ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 522/17402/25

Провадження № 1-кп/522/3062/25

05 вересня 2025 року місто Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000858, відомості про яке внесено 15.06.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Гуково-3, Ростовської області, Росія, громадянина України, неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

23.12.2019 року Березівським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 72 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців. Звільнився 17.01.2024 року по відбуттю строку покарання;

26.06.2024 року Березівським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125 КК України до накладання штрафу розміром 1700 грн.,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 15.06.2025 приблизно 12:00 годині, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, знаходився на території площі Куликове поле, а саме за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 81. В цей час за вищевказаною адресою знаходились також працівники Національної поліції України, а саме поліцейський взводу № 2 роти № 7 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області, молодший лейтенант поліції ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (службовий жетон № 0173771) та інспектор взводу № 2 роти № 7 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області, старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (службовий жетон № 0173356), які виконували свої посадові обов`язки, перебуваючи на службі у складі патруля «Океан 305», а саме відпрацьовували виклик оператора «102», що надійшов на службовий планшет про порушення громадського порядку.

В цей же час та у цьому ж місці ОСОБА_5 , перебуваючи неподалік від працівників поліції, почав висловлюватись в їх бік нецензурною лайкою та погрожувати фізичною розправою, не реагуючи в свою чергу на неодноразові зауваження з боку працівників поліції, останній поводив себе неадекватно продовжуючи порушувати громадський порядок.

В подальшому у ОСОБА_5 виник злочинний намір, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, із застосуванням відносно працівників поліції предмета, який заздалегідь спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, а саме предмету, зовні схожого на кухонний ніж.

Приступивши до безпосередньої реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та із хуліганських мотивів, що виразились у зневазі до існуючих правил та норм поведінки в суспільстві, із застосуванням вищевказаного предмета, який попередньо спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи, що він знаходиться в громадському місці, нехтуючи загальноприйнятими правилами громадської безпеки та намагаючись заподіяти тілесні ушкодження, взявши в праву руку предмет, спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, а саме предмет, зовні схожий на кухонний ніж, перебуваючи на незначній відстані від працівників поліції, кинув його в їх бік, створюючи тим самим небезпеку для їх життя та здоров`я, а також оточуючих їх осіб.

Після вчинення зазначених дій, працівниками поліції ОСОБА_5 доставлено до відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області, де в подальшому останнього затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Зазначеними протиправними діями ОСОБА_5 , які супроводжувалися особливою зухвалістю, що виразилось у здійсненні кидку у бік працівників поліції спеціально пристосованого предмету для нанесення тілесних ушкоджень, в людному місці та у спосіб, що створював реальну загрозу для життя та здоров`я працівників поліції та оточуючих них осіб, грубо порушено громадський порядок, спокій та безпеку громадян, зокрема ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Умисні протиправні дії ОСОБА_5 , які виразились у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі, та пояснив суду, що дійсно при вказаних у обвинувальному акті обставинах, він 15.06.2025 приблизно 12:00 годині знаходився на території площі Куликове поле, а саме за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 81, де також патрулювали працівники Національної поліції України. Перебуваючи неподалік від працівників поліції, він почав висловлюватись в їх бік нецензурною лайкою, після чого взяв кухонний ніж, який мав при собі, та кинув його в їх бік через автівку. Зазначив, що щиро кається у вчиненому, зробив для себе належні висновки та просив призначити йому покарання не пов`язане із позбавлення волі.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою провину в інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень, погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь, а так само визнав всі фактичні обставини їх вчинення, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показами обвинуваченого, наданим ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_5 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до переконання, що діяння, яке вчинене обвинуваченим дійсно мало місце, воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, і ОСОБА_5 винуватий у його вчиненні, так як він вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Так, статтею 9 Конституції України визначено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до позиції, викладеної у рішенні ЄСПЛ «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року, складовими елементами принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Згідно з ч. 6 ст. 368 КПК України, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до частин 5 та 6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються судами при застосуванні таких норм права.

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у своїй постанові від 09 жовтня 2018 року у справі № 756/4830/17-к вказала про те, що визначені у ст.65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (зокрема й у справі «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03.10.2002 року ЄСПЛ зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, що скоїла кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає визнання вини.

