КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/4190/2025 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді- ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

за участю:

прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

підозрюваного - ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 15 травня 2025 року, -

В с т а н о в и л а:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого слідчого управління Головного управління СБ України в м. Києві та Київській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_10 , про продовження строку тримання під вартою та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартому до 19.06.2025 включно відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Мар`янівка Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який підозрюється вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 113 КК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, захисник та підозрюваний подали апеляційні скарги.

Захисник ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 15 травня 2025 року, обрати підозрюваному запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою або визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави та встановити її розмір в межах п. 3 ч.5 ст. 182 КПК України, з урахуванням його обмеженої платоспроможності, відсутності майна та сімейного стану.

Мотивуючи вимоги своєї апеляційної скарги вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, а тому такою, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що ОСОБА_8 визнає вину, щиросердечно кається та співпрацює зі слідством, дає вичерпні та викривальні покази.

Вважає, наявність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, не доведеним.

Так, ані слідчим в матеріалах клопотання, ані прокурором в судовому засіданні не додано жодного доказу, який би хоч якось давав підстави дійти висновку, що ОСОБА_8 справді має намір переховуватися від слідства.

Наявність ризику знищення, приховання або спотворення доказів ставиться під сумнів тією обставиною, що всі зібрані по справі докази перебувають під контролем прокурора зі слідчим, отже доступ до них ОСОБА_8 об`єктивно обмежений.

Окрім того, оцінюючи ризик впливу на потерпілих та свідків вказує, що по справі вже допитані ключові свідки, проведені слідчі експерименти.

Також, ОСОБА_8 не вдається перешкодити кримінальному провадженню іншим чином, адже всі зібрані по справі докази перебувають в повному володінні слідства.

На думку захисника ризик вчинення іншого кримінального правопорушення спростовується тим, що підозрюваний раніше не судимий, визнав свою вину та щиросердечно кається, готовий вступити до лав Збройних Сил України з метою надання відсічі збройній агресії проти України.

Окремо зазначає, що суд помилково поклав в основу свого рішення тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 в разі визнання його винним.

Підозрюваний ОСОБА_8 в своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судці Солом`янського районного суду м. Києва від 15 травня 2025 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого, застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або визначити розмір застави.

Вказує, що слідчим не доведено наявність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а зміст клопотання має шаблонний характер.

Звертає увагу, що суд першої інстанції не врахував міцність соціальних зв`язки підозрюваного, зокрема наявність на утриманні трьох малолітніх дітей, постійного місця проживання, позитивні характеристики.

Заслухавшидоповідь судді, думку захисника та підозрюваного, які підтримали подані апеляційні скарги, просили їх задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а тому такою, яку необхідно залишити без змін, дослідивши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими підчас судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 184, 194, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Доводи захисників про те, що слідчий суддя виніс незаконну та необґрунтовану ухвалу, не ґрунтуються на змісті оскаржуваної ухвали.

Перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали справи, встановлено, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001313 від 18.12.2024 за підозрою ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113 КК України.

14.02.2025 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні з метою ослаблення держави підпалу, спрямованого на зруйнування, пошкодження об`єктів, що мають важливе народногосподарське, оборонне значення, в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 28 частиною другою статті 113 КК України.

21.03.2025 ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні з метою ослаблення держави підпалу, спрямованого на зруйнування, пошкодження об`єктів, що мають важливе народногосподарське, оборонне значення в умовах воєнного стану вчинене організованою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 28 частиною другою статті 113 КК України.

14.03.2025 слідчим суддею Солом`янського районного суду міста Києва продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до 6 місяців, тобто до 19 червня 2025 року.

17.03.2025 слідчим суддею Солом`янського районного суду міста Києва застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 19 травня 2025 року.

09.05.2025 слідчий слідчого управління Головного управління СБ України в м. Києві та Київській області ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_10 , звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 , посилаючись на те, що завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали не виявляється можливим у зв`язку з необхідністю виконання ряду слідчих дій, а підстави для скасування чи зміни застосованого підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який відсутні, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, наявності існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 15 травня 2025 року клопотання органу досудового розслідування задоволено та ОСОБА_8 продовжено строк дії застосованого щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 19.06.2025 включно.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, у порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Перевіряючи законність прийнятого слідчим суддею рішення, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють питання застосування запобіжного заходу.

Під час розгляду зазначеного клопотання про продовження строку тримання підозрюваному ОСОБА_8 під вартою слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 113 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та, всупереч доводам сторони захисту, правильно встановив, що викладені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, встановлювати конкретну кваліфікацію діяння, за яке особа має нести кримінальну відповідальність, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 113 КК України.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри.

Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування стосовно обґрунтованості повідомленої ОСОБА_8 підозри, чогось очевидно недопустимого чи такого, що не підтверджується доказами, не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, всупереч стверджень апелянтів, дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винним у вчиненому злочині, а також з огляду на характер і досить високий ступінь суспільної небезпечності самого злочину, у вчиненні якого він підозрюється. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто заявлені у клопотанні слідчого ризики є реальними і вони на момент розгляду клопотання про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою не зменшилися. Тому слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти зазначеним ризикам.

Таким чином, доводи захисника та підозрюваного про відсутність у провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, є такими, що не відповідають дійсності.

Твердження апеляційної скарги про неможливість підозрюваного перебувати під вартою за станом здоров`я теж не заслуговують на увагу.

Приймаючи до уваги приведені обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст. ст. 176 - 178, 183, 194, 196, 197, 199 КПК України, з урахуванням характеру і ступеню суспільної небезпечності кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного, при відсутності підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід, продовжив підозрюваному ОСОБА_8 строк тримання під вартою.

З огляду на зазначене, доводи захисника про незаконність і необґрунтованість оскаржуваної ухвали слідчого судді є непереконливими.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, у зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 15 травня 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого слідчого управління Головного управління СБ України в м. Києві та Київській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_10 , про продовження строку тримання під вартою та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартому до 19.06.2025 включно відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін, а апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _______________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4