Справа № 185/8235/25
Провадження № 1-кп/185/1318/25
У Х В А Л А

30 липня 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000175 від 02 лютого 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 263-1 КК України,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинувачених - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

потерпілого - ОСОБА_10 ,

В С Т А Н О В И В:

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , зазначивши, що останній може переховуватись від суду, перебуваючи під загрозою застосування тяжкого покарання у випадку визнання його винуватим у вчиненні злочину; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення. На даний час вищезазначені ризики, на думку прокурора, продовжують існувати, тому з метою їх запобігання, досягнення дієвості даного кримінального провадження необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу - тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник заперечували проти продовження строку тримання під вартою. Вказав, що не збирається переховуватися і не продовжуватиме вчиняти кримінальні правопорушення.

Захисник зазначив, що обвинувачений сприяв слідству, а ризики вже не обґрунтовані, тому прохав застосувати домашній арешт за місцем проживання в м. Одессіі.

Також прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , щодо якого заявлено аналогічні ризики.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник заперечували проти продовження строку тримання під вартою вказали, що в обвинуваченого взагалі зараз немає паспорта. Має двох батьків з інвалідністю 2 групи, яким важко себе обслуговувати. Інші діти неможуть надавати допомоги батькам через об`єктивні причини. Слідство закінчено, тому обвинувачений не маже на когось впливати Прохали застосувати домашній арешт за місцем проживання.

Також прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_11 , зазначивши про наявність таких самих ризиків.

Обвинувачений ОСОБА_11 та його захисник заперечували проти продовження строку тримання під вартою. Вказали, що не погоджуються з пред`явленим обвинуваченням, бо визнає тільки ст. 263 КК України, про те, що вибуховий пристрій буде використовуватись для вчинення теракту він не знав.

З`ясувавши думку сторін, вивчивши обвинувальний акт, суд приходить до наступного висновку.

У ст. 178 КПК України передбачений перелік обставин, що враховуються судом при вирішенні питання про запобіжний захід, серед яких вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Відповідно до ч.6 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Так, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого щодо обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 закінчується 04 серпня 2025 року. Даний запобіжний захід застосований на підставі ухвали слідчого судді.

Як встановлено, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого та тяжкого злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до дванадцяти років.

На стадії підготовчого судового засідання суд не вирішує питання доведеності пред`явленого обвинувачення та не надає оцінки доказам.

Тому в цьому аспекті суд вирішує, лише питання навності чи відсутності ризиків які обґрунтовує прокурор.

Так, згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України - при оцінці існування ризику кримінального провадження, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слід враховувати, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у разі визнання винним в інкримінованих злочинах.

Суд також враховує, адреси проживання обвинувачених та місце вчинення інкримінованих дій.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування».

Дані обставини свідчать про наявність ризику залишення обвинуваченими ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свого місця проживання (у випадку застосування щодо них більш м`якого запобіжного заходу) з метою переховування від суду.

Що стосується ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, то суд вважає, що даний ризик не має місце, оскільки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є раніше не судимими особами. Доводи прокурора про те, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 можуть вчинити інші кримінальні правопорушення за наявності даних про відсутність судимостей та без відповідної підозри щодо вчинення інших кримінальних правопорушень або внесення відповідних відомостей до ЄРДР є передчасними.

Водночас суд враховує ризик можливого впливу на свідків, адже судовий розгляд даного кримінального провадження станом на 30 липня 2025 року не розпочато, свідки не допитані, а суд може оцінити вагомість їх показів тільки після їх допиту.

Жодних доказів на підтвердження неможливості тримання обвинувачених в умовах установи попереднього ув`язнення обвинуваченими та стороною захисту не надано. Доводи обвинуваченого ОСОБА_4 про наявність в нього двох батьків, які є особами з інвалідністю і які потребують допомоги, суд відхиляє, бо як слідує з інкримінованого обвинувачення ця обставина не заважала обвинуваченому покинути своє місце проживання та прибути до м.Павлограду, де можливо було вчинено інкриміноване йому діяння.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дані про особу обвинувачених, дані про наявність встановлених судом ризиків свідчать на користь позиції сторони обвинувачення. Альтернативні запобіжні заходи на даний час не попередять вказані ризики, тому з метою запобігання їм суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченим строк тримання під вартою.

З підстав зазначених вище й слід відмовити в застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Крім того, згідно ст.183 КПК України, під час дії воєнного стану, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, зважаючи на те, що обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні в тому числі умисного особливо тяжкого злочину проти громадської безпеки, передбаченого ч.2 ст.258 КК України, беручи до уваги, що на даний час на території України введено воєнний стан, враховуючи, характер інкримінованого кримінального правопорушення, суд в даному випадку вважає за доцільне не визначати розміру застави.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 183, 314-315, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 26 вересня 2025 року.

Строк дії ухвали в частині продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 26 вересня 2025 року включно.

Відмовити в клопотанні захисника про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжити до 26 вересня 2025 року.

Строк дії ухвали в частині продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 26 вересня 2025 року включно.

Відмовити в клопотанні захисника про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , продовжити до 26 вересня 2025 року.

Строк дії ухвали в частині продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 26 вересня 2025 року включно.

Відмовити в клопотанні захисника про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту

Ухвала в частині запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для осіб, які перебувають під вартою, - протягом того же строку з моменту вручення копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1