Справа № 496/3108/24
Провадження № 1-кп/496/374/25
У Х В А Л А

25 червня 2025 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_4 про залучення перекладача з української мови на гагаузьку або російську мову,

УСТАНОВИВ:

В провадженні Біляївського районного суду Одеської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Від захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_4 через підсистему «Електронний суд» до суду надійшла заява про залучення перекладача з української мови на гагаузьку або російську мову. Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_5 за національністю є гагаузом, що підтверджуються свідоцтвом про народження. Він не розуміє українську мову та не може в повній мірі реалізувати своє право на захист.

Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали вказане клопотання.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення вказаного клопотання заперечував.

Представник потерпілих ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, але направила до суду заяву про розгляд кримінального провадження у її відсутність та відсутність потерпілих.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши заяву про залучення перекладача, вважає її такою, що не підлягає задоволенню, з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що під час розгляду даного кримінального провадження захисники обвинуваченого ОСОБА_5 , які приймали участь у судових засіданнях, чотири рази поспіль заявляли клопотання про залучення перекладача з української мови на гагаузьку або російську мову, зокрема, з підстав того, що ОСОБА_5 за національністю є гагаузом і не розуміє українську мову.

Ухвалами суду від 24.03.2025 року та від 28.04.2025 року в задоволенні вказаних клопотань захисникам було відмовлено.

Як неодноразово зазначалось судом, участь перекладача у кримінальному провадженні зумовлена конституційною засадою рівності перед законом і судом (ч. 2 ст. 24 Конституції України, ст. 10 КПК України), за якою, серед іншого, не допускається привілеїв чи обмежень (в т.ч. й у процесуальних правах, передбачених КПК) за мовними ознаками.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 29 КПК України кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Сторона обвинувачення, слідчий суддя та суд складають процесуальні документи державною мовою. Слідчий суддя, суд, прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Залучення перекладача для проведення процесуальних дій має на меті забезпечити особам, які беруть участь у кримінальному провадженні та не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, можливість користуватися рідною мовою або іншою мовою, якою вони володіють (п. 18 ч. 3 ст. 42, п. 9 ч. 1 ст. 56, п. 11 ч. 3 ст. 64-1, п. 4 ч. 1 ст. 66 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 68 КПК України у разі необхідності у кримінальному провадженні перекладу пояснень, показань або документів сторони кримінального провадження або слідчий суддя чи суд залучають відповідного перекладача (сурдоперекладача).

При цьому питання про дотримання вимог ст. 29 КПК України щодо залучення перекладача слід вирішувати у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи не призвело це до порушення рівності перед законом і судом (принципу «рівності можливостей») та несправедливості судового розгляду в цілому у розумінні положень ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод (Постанова Верховного Суду від 08.06.2021 справа № 206/1151/19).

Як вказано у постанові Верховного Суду від 19.02.2019 року по справі № 236/1798/16-к, при вирішенні питання про залучення перекладача визначальною є впевненість суду, що обвинувачений дійсно не володіє, або недостатньо володіє державною мовою.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 є громадянином України, народився та проживає на території України, має неповну загальну середню освіту.

Захисник ОСОБА_4 у свій заяві зазначив, що обвинувачений ОСОБА_5 за національністю є гагауз, відтак не розуміє українську мову і не може в повній мірі реалізувати своє право на захист.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про національні меншини (спільноти) України № 2827-ІХ від 13.12.2022 року особа, яка належить до національної меншини (спільноти), зобов`язана дотримуватися Конституції та законів України, боронити державний суверенітет і територіальну цілісність України, поважати мову, культуру, традиції, звичаї, релігійну самобутність української нації, всіх національних меншин (спільнот) та корінних народів України, а також сприяти інтеграції національної меншини (спільноти) в українське суспільство.

Статтею 24 Конституції України визначено, що не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» кожний громадянин України зобов`язаний володіти державною мовою.

Відтак, обвинувачений ОСОБА_5 , маючи з народження громадянство України, водночас ідентифікуючи свою приналежність до національної меншини гагаузів, зобов`язаний володіти державною мовою.

Окрім того, суд звертає увагу на власноручне подання ОСОБА_5 до суду заяви про відвід судді ОСОБА_1 українською мовою, а також на те, що обвинувачений в судових засіданнях відповідає на поставлені йому українською мовою питання, а також надає пояснення і зауваження на російській мові. Так само обвинувачений вільно, без перекладача, спілкувався зі своїми захисниками ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та наразі спілкується зі своїм захисником ОСОБА_4 , який на даний час приймає участь у розгляді кримінального провадження та не володіє гагаузькою мовою, у зв`язку з чим суд доходить висновку, що обвинувачений ОСОБА_5 в достатній мірі розуміє українську мову, що також свідчить про відсутність підстав обов`язкового залучення перекладача з української мови на гагаузьку мову, що узгоджується з практикою, викладеною у постанові Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду № 672/1599/17 від 20.08.2019 (провадження № 51-435км19).

Таким чином, посилання захисника на необхідність залучення обвинуваченому перекладача, оскільки він, нібито, не розуміє українську мову і не може в повній мірі реалізувати своє право на захист, викликають сумніви, визнаються судом необґрунтованими та такими, що направлені на затягування розгляду справи, з урахуванням того, що ОСОБА_5 народився та проживає в Україні, є громадянином України, під час розгляду кримінального провадження в суді обвинувачений неодноразово укладав та переукладав угоди із трьома захисниками, які активно приймали участь у кожному судовому засіданні, вільно спілкувалися з обвинуваченим без перекладача, при цьому не володіючи гагаузькою мовою. Наразі у судовому засіданні присутній новий захисник обвинуваченого, а отже останній реалізував своє право на захист.

За наведених вище обставин суд не вбачає об`єктивних підстав для залучення обвинуваченому під час судового розгляду справи перекладача з української мови на гагаузьку або російську мову та вважає необхідним відмовити в задоволенні відповідної заяви.

Керуючись ст. ст. 29, 42, 68 КПК України, Законом України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити захиснику обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_4 в задоволенні клопотання про залучення перекладача з української мови на гагаузьку або російську мову.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1