколи не притягався до кримінальної та адміністративної відповідальності.

Вказує, що стабільність майнового становища ОСОБА_11 також є елементом репутаційних характеристик та доказом відсутності у нього мотивів погіршувати роками та заслугами здобутий авторитет недобросовісною процесуальною поведінкою.

Звертає увагу, що згідно наявної у захисту інформації, ОСОБА_11 під час його перебування в ДУ «Чортківська установа виконання покарань № 26» умов утримання не порушував, скарг та зауважень щодо його поведінки до адміністрації не надходило.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою застосувати до обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Вказує, що в клопотанні прокурора ризики жодним чином не доведені, як і не доведено те, щ до ОСОБА_10 неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Зазначає, що ОСОБА_10 має постійне місце проживання, має сім`ю, на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей, також має міцні соціальні зв`язки, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має позитивну характеристику.

Посилається і на те, що з часу взяття ОСОБА_10 під варту, обґрунтування клопотання про продовження останньому запобіжного заходу сторона обвинувачення посилається на одні і ті ж ризики, хоча свідки сторони обвинувачення практично допитані, кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду в суді першої інстанції.

Ризики, передбаченні п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України не доведені, необхідність у застосуванні такого запобіжного заходу протягом часу відпала, підозра йому необґрунтована, тримається під вартою незаконно.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та їх захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на підтримання доводів апеляційних скарг, думку прокурора про законність і обґрунтованість ухвали суду, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони задоволенню не підлягають за таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Суд з врахуванням обставин провадження, при відсутності підстав для обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, який не пов`язаний з триманням під вартою, обґрунтовано продовжив обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст.177 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст.199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та подовження строку під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

З матеріалів кримінального провадження видно, що ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255; ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.305; ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307; ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.311; ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.313; ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.2 ст.317 КК України, тобто, у вчиненні в складі злочинної організації, як організатор та керівник злочинної організації особливо тяжких злочинів; ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255; ч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.305; ч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307; ч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.311; ч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.313; ч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.2 ст.317 КК України; ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255; ч.2 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.307 КК України, тобто, у вчиненні в складі злочинної організації, як виконавець злочинної організації, зокрема особливо тяжких злочинів.

Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 04.06.2025 обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 02.08.2025 включно, без визначення застави.

Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 06.06.2025 обвинуваченому ОСОБА_11 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 04.08.2025 включно, без визначення застави.

Суд першої інстанції дослідив обставини, які враховувалися судом при обранні та продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 і висновок суду про те, що належну процесуальну поведінку обвинувачених зможе забезпечити лише найсуворіший запобіжний захід ґрунтується на матеріалах кримінального провадження та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини.

В ухвалі суду викладені обставини, на підставі яких суд дійшов до висновку, що продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1, 3, 5, ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховування від суду, кожним із обвинувачених через тяжкість обвинувачення, в тому числі й у вчиненні злочинів у складі злочинної організації. Про можливість переховування від суду додатково свідчить і попередньо наданий прокурором рапорт від 20.01.2024 про те, що в ході виконання доручень слідчого, а також проведеними заходами у даному кримінальному провадженні отримано інформацію, що організатор даної злочинної організації знаходиться на тимчасовому перебуванні у республіці Польща. Також дана особа запевняє усіх учасників, що в разі викриття їх правоохоронними органами, він забезпечить безперешкодний перетин кордону України з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Ризик незаконного впливу на свідків з метою зміни показань та спотворення доказів, також є актуальним та продовжує існувати до отримання усних показань потерпілих і свідків безпосередньо в судовому засіданні у відповідності до ч. 1, 2 ст. 23, ч. 4 ст. 95, ст. 224-225 КПК України, на теперішній час в ході судового розгляду всіх свідків ще не допитано.

Також продовжує існувати ризик продовження вчинення кримінальних правопорушень, оскільки обвинувачені офіційно не працевлаштовані, постійного законного джерела доходу не мають, та враховуючи кількість епізодів умисних протиправних дій, що інкримінуються кожному з обвинувачених, а також фактичні обставини їх вчинення. Зокрема, згідно викладеного обвинувачення наявна велика кількість епізодів злочинної діяльності злочинної організації, поширення її діяльності в кількох областях України та за межами території України, та пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому небезпека перешкоджанню встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій її переслідують та міжнародними контактами.

Під час розгляду клопотань прокурор довів, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, продовжують існувати та вони виправдовують продовження тримання обвинувачених під вартою, та що більш м`який запобіжний захід, у тому й числі у виді домашнього арешту, про що в апеляційній скарзі просять захисники, не зможе забезпечити мету застосування запобіжного заходу.

З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, суд дійшов правильного висновку про необхідність продовження виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання обвинуваченими своїх процесуальних обов`язків належним чином.

Наведені захисниками підстави для зміни запобіжного заходу не свідчать, що обставини, які були враховані судом при вирішенні питання про продовження обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 запобіжного заходу, об`єктивно змінилися настільки суттєво, що це обумовлює необхідність зміни запобіжного заходу.

Доводи апеляційних скарг про те, що при продовженні обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стороною обвинувачення не наведено жодних доказів на підтвердження існування ризиків передбачених ч.1 ст.177 КК України, а в оскаржуваній ухвалі не наведено будь-яких реальних підстав та ризиків, які б свідчили про необхідність продовження найсуворішого запобіжного заходу, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки у клопотаннях прокурора про продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою доведено існування обставин, які виправдовують подальше тримання обвинувачених під вартою і судом першої інстанції встановлена об`єктивна наявність наведених у клопотаннях прокурора ризиків, а будь-яких об`єктивних даних, які б безумовно свідчили про зміну або відсутність обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, які раніше слугували підставою для обрання та продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не наведено.

Посилання захисників про тривалість знаходження обвинувачених під вартою не заслуговують на увагу, оскільки тривалість судового розгляду пов`язана зі складністю кримінального провадження, кількістю та поведінкою учасників провадження, в тому числі неодноразових відкладень розгляду справи за клопотанням захисників з відповідних причин, заміну захисників, необхідністю дослідження значного обсягу доказів.

Посилання захисників про те, що обвинувачені раніше не судимі, мають міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, наявність на утриманні ОСОБА_11 малолітньої дитини, ОСОБА_10 двох неповнолітніх дітей, на переконання колегії суддів не є достатніми підставами для застосування більш м`якого запобіжного заходу та не слугували стримуючими факторами від вчинення кримінальних правопорушень, а ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , зокрема, особливо тяжких злочинів.

Твердження апелянтів про те, що судом не встановлено підстав щодо неможливості застосування застави, здатної забезпечити виконання обов`язків обвинуваченими, також є безпідставними, оскільки за змістом вимог п.5 ч.4 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу суду законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни судового рішення по справі не встановлено.

Керуючись ст.ст.331, 407, 418, 419, 4221 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 21 липня 2025 року, якою продовжено обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 18.09.2025 включно, без визначення застави залишити без змін, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3