Справа № 302/1133/25
Провадження № 1-кс/302/307/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2025 селище Міжгір`я Закарпатської області

Слідчий суддя Міжгірського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , під час розгляду клопотання слідчого СВ ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 про арешт майна в кримінальному провадженні, відомості про яке 11.08.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000168, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 204 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, погодженим із прокурором, про арешт майна вилученого 11.08.2025 в ході проведення огляду місця події.

Клопотання мотивовано тим, що 10.08.2025 до чергової частини відділення поліції № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області по лінії «102» надійшло повідомлення від працівників ГРПП про те, що ними був зупинений автомобіль-сідловий тягач «MAN TGX 18.480», державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом паливоцистерною марки «ALI RIZA USTA» державний номерний знак НОМЕР_2 , який здійснював транспортування рідини, схожої на підакцизний товар «дизельне паливо» з метою збуту на АЗС ТОВ «СТЕЛС ОЙЛ», що в с. Синевир № 1489 Хустського району Закарпатської області, а відповідно до товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 968 від 08 серпня 2025 був заповнений 24 480 кг нафтопродуктом «абсорбентом газоконденсатним», перевезення якого дозволено без відповідних ліцензій.

10.08.2025 у період часу з 13:00 годину по 14:50 годину в селищі Міжгір`я, неподалік вул. Незалежності, 64, Хустського району Закарпатської області, був проведений огляд місця події, в ході якого було виявлено та вилучено автомобіль-сідловий тягач «MAN TGX 18.480», державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом паливоцистерною марки «ALI RIZA USTA», державний номерний знак НОМЕР_2 , в якому міститься 24 480 кг нафтопродукту «абсорбент газоконденсатний», 15 пляшок взірців рідини ємкістю 1 л кожна, товарно-транспортна накладна № 968 від 08.08.2025.

Вищезазначені об`єкти були визнані 11.08.2025 речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

З метою забезпечення кримінального провадження, зокрема збереження речових доказів, недопущення їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, виявлення й фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, в клопотанні висловлено прохання накласти арешт на вищевказане майно.

Під час судового розгляду адвокат ОСОБА_6 заявила клопотання, у якому просила витребувати від органу досудового розслідування документи, що стали підставою для внесення відомостей до ЄРДР за частиною 1 статті 204 КК України, а саме:

- рапорт поліцейського про перевірку вмісту цистерни з товаром та визначення його як дизельного пального;

- відеофіксацію зупинки транспортного засобу та перевірки документів;

- відеофіксацію зупинки транспортного засобу та перевірки документів;

- фіксація телефонного дзвінка поліцейського на лінію 102 про факт вчинення злочину.

Слідчі та прокурор висловили заперечення проти задоволення клопотання про витребування доказів, посилаючись на його необґрунтованість.

Заслухавши доводи учасників процесу, слідчий суддя дійшов висновку про таке.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 статті 9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно пункту 18 частини 1 статті 3 КПК України, слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду.

Частиною 3 статті 26 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно приписів частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт може бути накладено на майно, яке перебуває у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого (частина 3 статті 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

За змістом статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Заявлене клопотання про витребування доказів адвокат ОСОБА_6 обґрунтовує наявністю сумнівів щодо законності дій поліцейських та правильності правової кваліфікації злочину.

Водночас слідчий суддя зазначає, що питання фактичних обставин кримінального провадження, винуватості чи невинуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, правильності правової кваліфікації, а також належності, допустимості та достовірності доказів вирішуються на іншій стадії кримінального процесу під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Це, своєю чергою, можливе у разі завершення досудового розслідування та направлення до суду обвинувального акта.

З урахуванням наведеного, а також виходячи з обґрунтувань необхідності витребування доказів, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні заявленого захисником клопотання.

Керуючись статтями 172, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ФОП ОСОБА_8 про витребування доказів.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали складений 14.08.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1