н/п 1-кс/490/2576/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/4941/24
У Х В А Л А

про продовження строку процесуальних обов`язків

06 червня 2025 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання прокурора Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку процесуальних обов`язків підозрюваному

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Любомирівка, Казанківського району, Миколаївської області, громадянина України, з вищою освітою, має на утриманні дітей 2007, 2019, 2024 років народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст 209, ч. 5 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся з клопотанням до слідчого судді про продовження строку процесуальних обов`язків підозрюваному ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000435 від 03.05.2024, строком на два місяці.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.190 КК України. Зокрема, що рішенням господарського суду Одеської області від 12.01.2023 у справі № 916/1442/22, яке залишено без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 17.05.2023, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕК Викеркаар» засновником та кінцевим бенефіціарним власником якого є ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СМА Лоджистик», засновником та кінцевим бенефіціарним власником якого є ОСОБА_5 , про стягнення 1492093,70 грн. задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «СМА Лоджистик» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕК Викеркаар» заборгованість у розмірі 1492093,70 грн., з яких 1254970,32 грн. сума боргу, 207313,54 грн. інфляційне збільшення, 29809,84 грн. штрафні санкції, а також витрати по сплаті судового збору у сумі 22381,40 грн. Так, 08.02.2023 господарським судом Одеської області на виконання рішення Господарського суду Одеської області від 12.01.2023 по справі № 916/1442/22, яке набрало законної сили 07.02.2023, виданий судовий наказ, який станом на 28.02.2024 перебував на виконанні у приватного виконавця ОСОБА_6 .

Так, у невстановлений в ході досудового розслідування час у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) у особливо великих розмірах, з метою реалізації якого останній, достовірно знаючи, що будучи кінцевим бенефіціарним власником має можливість розпоряджатися коштами «ЕК Викеркаар», звернувся до представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Венол Групп» ОСОБА_7 з яким останній перебував в дружніх відносинах, за допомогою мессенджеру Telegram під нікнеймом Fin club C зі номером телефону НОМЕР_1 , з пропозицією придбання сільськогосподарської продукції, а саме насіння соняшнику в загальній кількості 100 тон на суму 1300000 грн. 00 коп., якої останній не мав у своєму розпорядженні. Вказана пропозиція привернула увагу ОСОБА_7 та останній, в свою чергу, відправив зустрічне повідомлення щодо зацікавленості у даній пропозиції.

Так, 28.02.2024, з метою введення останнього в оману та реалізації свого злочинного умислу направленого на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) у особливо великих розмірах, ОСОБА_4 надав йому електронний проект договору поставки № СМА0202/24 від 05.02.2024, згідно умов якого продавцем сільськогосподарської продукції являється ТОВ «СМА ЛОДЖИСТИК» директором якого є ОСОБА_5 , який не був обізнаним про дії ОСОБА_4 та в якому вказано, що відвантаження сільськогосподарської продукції здійснюється після отримання грошових коштів на розрахунковий рахунок який був вказаний в даному договорі, а саме НОМЕР_2 відкритий в ПАТ «Банк Восток» та НОМЕР_3 відкритий в АТ «Сенс Банк», чим переконав ОСОБА_7 у правдивості своєї пропозиції, достовірно знаючи, що умови даного договору ніколи не будуть виконані, запропонував здійснити оплату товару, а саме насіння соняшнику вже наступного дня, на що ОСОБА_7 погодився.

Ввівши в оману ОСОБА_7 , надавши останньому вищезазначений договір щодо купівлі-продажу та достовірно знаючі про наявність боргового зобов`язання ТОВ «СМА ЛОДЖИСТИК» перед ТОВ «ЕК Викеркаар» та те, що у випадку надходження на розрахунковий рахунок ТОВ «СМА ЛОДЖИСТИК» будь-яких коштів вони будуть автоматично списані на рахунок приватного виконавця ОСОБА_6 НОМЕР_4 який в подальшому за вирахуванням основної винагороди приватного виконавця, що становить 10 % суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом, з метою досягнення злочинного умислу, направленого на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) у особливо великих розмірах, 29.02.2024 приблизно об 10 год. 20 хв. більш точної дати та часу під час здійснення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , який діяв за вказівкою ОСОБА_4 та був переконаний у цілеспрямованості дій, спрямованих на придбання сільськогосподарської продукції, передав вищезазначений договір директору ТОВ «Венол Групп» яка здійснила оплату на розрахунковий рахунок НОМЕР_2 відкритий в ПАТ «Банк Восток», двома платежами сумою по 315000 тис., 00 коп., та 01.03.2024 два платежі сумами 345000 коп., 00 коп., 325000 коп., 00 коп., загальною сумою 1300000 грн. 00 коп.

В подальшому 04.03.2024 вищевказані грошові кошти на виконання наказу Господарського суду Одеської області від 08.02.2023 було перераховано на рахунок приватного виконавця ОСОБА_8 який в свою чергу 05.03.2024 перерахував грошові в сумі 1181818 грн., 43 коп.,(за вийнятком винагороди виконавця в сумі 118 181 грн., 57 коп.) на рахунок ТОВ «Ек Викеркаар» директором якого являвся ОСОБА_4 .

