Справа № 135/697/25
Провадження № 1-кс/135/187/25
У Х В А Л А

іменем України

19.05.2025 м. Ладижин Вінницька область

Ладижинський міський суд Вінницької області у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого дізнавача СД ВП № 3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, капітана поліції ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000049 від 16.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

1. Обставини справи та підстави розгляду клопотання

19 травня 2025 року до суду надійшло клопотання старшого дізнавача слідчого відділення відділу поліції № 3 Гайсинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, капітана поліції ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000049 від 16 травня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 309 Кримінального кодексу України.

В обґрунтування клопотання дізнавач зазначає, що 16 травня 2025 року під час особистого обшуку громадянки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , було виявлено прозорий поліетиленовий пакет із застібкою, у якому містилася кристалічна речовина.

Зазначений пакет із речовиною було вилучено, поміщено до спеціального пакета Національної поліції України (№ CRI 1061736), а постановою старшого дізнавача від 16 травня 2025 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000049.

Вилучене майно, а саме кристалічна речовина, що міститься в прозорому поліетиленовому пакеті із застібкою, має істотне значення для кримінального провадження, оскільки є безпосереднім предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, та може бути використане під час проведення судових експертиз або інших слідчих (розшукових) дій з метою встановлення об`єктивних обставин вчинення кримінального правопорушення.

Необхідність накладення арешту дізнавач обґрунтовує ризиком знищення, пошкодження, втрати або незаконного відчуження вказаної речовини у разі незастосування такого заходу, що унеможливить подальше проведення експертиз та інших процесуальних дій у межах досудового розслідування.

2. Позиція учасників.

Дізнавач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій просила розгляд клопотання проводити у її відсутність, заявлені вимоги підтримала.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття дізнавача у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

3. Обставини, встановлені слідчим суддею, та положення закону, якими він керувався. Мотиви, з яких слідчий суддя виходив під час постановлення ухвали.

3.1 Факти та обставини, встановлені слідчим суддею, що мають значення для кримінального провадження

Розглядаючи заявлене клопотання, слідчий суддя, на підставі витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР), встановив, що групою дізнавачів СД ВП № 3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000049 від 16.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України (незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту).

16.05.2025 у період з 14:39 до 14:42 під час проведення особистого обшуку ОСОБА_4 біля садово-дачного товариства «Швейцарія» в м. Ладижин Гайсинського району Вінницької області було виявлено та вилучено прозорий поліетиленовий пакетик із застібкою з вмістом кристалічної речовини.

З урахуванням виявлених обставин та можливого правового статусу вилученої речовини, 16.05.2025 дізнавачем було прийнято постанову про визнання кристалічної речовини, що міститься в прозорому поліетиленовому пакетику із застібкою, речовим доказом у кримінальному провадженні №0000049, що відповідає вимогам ст. 98 КПК України.

З метою забезпечення збереження речового доказу та унеможливлення зміни його фізичних властивостей, пакет з речовиною було поміщено у спеціальний пакет «Національна поліція України СRІ 1061736», що підтверджується відповідними матеріалами досудового розслідування.

Відповідно до положень п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

З аналізу поданих до суду матеріалів слідує, що вилучена речовина:

- може бути предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, та підлягає подальшому дослідженню з метою визначення належності до категорії заборонених або обмежених у цивільному обігу;

- може містити дані, необхідні для проведення судових експертиз, що є важливими для встановлення істини у кримінальному провадженні;

- потребує подальшого збереження як речовий доказ, оскільки його втрата, пошкодження або зміна стану можуть ускладнити проведення експертиз та встановлення фактичних обставин справи.

Беручи до уваги викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що існують достатні правові підстави для накладення арешту на вилучену кристалічну речовину, що міститься в прозорому поліетиленовому пакетику із застібкою, оскільки такий захід є необхідним для забезпечення цілісності доказової бази у кримінальному провадженні та запобігання його втраті, пошкодженню, відчуженню або використанню сторонніми особами.