Відповідно до положень ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до приписів ст. 12 КК України, є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який неодружений, не працевлаштований, перебуває на обліку в КП «Одеський обласний медичний центр психологічного здоров`я Одеської обласної ради» з 13.03.2019 року із діагнозом ППР внаслідок вживання декількох наркотичних речовин (синдром залежності), відповідно до довідки №3909 від 27.06.2025 року, відповідно до довідки серії ОДС №19885 про звільнення, виданої ОСОБА_5 , хворий на туберкульоз, раніше судимий, зокрема, за вчинення аналогічного кримінального правопорушення, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин, наявність пом`якшуючої покарання обставини, а саме визнання вини, та відсутність обтяжуючих обставин, а тому суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 реальне покарання у виді позбавлення волі, оскільки на переконання суду саме таке покарання буде необхідним для його виправлення та запобігатиме вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Під час судового розгляду судом встановлено, що вироком Березівського районного суду Одеської області від 26.06.2024 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 1700 гривень.

Як пояснив обвинувачений ОСОБА_5 , штраф ним не сплачений, а відтак покарання за вироком Березівського районного суду Одеської області від 26.06.2024 року ним не відбуте.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Разом з тим, положеннями ч. 3 ст. 72 КК України встановлено, що основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне до покарання за цим вироком повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Березівського районного суду Одеської області від 26.06.2024 року, яке підлягає самостійному виконанню.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.

Судом встановлено, що відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 15.06.2025 року, ОСОБА_5 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України 15.06.2025 року о 14 год. 00 хв. за адресою: м. Одеса, сул. Куликове поле.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 17.06.2025 року відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строк дії якого в подальшому був продовжений ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05 серпня 2025 року.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне у строк призначеного ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі за цим вироком зарахувати строк його попереднього ув`язнення з розрахунку, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 15.06.2025 року по день набрання вироком законної сили.

До набрання вироком законної сили обраний відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою - залишити без змін.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні № 0000858 відсутні.

Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 24.06.2025 року на вилучений під час огляду місця події за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 81, на території Куликового поля, 15.06.2025 року предмет, зовні схожий на кухонний ніж - скасувати.

Долю речових доказів, відомості про які надано прокурором в судовому засіданні, слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України наступним чином:

-предмет, зовні схожий на кухонний ніж з руків`ям біло-блакитного кольору знищити;

-DVD-R диск з наявними на ньому відео-файлами, отриманими із бодікамер працівників патрульної поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , в кількості 1 шт. зберігати у матеріалах кримінального провадження № 0000858;

-DVD-R диск з наявними на ньому відео-файлами, отриманими із телеграм каналу «Хуевая Одесса», в кількості 1 шт. зберігати у матеріалах кримінального провадження № 0000858;

-DVD-R диск з наявними на ньому відео-файлами, отриманими із камери зовнішнього відеоспостереження, розташованої за адресою: м. Одеса, пл. Куликове поле, в кількості 1 шт. зберігати у матеріалах кримінального провадження № 0000858.

Цивільний позов у кримінальному провадженні №0001510 не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст.8, 9,100, 349, 368, 370- 374,394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три )роки.

На підставі ч. 1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання за цим вироком повністю приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Березівського районного суду Одеської області від 26.06.2024 року у виді штрафу в розмірі 1700 (тисячу сімсот) гривень, який відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України підлягає самостійному виконанню.

Зарахувати ОСОБА_5 у строк відбування покарання за даним вироком час тримання під вартою, з моменту взяття під варту 15.06.2025 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.

До набрання вироком законної сили обраний відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою - залишити без змін.

Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 24.06.2025 року на вилучений під час огляду місця події за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 81, на території Куликового поля, 15.06.2025 року предмет, зовні схожий на кухонний ніж - скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні 0000858:

-предмет, зовні схожий на кухонний ніж з руків`ям біло-блакитного кольору знищити;

-DVD-R диск з наявними на ньому відео-файлами, отриманими із бодікамер працівників патрульної поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , в кількості 1 шт. зберігати у матеріалах кримінального провадження № 0000858;

-DVD-R диск з наявними на ньому відео-файлами, отриманими із телеграм каналу «Хуевая Одесса», в кількості 1 шт. зберігати у матеріалах кримінального провадження № 0000858;

-DVD-R диск з наявними на ньому відео-файлами, отриманими із камери зовнішнього відеоспостереження, розташованої за адресою: м. Одеса, пл. Куликове поле, в кількості 1 шт. зберігати у матеріалах кримінального провадження № 0000858.

Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцяти денного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з часу отримання вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1