Дата документу 06.08.2025
Справа № 334/4185/21
Провадження № 1-кс/334/1938/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2025 року Дніпровський районний суд м. Запоріжжя у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4

розглянувши скаргу ОСОБА_3 в особі представника адвоката ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого відділення слідчого відділу Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 на закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000914 від 12.06.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.124 КК України

ВСТАНОВИВ:

До Дніпровського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_3 в особі представника адвоката ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого відділення слідчого відділу Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 на закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000914 від 12.06.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.124 КК України.

Скарга мотивована тим, що постановою старшого слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області від 07.07.2025 р. закрито кримінальне провадження № 0000914 від 12.06.2021 р. за ознаками злочину, передбаченого ст. 124 КК України. Копія постанови вперше отримана представником потерпілого поштою 19.07.2025 р., що дає підстави просити про поновлення строку на оскарження.

Вказану постанову заявник вважає незаконною у зв`язку з тим, що не встановлені усі обставини по справі. Окрім цього, проведення досудового розслідування велось неякісно, однобічно та неповно. У постанову слідчий помістив простий перелік свідчень певних осіб, однак відсутні будь-який аналіз і будь-яке співставлення цих пояснень: між собою, з об`єктивними даними СМЕ. З тексту постанови неможливо дізнатися: чому саме слідчим віддано перевагу свідченням ОСОБА_6 і його родичів, в чому полягає хибність або сумнівність пояснень ОСОБА_3 і ОСОБА_7 .

Заявник вважає винесену постанову з порушенням норм процесуального та матеріального права, просить її скасувати та продовжити досудове розслідування.

Прокурор та слідчий у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно. До суду про розгляд скарги за їх відсутністю не зверталися, проте надали суду матеріали кримінального провадження № 00000914 від 12.06.2021 року.

Слідчий суддя заслухавши доводи скаржника, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов до висновку що постанову слідчого слідчого відділення слідчого відділу Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000914 від 12.06.2021 року слід скасувати виходячи з наступного:

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено, крім іншого, рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим.

Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Пунктом 18 частини 1 статті 3 КПК України визначено, що слідчий суддя, це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим кодексом.

Жодною нормою КПК України не передбачено, що слідчий суддя може втручатись в діяльність слідчого у кримінальному провадженні, зважаючи на специфіку слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, а слідчий, своєю чергою, відповідно до принципів загальних засад кримінального провадження, що визначені нормами КПК України, зобов`язаний всебічно, неупереджено, повно досліджувати обставини кримінального правопорушення, надавати належну правову оцінку, забезпечувати прийняття законного рішення по захисту прав осіб.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження №00000914 від 12.06.2021 року конфлікт, який відбувся 12.06.2021 року о 18.30, передував конфлікт, який стався між ОСОБА_3 і ОСОБА_6 раніше, де ОСОБА_6 було пошкоджено майно ОСОБА_3 . При цьому, ОСОБА_6 спочатку пішов до іншого приміщення, дістав зброю з сейфу, і лише після того розпочав стрілянину бойовими набоями у громадському приміщенні, в присутності жінки та дитини, а також сторонніх осіб, які перебували в зоні ураження вогнепальною зброєю, а саме - це свідки, які, за їх твердженням, бачили геть усе чи то через двері, чи то через вікна, свідчить про наявність перерв у конфлікті. Тобто ОСОБА_6 мав достатньо часу для прийняття усвідомленого рішення про застосування саме вогнепальної зброї.

У свою чергу, це виключає раптовість виникнення загрози і раптовість реагування на неї, яка не дала б часу на формування адекватної реакції.

Право на необхідну оборону виникає лише за певних умов, визначених законом.

