Справа №534/2132/25
Провадження №1-кс/534/349/25
У Х В А Л А

13 серпня 2025 року місто Горішні Плавні

Слідчий суддя Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000456 від 11.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у с т а н о в и в:

До Горішньоплавнівського міського суду Полтавської області звернувся старший слідчий СВ ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 із клопотанням, погодженим прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, серед іншого, вмотивовано слідчим тим, що 11 серпня 2025 року близько о 21 год. 40 хв., ОСОБА_4 разом з ОСОБА_7 знаходилися на території садової ділянки АДРЕСА_1 , де між ними виник словесний конфлікт, який переріс у бійку.

В цей час, в зв`язку з раптово виниклими неприязними відносинами, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на вбивство ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, ОСОБА_4 взяв до рук ніж та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті та бажаючи їх настання, наніс 2 удари ОСОБА_7 в область грудної клітини, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення грудної порожнини з ушкодженням серця. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 помер на місці події.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині (вбивство), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

12.08.2025 о 02 год. 36 хв. ОСОБА_4 було затримано в порядку ст.208 КПК України про, що складено відповідний протокол та 12.08.2025 року останньому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Червона Знам`янка, Кременчуцького району, Полтавської області, українець, громадянин України, не навчається, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2

Причетність ОСОБА_4 до вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: повідомленнями, що надійшли на лінію «102»; протоколом огляду місця події від 12.08.2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; довідкою з Кременчуцької філії ДСУ «Полтавського ОБ СМЕ»; протоколом затримання ОСОБА_4 у порядку ст. 208 КПК України; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 .

Таким чином ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який в аспекті кримінально-правової кваліфікації передбачається покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років.

Відповідно до ст. 177 КПК України застосувати щодо ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, неможливо, оскільки існують наступні ризики, які дають підстави вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню:

- під загрозою покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду так як підозрюваний ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років, у зв`язку з чим може переховуватися від слідства та суду з метою уникнення можливої відповідальності пов`язаної з позбавленням волі;

- знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, оскільки безпосередньо після вчинення злочину ОСОБА_4 намагався знищити сліди кримінального правопорушення, зокрема вимив ніж, зі слідами РБК, що підтверджується показами свідків;

- незаконно впливати на свідків, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 обізнаний про місце проживання свідків, перебуває з останніми у добрих відносинах, а тому вільно пересуваючись, останній може здійснювати тиск на свідків з метою зміни або відмови від давання ними показань в суді.

Наведене вище, свідчить про наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 є забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити сховати або спотворити будь яку з речей чи документів, що мають значення для досудового розслідування, а також незаконно впливати на свідків.

Окрім того, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У справі «Летельє протии Франції» від 26 червня 1991 року вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Разом з тим, інші більш м`які запобіжні заходи неможливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 з наступних причин:

- особисте зобов`язання - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину та обрання такого запобіжного заходу може виразитися у перешкоджанні встановленню об`єктивної істини по даному кримінальному провадженні.

- порука на адресу слідчого відділення не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за підозрюваного, оскільки ніхто не наважується поручитися за нього, що окрім вище наведеного негативно характеризує його особистість;

- застава слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного запобіжного заходу;

- домашній арешт не можливо застосувати у зв`язку з тим, що такий запобіжний захід не може забезпечити відсутності можливості впливу на свідків у вказаному кримінальному провадженні, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також підозрюваний підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків.

Сторона обвинувачення звертає увагу на:

- наявність вагомих доказів про вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення;

- тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим за ч. 1 ст. 115 КК України до 15 років позбавлення волі.

- відсутність доброї репутації підозрюваного, оскільки ОСОБА_4 вчинив особливо тяжке кримінальне правопорушення, пов`язане з позбавленням життя іншої особи найтяжчий злочин проти життя людини.

Запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів є недоцільним, оскільки здійснювати контроль за поведінкою підозрюваного, при його можливості вільно пересуватись, буде не можливо та ОСОБА_4 зможе переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого та зазначаючи про наявність обґрунтованих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, наполягав на обранні до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, звернув увагу слідчого судді на той факт, що на тілі підозрюваного відсутні сліди насилля та те, що підозрюваний не викликав швидку допомогу загиблому.

Захисник заперечував проти клопотання слідчого, посилаючись на ст. 118 КК України, а саме на те що підозрюваний вчинив умисне вбивство при перевищенні меж необхідної оборони, також звертав увагу слідчого судді на стан здоров`я підозрюваного, а саме захворювання суглобів, просив суд обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний заперечував проти клопотання слідчого просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

У судовому засіданні допитано свідків дочку підозрюваного ОСОБА_13 та дружину підозрюваного ОСОБА_9 , які разом з підозрюваним є співвласниками квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Вказані свідки повідомили, за змістом, що підозрюваний має хворобу суглобів, йому заплановано операцію та просили суд застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку прокурора, захисника, підозрюваного, допитавши свідків, дослідивши матеріали судової справи та матеріали кримінального провадження, у контексті розгляду зазначеного вище клопотання, слідчий суддя, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, надавши оцінку кожному доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення , враховуючи, що жоден доказ не має наперед встановленої сили, дійшов таких висновків.

У відповідності до ч.4 ст.176, ст.177 КПК України, запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який відповідно до ст.183 КПК України може бути застосований, зокрема, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Як вбачається з представлених суду матеріалів, в провадженні відділу поліції № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області за процесуального керівництва Горішньоплавнівського відділу Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000456 від 11.08.2025 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

12.08.2025 о 02 год. 36 хв. ОСОБА_4 було затримано в порядку ст.208 КПК України.

12.08.2025 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин (п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»), аналогічний правовий висновок викладено також у справі «Кавала проти Туреччини» (заява №28749/18), та у інших справах.

Враховуючи зазначені критерії, докази, додані до клопотання та пояснення учасників судового провадження, слідчий суддя дійшов до висновку, що підозра є обґрунтованою.

За змістом ст.194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать про 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Проаналізувавши приєднані до клопотання слідчого матеріали досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що наведені вище докази, доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке відноситься до особливо тяжкого злочину.

Одночасно, слідчий суддя зазначає, що у відповідності до ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей.

В якості підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу слідчий у внесеному клопотанні посилається на наявність ризиків, що передбачені ст.177 КПК України, а саме: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення. Наявність зазначених ризиків була підтримана прокурором у судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 12 КК України інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 115 КК України належить до особливо тяжкого злочину.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Слідчий суддя зазначає, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 01.06.2006 року у справі «Мамедова проти Росії», (пункті 74) Суд вказував, що хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину. Тримання під вартою також не можна застосовувати як передбачення вироку у формі позбавлення волі.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Також, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях статей 177, 178, 183 КПК України.

Згідно зазначених норм, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. При розгляді питання про необхідність взяття під варту судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи і, зокрема, такі фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Оцінивши всі обставини в їх сукупності, у відповідності до вимог ст.178 КПК України, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного підлягає задоволенню. Лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти можливого переховування, наявність ризиків, передбачених у ст. 177 КПК України, що доведені під час розгляду клопотання, що виключає можливість застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу.

Слідчим суддею вивчалась можливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Проте, відсутні належні, достатні докази захворювання суглобів підозрюваного, іншого незадовільного стану здоров`я, у зв`язку з чим необхідно, на думку сторони захисту, застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою. А тому за таких підстав слідчий суддя вважає неспроможними обґрунтування щодо доцільності застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Керуючись ст.ст.176-178,183,194, 205 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000456 від 11.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червона Знам`янка, Кременчуцького району, Полтавської області, українця, громадянина України, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою рахувати з 02 год. 36 хв. 12.08.2025 року.

Строк дії ухвали закінчується 10 жовтня 2025 року о 02 год. 36 хв.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП України в Полтавській області.

Копію ухвали суду вручити підозрюваному, захиснику, прокурору, та направити начальнику ДУ «Полтавська установа виконання покарань (23)» в м. Полтава, начальнику ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП України у Полтавській області.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй повного тексту судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_14

Повний текст ухвали проголошено 14.08.2025 об 09 год. 50 хв.