УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2025 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Рівне клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Рівному) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором, який здійснює нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, у рамках кримінального провадження №0000150 від 01 жовтня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, звернувся до суду із вказаним клопотанням.

Своє клопотання обґрунтовує тим, 02 грудня 2016 року гр. ОСОБА_5 , у зв`язку із присвоєнням первинного офіцерського звання «молодший лейтенант» вважається таким, що уклав контракт на проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах офіцерського складу терміном на 5 (п`ять) років.

Згідно наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (на даний час військова частина НОМЕР_2 ) №296 від 14 грудня 2016 року (по стройовій частині) молодший лейтенант ОСОБА_5 вважається таким, що прийняв посаду командира взводу управління начальника протиповітряної оборони військової частини НОМЕР_2 та приступив до виконання обов`язків військової служби.

Вимоги ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язують кожного захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України старший лейтенант ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 119, 120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. З, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, дотримуватись правил забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, внутрішнього порядку, у службовий час постійно знаходитись у розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без відповідного дозволу командира (начальника).

Будучи командиром взводу старший лейтенант ОСОБА_5 в мирний і воєнний час відповідав за бойову готовність взводу та успішне виконання ним бойових завдань, за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу, за збереження і стан озброєння, боєприпасів, техніки та майна взводу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України», ч. 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно 4.5 ст.4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначається Президентом України в рішенні про її проведення.

Згідно Указів Президента України № 303/2014 від 17 березня 2014 року та №15/2015 від 14 січня 2015 року в Україні оголошена часткова мобілізація, заходи якої тривають на даний час.

Рішення про демобілізацію із внесенням його на затвердження Верховною Радою України приймає Президент України. Відповідних рішень

Президентом України не приймалося. Відтак, станом на 24 червня 2021 року в Україні діяв особливий період, без введення воєнного стану.

Разом із тим, старший лейтенант ОСОБА_5 , обіймаючи посаду командира взводу управління начальника протиповітряної оборони військової частини НОМЕР_2 , у порушення вимог вищевказаного законодавства, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом Збройних Сил України, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, 24 червня 2021 року близько 11 години 00 хвилин самовільно залишив розташування польового збору військової частини НОМЕР_2 , яка тимчасово дислокувалася на території НОМЕР_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у АДРЕСА_1 , відправившись у місто Житомир, де проводив час на власний розсуд та обов`язки військової служби не виконував до 02 серпня 2021 року.

02 серпня 2021 року близько 08 години 00 хвилин старший лейтенант ОСОБА_5 повернувся у розташування військової частини НОМЕР_2 у АДРЕСА_2 , приступивши до виконання обов`язків військової служби.

15 липня 2022 року ОСОБА_5 , у зв`язку із не встановленням місця перебування останнього, у порядку ст. ст. 111,112, ч. 2 ст. 135, ч. 1

ст. 278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, зокрема, вручено у спосіб, передбачений для вручення повідомлень за місцем служби (роботи) командиру військової частини НОМЕР_2 та направлено за місцем проживання.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, підтверджується зібраними доказами, а саме: повідомленням командира військової частини НОМЕР_2 , матеріалами службового розслідування військової частини НОМЕР_2 , протоколами допитів свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , рапортами про опитування свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та іншими документальними матеріалами.

15 липня 2022 року підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у розшук.

Для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задоволити з викладених у ньому підстав.

З урахуванням заяви прокурора, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ст. 188 КПК України, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутись з клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 189 КПК України, слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.

Частиною 4 вищевказаної статті передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Так, судом встановлено, що у рамках кримінальнаого провадження №0000150 від 01 жовтня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

На даний час місце перебування ОСОБА_5 не відоме, за місцем реєстрації відсутній тривалий час, а тому 15.07.2022 постановою слідчого дане кримінальне провадження зупинено у зв`язку із оголошенням розшуку останнього.

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області надано дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу на даний час втратила свою чинність.

Вжитими розшуковими заходами встановити місцезнаходження ОСОБА_5 не вдалося, останній на виклики не з`являється та повторно залишив розташування військової частини НОМЕР_2 під час перебування в зоні операції об`єднаних сил.

Згідно повідомлення Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 21 травня 2022 року ОСОБА_5 01 грудня 2021 року перетнув державний кордон та на даний час до України не повертався.

Слід відмітити, що ОСОБА_5 проживає на віддаленій відстані від органу досудового розслідування, прокуратури та суду (Житомирська область, Новоград-Волинський район, село Олександрівка), підозрюється у вчиненні тяжкого військового злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, а тому може ухилятися від органів досудового розслідування та суду, відправитися у невідомому напрямку.

Наявна інформація свідчить про те, що вказаний підозрюваний ухиляється від участі у процесуальних діях та має на меті уникнути кримінального судочинства.

Вищевказані докази вказують на обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення.

Слідчий у своєму клопотанні та прокурор при його розгляді довели, про існування обставин, передбачених п. п. 1, 2 ч. 4 ст. 189 КПК України, оскільки ОСОБА_5 який обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, переховується від органів досудового слідства, у зв`язку з чим оголошений у розшук, ухиляється від явки до слідчого, що вказує на ризик передбачений пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, а також те, що по даному кримінальному провадженню внесено клопотання про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і для забезпечення його явки для розгляду даного клопотання, є достатні підстави для надання дозволу на затримання підозрюваного, з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178,183,187-190,372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задоволити.

Надати дозвіл на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, уродженця села Чижівка, Новоград-Волинського району, Житомирської області, із вищою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , військовослужбовця військової служби за контрактом Збройних Сил України, командира взводу управління начальника протиповітряної оборони військової частини НОМЕР_2 , старшого лейтенанта, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Після затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доставити до Рівненського міського суду не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання, а також негайно вручити копію даної ухвали підозрюваному.

Ухвала втрачає законну силу з моменту приводу підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чи по закінченню шести місяців із дати постановлення ухвали, або відкликання її прокурором.

Виконання ухвали покласти на слідчого та прокурора.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя