УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

дослідивши в приміщенні суду клопотання адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , подане в порядку ст. 206 КПК України,

установив:

27.06.2025 через систему «Електронний суд» до Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , подане в порядку ст. 206 КПК України.

Обґрунтовуючи клопотання заявник зазначає про таке.

Адвокат ОСОБА_2 звернувся до ДУ «Київський слідчий ізолятор» із заявою, в якій просив засвідчити справжність підпису ОСОБА_3 на довіреності відповідно до абз. 3 ч. 3 ст. 245 ЦК України.

Станом на момент подання даної скарги заявник не отримав письмової відповіді щодо посвідчення підпису підзахисного з ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Крім того, адвокат ОСОБА_2 звертався до слідчого з клопотанням про надання начальнику ДУ «Київський слідчий ізолятор» дозволу на посвідчення підпису на довіреності, на яке отримав постанову про відмову у задоволенні клопотання.

Заявник вважає, що дії ДУ «Київський слідчий ізолятор» та сторони обвинувачення порушують право ОСОБА_3 , гарантоване йому ст. 41 Конституції України, у зв`язку з чим, посилаючись на норми ст. 206 КПК України, просив слідчого суддю:

1) забезпечити дотримання прав підозрюваного ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом зобов`язання слідчих Головного слідчого управлінням СБ України які входять до складу слідчої групи у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001227 від 08.12.2023 року, надати дозвіл начальнику ДУ «Київський слідчий ізолятор» на посвідчення підпису ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 на довіреності, якою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 уповноважує ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , на володіння, користування, розпорядження транспортним засобом LAND ROVER DISCOVERY, 2017 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , зареєстрований в ТСЦ 8041, на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 ;

2) забезпечити дотримання прав підозрюваного ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом зобов`язання начальника ДУ «Київський слідчий ізолятор» або особи яка виконує його обов`язки засвідчити справжність підпису ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 на довіреності, якою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 уповноважує ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , на володіння, користування, розпорядження транспортним засобом LAND ROVER DISCOVERY, 2017 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , зареєстрований в ТСЦ 8041, на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 .

Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 01.07.2025 визначено слідчого суддю ОСОБА_1 02.07.2025 матеріали справи передано слідчому судді для розгляду з відділу забезпечення розгляду кримінальних справ суду.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає за необхідне залишити його без задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до вимог п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та осіб виключно у кримінальному провадженні.

Згідно із п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України кримінальне провадження - це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України передбачено, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Тримання під вартою є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, пов`язаним із позбавленням особи свободи, і полягає в примусовій ізоляції підозрюваного, обвинуваченого шляхом поміщення його в установи тримання під вартою на певний строк із підпорядкуванням вимогам режиму цих установ.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про попереднє ув`язнення» підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом, рішення суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на прохання Міжнародного кримінального суду про тимчасовий арешт або про арешт і передачу, а також постанова прокурора, прийнята у випадках та порядку, передбачених статтею 615 КПК України.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання.

Отже, відповідно до ч. 1 ст. 206 КПК України та Закону України «Про попереднє ув`язнення» слідчий суддя може зобов`язати орган державної влади чи службову особу додержатися прав такої особи, якщо вона тримається під вартою в слідчому ізоляторі Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахті Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, чи ізоляторі тимчасового тримання.

Відповідно до ч. 2 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Глава 18 КПК України, ст. 206 КПК України регламентує відносини під час досудового розслідування, а саме запобіжні заходи, затримання особи.

З системного аналізу зазначених положень статті 206 та інших положень КПК України вбачається, що нею врегульовано порядок здійснення контролю слідчим суддею щодо законності тримання осіб під вартою, а зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи (яка позбавлена свободи), слідчий суддя уповноважений під час розгляду скарги на незаконне тримання під вартою або іншого клопотання (скарги), розгляд яких віднесено до його повноважень та які подані в порядку, передбаченому КПК України.

Також законом чітко визначено, що постановлення слідчим суддею ухвали щодо негайної доставки до нього особи, яка позбавлена свободи, здійснюється лише в тому разі, якщо отримані слідчим суддею відомості створюють у нього обґрунтовану підозру про те, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.

Так, клопотання адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , подане в порядку ст. 206 КПК України, не містить посилань на застосування до ОСОБА_3 насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), натомість фактично оскаржуються дії та бездіяльність адміністрації ДУ «Київський слідчий ізолятор» та органу досудового розслідування.

Положеннями КПК України не передбачено повноважень слідчого судді щодо здійснення в порядку, передбаченому ст. 206 КПК України, судового контролю за додержанням прав, на порушення яких посилається захисник ОСОБА_2 у своєму клопотанні.

Згідно з ч. 9 ст. 539 КПК України розгляд справ щодо питань, визначених у пункті 13-1 частини 1 статті 537 цього Кодексу (про оскарження рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань), здійснюється в порядку адміністративного судочинства.

Отже, з урахуванням суб`єктного складу та характеру спірних правовідносин, а також положень ч. 9 ст. 539 КПК України, вказаний спір може бути вирішено в порядку адміністративного судочинства.

Так, дводи сторони захисту викладені у скарзі зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями органу досудового розслідування, та не свідчать про те, що порушенні у скарзі питання підлягають розгляду в порядку ст. 206 КПК України,

За таких обставин, оскільки в поданій скарзі не порушується питання щодо незаконного тримання під вартою, фактично в ній оскаржуються бездіяльність адміністрації ДУ «Київський слідчий ізолятор» та органу досудового розслідування, тобто предмет вимог скарги не передбачений статтею 206 та іншими положеннями КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про залишення заявленого клопотання без задоволення.

Керуючись статтями 26, 303-304, 309-310, 392-393, 395, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , подане в порядку ст. 206 КПК України, - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1