За викладених обставин, 05.03.2024 більш точній час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 незаконно отримав грошові кошти, що належать ТОВ «Венол Групп» на загальну суму 1300000 грн. 00 коп., якими він заволодів шляхом обману (шахрайство), що більш ніж у 600 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та є особливо великим розміром.

09.12.2024 підозрюваному ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 190 ККУкраїни.

11.12.2024 підозрюваному ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва, обрано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 5 000 000 гривень.

Ухвалою колегії суддів Миколаївського апеляційного суду від 26.12.2024 ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 11.12.2024 скасовано, та постановлено нову, якою стосовно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 3 028 000 гривень, також покладено обов`язкі передбачені ч.5 ст.194 КПК України, строком до 06.02.2025 включно.

29.01.2025 постановою заступника керівника обласної прокуратури ОСОБА_9 строк досудового розслідування продовжено до 3 місяців, тобто до 09.03.2025 включно.

05.02.2025 ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_4 продовжено строк дії процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України до 09.03.2025.

05.03.2025 ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000435 від 03.05.2024 продовжено до 6 місяців, тобто до 09.06.2025.

05.05.2025 ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_4 продовжено строк дії процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України до 09.06.2025.

04.06.2025 підозрюваному ОСОБА_4 та його захиснику в порядку ст. 290 КПК України, повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до наявних матеріалів досудового розслідування, відповідно до ч. 5 ст. 219 КПК України строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею, крім дня прийняття відповідної постанови та дня повідомлення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Строк застосованих на підставі ухвали слідчого судді обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, закінчується, однак досудове розслідування у кримінальному провадженні не закінчено та потребує значного часу. Крім того, вважає, що в діях підозрюваного і надалі наявні ризики, передбачені п.1,3,5 ст.177 КПК України для продовження строку вказаного виду запобіжного заходу (особистого зобов`язання). Жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Прокурор клопотання підтримав та просив продовжити дію покладених на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, окрім обов`язку не виїжджати за межі м. Миколаєва.

Підозрюваний проти продовження дії обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України не заперечував, окрім обов`язку не виїжджати за межі м. Миколаєва, оскільки він працює, йому необхідно пересуватися територією України, на його утриманні знаходиться родина та він виконує покладені на нього обов`язки.

Захисникпідтримав позицію підозрюваного.

Дослідивши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 с.179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Відповідно до ч.7 ст.194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000435 від 03.05.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369-2 КК України

09.12.2024 підозрюваному ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 190 ККУкраїни.

11.12.2024 підозрюваному ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва, обрано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 5 000 000 гривень.

Ухвалою колегії суддів Миколаївського апеляційного суду від 26.12.2024 ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 11.12.2024 скасовано, та постановлено нову, якою стосовно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 3 028 000 гривень, також покладено обов`язкі передбачені ч.5 ст.194 КПК України, строком до 06.02.2025 включно.

29.01.2025 постановою заступника керівника обласної прокуратури ОСОБА_9 строк досудового розслідування продовжено до 3 місяців, тобто до 09.03.2025 включно.

05.02.2025 ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_4 продовжено строк дії процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України до 09.03.2025.

05.03.2025 ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000435 від 03.05.2024 продовжено до 6 місяців, тобто до 09.06.2025.

14.04.2025 ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_4 змінено запобіжний захід у вигляді застави, в частині суми застави, а саме зменшено до 1 302 040 гривень. При цьому під час розгляду вказаного клопотання, слідчий суддя дійшов висновку що ризики, передбачені п. 1,2 ч.1 ст.177 КПК України, зменшилися з часом та були ним виключені.

05.05.2025 ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_4 продовжено строк дії процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України до 09.06.2025.

09.12.2024 підозрюваному ОСОБА_4 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 209, ч.5 ст. 190 ККУкраїни.

04.06.2025 підозрюваному ОСОБА_4 та його захиснику в порядку ст. 290 КПК України, повідомлено про завершення досудового розслідування та надано доступ до наявних матеріалів досудового розслідування, відповідно до ч. 5 ст. 219 КПК України строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею, крім дня прийняття відповідної постанови та дня повідомлення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

На даний час у кримінальному провадженні не виконані всі необхідні дії, які вчиняються під час досудового розслідування, а також відкрито матеріали досудового розслідування стороні обвинувачення, що перешкоджає винесенню законного процесуального рішення у вказаному кримінальному провадженні, яке відповідно до положень ч.1 ст. 94 КПК України має ґрунтуватися на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження.

Вирішуючи заявлене прокурором клопотання та враховуючи вимоги ч.2 ст.177 КПК України щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявності ризиків, суд виходить з наступного.

На виконання вимог положень ч.1 ст.194 КПК України судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Крім того, в діях підозрюваного ОСОБА_4 наявний ризик, передбачений п. 3 ч.1 ст.177 КПК України: моженезаконно впливати на потерпілого та свідків, з метою зміни показів на такі, що не відповідають дійсності та виправдовують його як підозрюваного, тим самим він матиме можливість уникнути кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Проте, ризики передбачені п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя вважає, що прокурором такий формально вказаний, оскільки ризик передбачений п.1 ст.177 КПК України був виключений слідчим суддею під час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, а ризик передбачений п. 5 ч.1 ст.177 КПК України взагалі органом досудового не зазначався як під час застосування запобіжного заходу так і під час продовження. Про зміну будь-яких обставин, що обумовлювало покладення додаткового обов`язку, прокурор не зазначав.

Інший ризик не зник та не зменшився з часом та доведені прокурором в суді.

При цьому слідчий суддя звертає увагу на те, що з долучених до матеріалів клопотання письмових документів вбачається, що 04.06.2025 досудове розслідування у кримінальному провадженні було завершено та надано стороні захисту для ознайомлення у порядку ст.290 КПК.

Так, відповідно до ч.7 ст.194 КПК, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Зі змісту ч.4 ст.196, ч.3 ст.197 КПК вбачається, що вказані норми наділяють слідчого суддю правом у період, коли досудове розслідування у рамках певного кримінального провадженні ще триває (до його закінчення), вирішувати питання щодо продовження особізапобіжного заходу, але вони не обмежують тривалість застосування такого заходу строками досудового розслідування. Адже, вказане питання регулюється ч.1 ст.197 КПК, у відповідності до якої строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Крім того, за приписами ст.203 КПК, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Кримінальне провадження закривається у разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.. (п.10 ч.1 ст.284 КПК).

При цьому, невключення строку ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст.290 КПК, у зазначені в ст.219 КПК строки, не свідчить про обмеження строку застосування запобіжного заходу строками досудового розслідування.

З наведеного вбачається, що строк на який до підозрюваного може бути застосовано запобіжний захід, КПК не обмежує строками досудового розслідування, у рамках якого особі обирається відповідний захід, а тому ухвала про застосування (продовження) до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може лишатися чинною і після закінчення досудового розслідування в кримінальному провадженні до настання однієї з обставин, наведених у ст.203 КПК.

Згідно з ч.4 ст.176 КПК запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Тобто, за змістом наведених в ч.4 ст.176 КПК положень вибір запобіжних заходів, що обираються у кримінальному провадженні, довірено двом різним судовим інстанціям: слідчому судді під час досудового розслідування та судді, який розглядає справу, під час судового розгляду. Розподіл компетенцій між вищезазначеними особами чітко позначений моментом, коли розслідування закінчено, обвинувальний акт затверджено і кримінальну справу передано на розгляд суду, про що зазначено і в п.28 рішення ЄСПЛ у справі «Чанєв проти України» (Chanyev v. Ukraine) від 09.10.2014, заява №46193/133. Також на користь вказаного висновку свідчить зміст п.5 ч.1 ст.3 КПК, у відповідності до якого, досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Водночас, Третя судова палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду у постанові від 17.02.2021 р. (справа № 344/6630/17) наголосила, що досудове розслідування, яке має наслідком звернення до суду з обвинувальним актом, має три ключові віхи: початок - визначається внесенням відомостей до ЄРДР; завершення - пов`язується з фактом відкриття матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику відповідно до положень ст. 290 КПК України; закінчення - фіксується направленням до суду обвинувального акта. Тобто, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, як це передбачено у ст. 219 КПК України, яке не має точок дотику із завершенням досудового розслідування.

При цьому, згідно з ч.5 ст.219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, не включається у строки, передбачені цією статтею. Таким чином, законодавством передбачено, що саме з моменту відкриття матеріалів досудового розслідування в порядку, визначеному ст. 290 КПК України, строки ознайомлення з матеріалами досудового розслідування не включаються у загальний строк досудового розслідування.

Таким чином, факт завершення досудового розслідування не свідчить про його закінчення і у період між завершенням досудового розслідування та його закінченням судовий контроль за дотриманням прав підозрюваних осіб у кримінальному провадженні продовжує здійснювати слідчий суддя, який в тому числі може приймати рішення щодо застосування і продовження строку застосування до осіб запобіжних заходів.

Зважаючи на це, слідчий суддя вважає за можливе продовжити підозрюваному ОСОБА_4 строк процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, визначених ухвалою колегії суддів Миколаївського апеляційного суду від 26.12.2024 про застосування запобіжного заходу з покладенням обов`язків, однак з урахуванням того, що підозрюваний працює, йому необхідно пересуватися територією України, на його утриманні знаходиться родина та він виконує покладені на нього обов`язки, а тому клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню, виключивши обов`язок не відлучатися за межі м. Миколаєва.

Керуючись вимогами статей 176-178,184,194 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 05 серпня 2025 року включно, строк дії процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, у зв`язку з раніше застосованим ухвалою колегії суддів Миколаївського апеляційного суду від 26.12.2024 року запобіжним заходом, а саме:

- прибувати до суду, прокурора або слідчого, в провадженні якого перебуватиме вказане кримінальне провадження, за викликом;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи та зміну контактних даних;

- утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними, свідками, експертами у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1