Згідно з положеннями ст. 36 КК ці умови полягають у такому: 1) оборона визнається необхідною лише у випадку, якщо дії, що становлять її зміст, вчинено з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається; прав та інтересів іншої особи (фізичної чи юридичної); суспільних інтересів; інтересів держави; 2) оборона може здійснюватися лише від суспільно небезпечного посягання, тобто діяння, ознаки якого передбачені КК; 3) за загальним правилом необхідна оборона має бути своєчасною право на неї втрачається після того, як посягання було припинено або закінчено, і необхідність застосування засобів захисту відпала; 4) посягання має бути реальним, а не існувати лише в уяві того, хто захищається; 5) шкода при необхідній обороні може бути заподіяна тільки тому, хто посягає; 6) при необхідній обороні допускається заподіяння лише такої шкоди, яка є необхідною і достатньою в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання. При з`ясуванні реальності посягання необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну. Слід здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання. До критеріїв визначення правомірності необхідної оборони належать: наявність суспільно небезпечного посягання, його дійсність та об`єктивна реальність, межі захисних дій, які би не перевищували меж необхідності, а шкода особі, яка здійснює посягання, не перевищувала би ту, яка для цього необхідна. У разі, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватись на загальних підставах. Щоб установити наявність або відсутність ознак перевищення меж необхідної оборони, необхідно враховувати: - відповідність чи невідповідність знарядь захисту і нападу, - характер небезпеки, що загрожувала особі, яка захищалася, - обставини, що могли вплинути на реальне співвідношення сил, зокрема: місце і час нападу, його раптовість, неготовність до його відбиття, кількість нападників і тих, хто захищався, їхні фізичні дані (вік, стать, стан здоров`я) та інші обставини.

Як вказано у постанові ККС ВС від 25.04.2023 р. у справі № 309/1136/21 особа, що завдала шкоду, не може посилатися на стан необхідної оборони, якщо саме насильство було спровоковано нею ж самою, тобто було передбачуваним наслідком її власної поведінки. Проте, в тексті постанови взагалі відсутнє викладення перебігу подій 12.06.2021 р., які орган досудового розслідування вважає встановленими за результатами співставлення пояснень учасників і очевидців.

Крім того, слідчим не зазначено - коли саме розпочалося посягання? У чому саме воно полягало, тобто які дії вчинив кожний з ймовірних нападників? коли посягання набуло такого характеру, що безумовно вимагало застосування нелегальної вогнепальної зброї, причому відразу на ураження? коли посягання припинилося?

Фактично, у постанову слідчого поміщено простий перелік свідчень певних осіб, однак відсутні будь-який аналіз і будь-яке співставлення цих пояснень: між собою, з об`єктивними даними СМЕ.

З тексту постанови неможливо дізнатися: чому саме слідчим віддано перевагу свідченням ОСОБА_6 і його родичів, в чому полягає хибність або сумнівність пояснень ОСОБА_3 і ОСОБА_7 .

Слідчі експерименти зі свідками не проводилися. Результатам слідчих експериментів, проведених за участю ОСОБА_3 (20.08.21) і ОСОБА_7 (дата у протоколі не зазначена), в постанові жодної оцінки не надано.

Пояснення обох потерпілих були піддані експериментальній перевірці, проте результати такої перевірки юридичної оцінки не отримали. Не проведено жодного одночасного допиту, хоча за умов різких розбіжностей в поясненнях це обов`язково слід було зробити.

Під час ОМП в приміщенні магазину вилучено плату відео реєстрації. На фото видно, що це обладнання перебуває у підключеному стані, тобто відеозапис повинен був зберегтися. Зміст відеозаписів з приміщення магазину слідством не вилучено і не вивчено.

Балістична експертиза у справі не призначалася, що не дало змоги встановити, з якої відстані здійснено постріли, і в якому положенні щодо постраждалих перебував стріляючий.

Пояснення свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , який зокрема бачив, що ОСОБА_7 і ОСОБА_3 намагалися нанести удари ОСОБА_6 і його дружині, після чого пролунали постріли, взагалі не відображені у матеріалах кримінального провадження, оцінка їх показам слідчим не надана.

У відповідності до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положенням ч. 2 ст. 9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 25 КПК України встановлено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити: відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Положенням ст. 284 КПК України визначено підстави, за наявності яких може бути закрито кримінальне провадження. Закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

При цьому, слідством не було вжито усіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин, встановлених в кримінальному провадженні, залишені без уваги обставини, на які вказував потерпілий, будь-яким доказам оцінки не надано.

Виходячи з вищевказаного, на підставі аналізу вищенаведених правових норм відповідно до чинного законодавства, обставин досудове розслідування не можна визнати таким, що проведено повно та всебічно, у зв`язку з чим слідчий суддя приходить до висновку, про необхідність скасування постанови про закриття кримінального провадження.

Керуючись викладеним та ст. 22, 26, 306-307 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 в особі представника адвоката ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого відділення слідчого відділу Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 на закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000914 від 12.06.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.124 КК України - задовольнити.

Постанову старшого слідчого відділення слідчого відділу Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 від 07 липня 2025 року - скасувати, та направити матеріали провадження № 00000914 від 12.06.2021 року до слідчого відділу ГУНП в Запорізькій області для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1