Крім того, слідчий суддя встановив, що клопотання дізнавача подано з дотриманням строків, визначених ч. 5 ст. 171 КПК України, а саме не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.

З урахуванням викладеного, суд визнав клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки накладення арешту на вилучене майно відповідає завданням кримінального провадження, принципу законності, пропорційності обмежень та забезпечує інтереси правосуддя.

3.2. Положення закону, якими керувався слідчий суддя

Згідно зі статтями 131 та 132 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою забезпечення дієвості досудового розслідування та судового розгляду, зокрема для збереження доказів, запобігання їх втраті чи пошкодженню, а також забезпечення конфіскації майна у випадках, передбачених законом. Такі заходи можуть застосовуватися виключно на підставі ухвали слідчого судді або суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

3.3. Правові підстави для арешту майна

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арешт майна є тимчасовим позбавленням права власника або володільця майна на його відчуження, розпорядження та/або користування, що здійснюється на підставі ухвали слідчого судді або суду. Підставами для арешту майна є наявність достатніх доказів або обґрунтованих підозр, що воно: є доказом злочину та містить інформацію, необхідну для встановлення обставин кримінального правопорушення; підлягає спеціальній конфіскації у випадках, визначених законодавством; може бути стягнуте для забезпечення цивільного позову або можливої конфіскації.

Арешт майна підлягає скасуванню у передбаченому законом порядку, якщо відпадають підстави для його подальшого застосування.

3.4 Мета та підстави арешту вилученого майна

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за умови наявності достатніх підстав вважати, що це майно: було знаряддям вчинення кримінального правопорушення або зберегло на собі його сліди; є предметом кримінально протиправних дій; містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами визнаються матеріальні об`єкти, які відповідають наведеним критеріям, у тому числі ті, що були набуті кримінально протиправним шляхом або отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на зазначене, кристалічна речовина, що міститься в прозорому поліетиленовому пакетику із застібкою, вилучена у ОСОБА_4 під час проведення її особистого обшуку 16.05.2025, може бути визнана речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки: може бути предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, що підлягає експертному дослідженню; може містити сліди кримінального правопорушення, що має значення для встановлення істини у справі; його збереження є необхідним для подальшого проведення судових експертиз та інших слідчих дій.

3.5 Обґрунтованість арешту майна

Беручи до уваги викладене, а також враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, фактичні обставини справи та наявність обґрунтованих підстав вважати, що вилучена речовина може бути речовим доказом, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність накладення арешту на кристалічну речовину, що міститься в прозорому поліетиленовому пакетику із застібкою, яка була вилучена у ОСОБА_4 під час проведення її особистого обшуку 16.05.2025.

Матеріали кримінального провадження підтверджують, що зазначене майно може бути об`єктом незаконного обігу, містити сліди вчинення кримінального правопорушення та містити іншу інформацію, яка має доказове значення у кримінальному провадженні.

Арешт цього майна є необхідним та обґрунтованим, оскільки сприятиме: збереженню речового доказу у незмінному стані до моменту завершення слідчих дій та експертних досліджень; запобіганню його приховуванню, пошкодженню або втраті, що може унеможливити подальше розслідування кримінального правопорушення; усуненню ризику його використання іншими особами.

Доказів негативних наслідків від застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження судом не встановлено.

З огляду на це, слідчий суддя не вбачає підстав для сумніву в співмірності застосованого обмеження права власності завданням кримінального провадження, оскільки накладення арешту на майно відповідає вимогам законодавства та спрямоване на досягнення цілей кримінального правосуддя.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого дізнавача СД ВП № 3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, капітана поліції ОСОБА_3 , про арешт майна в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000049 від 16.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене в ході проведення 16.05.2025 особистого обшуку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_1 , майно, а саме: кристалічну речовину, що міститься в прозорому поліетиленовому пакетику із застібкою, вилучену та поміщену до спеціального пакету «Національна поліція України СRІ 1061736».

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя