Справа №949/502/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2025 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дубровиця в режимі відеоконференції підготовче засідання по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000100 від 12 лютого 2025 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України,

в с т а н о в и в:

21 лютого 2025 року до Дубровицького районного суду Рівненської області надійшло кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000100 від 12 лютого 2025 року відносно ОСОБА_4 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України.

Ухвалою суду від 24 лютого 2025 року по вказаному провадженню було призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор проти призначення кримінального провадження до судового розгляду не заперечував та просив вирішити питання щодо складення уповноваженим органом з питань пробації досудової доповіді.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 не заперечив щодо вирішення судом питання щодо складення досудової доповіді, втім заперечив щодо призначення справи до судового розгляду та просив повернути обвинувальний акт, оскільки такий не відповідає вимогам КПК України, зокрема, п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, а саме не містить викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

Отже, вирішуючи по суті клопотання сторони захисту про повернення обвинувального акта прокурору, дослідивши зміст останнього на відповідність вимогам ст. 291 КПК України, суд доходить до наступних висновків.

Частиною 1 ст. 8 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимогКонституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, зокрема про повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Пункт 5 ч. 2 ст. 291 КПК України передбачає, що обвинувальний акт, серед іншого, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а також правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Частиною 1 статті 337 КПК України встановлено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.

Отже, при складенні обвинувального акту прокурор має право викласти в ньому ті фактичні обставини кримінального правопорушення, які він вважає встановленими та на підставі цього на свій розсуд здійснити кваліфікацію кримінального правопорушення із посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність.

При цьому, суд звертає увагу на те, що повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Так, у підготовчому судовому засіданні встановлено, що в даному обвинувальному акті відносно ОСОБА_4 наявна правова кваліфікація кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення з викладенням усіх фактичних обставин кримінального правопорушення встановлених в ході досудового розслідування.

Виклад фактичних обставин справи - це формулювання фактичного складу діяння, тобто конкретний опис поведінки особи й інших юридичних фактів, які встановлено (процесуально доведено) та мають кримінально-правове значення й у системному поєднанні утворюють фактичний склад злочину. При цьому конкретний опис не має зводитися до натуралістичного відтворення деяких деталей. Водночас воно не повинно містити абстрактних юридичних формулювань, безпосередньо вжитих у кримінальному законі, оскільки це буде не виклад фактичного складу злочину, а юридичне формулювання обвинувачення.

Отже, обвинувальний акт є спеціальним процесуальним рішенням, в якому відображаються підсумки досудового слідства, зроблені слідчим та прокурором, що в свою чергу обґрунтовуються належними та допустимими доказами, визначенням юридичної кваліфікації діянь підозрюваного та формулюється в остаточному вигляді обвинувачення.

Саме тому він повинен бути складений із суворим дотриманням процесуального законодавства, щоб не допустити порушення прав та свобод особи.

Водночас, варто наголосити, що завданням підготовчого провадження є перевірка наявності підстав для призначення судового розгляду, в якому суд зобов`язаний перевірити матеріали кримінального провадження, з`ясувати достатність правових підстав для прийняття судових рішень, передбачених ч. 3 ст. 314 КПК України.

Таким чином, доводи сторони захисту про відсутнє формулювання обвинувачення, суд до уваги не приймає, оскільки зміст ст. 291 КПК України розширеному тлумаченню не підлягає і прокурор, відповідно до вимог кримінального процесуального закону, виклав у обвинувальному акті всі обставини кримінального правопорушення, які він вважав встановленими, і відповідно цим обставинам формулювання обвинувачення, тому суд не вправі в ході підготовчого судового засідання надавати оцінку змісту зазначеним прокурором відомостям у даному процесуальному документі та формулюванню обвинувачення.

В доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

У міжнародних джерелах права, зокрема в Конвенції про захист прав та основоположних свобод, йдеться про те, що однією із гарантій права на справедливий суд, відповідно до п. «а» частини третьої ст. 6, є негайна та детальна поінформованість зрозумілою для обвинуваченого мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього. При цьому є пріоритетним неформальне розуміння поняття «обвинувачення».

Отже, посилання сторони захисту на те, що прокурором в обвинувальному акті не викладені фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, суд не бере до уваги, оскільки вказане спростовується матеріалами провадження та на даній стадії кримінального провадження суд не наділений повноваженнями надавати оцінку викладеним у обвинувальному акті фактичним обставинам, які підлягають встановленню та дослідженню в ході судового розгляду.

Таким чином, обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 містить необхідні відомості, передбачені ч. 2 ст. 291 КПК України.

Виходячи зі змісту ст.ст. 314-315 КПК України, встановлення та доведення обставин скоєння кримінального правопорушення, кваліфікація дій обвинуваченого, не може бути предметом судового розгляду на стадії підготовчого судового засідання, оскільки вказані питання підлягають вирішенню судом під час судового розгляду.

Таким чином, зазначені захисником обвинуваченого підстави для повернення обвинувального акту, не є істотними та такими, що є перешкодою для прийняття судом рішення відповідно до вимог статті 314 КПК України та призначення кримінального провадження до судового розгляду.

За наведених обставин, в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта слід відмовити.

Тому, за результатами підготовчого судового засідання, суд вважає, що є всі підстави для призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Так, угод про визнання винуватості у порядку статей 468-475 КПК України до суду не надійшло.

Як встановлено в ході підготовчого засідання, підстав для прийняття рішень визначених п. 2-4 ч. 3 ст. 314 КПК України у суду не має.

Будь-яких інших клопотань, які перешкоджають призначенню судового розгляду, сторонами кримінального провадження не заявлено.

Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Дубровицькому районному суду Рівненської області.

Порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду відсутні, відтак суд приходить до висновку про необхідність призначення кримінального провадження до розгляду.

З урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження, судовий розгляд даного кримінального провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Відповідно до положень п. 26 ч. 1 ст. 3, ч. 2 ст. 318 КПК України, судом визначено коло осіб зі сторони обвинувачення та захисту, які братимуть участь у судовому розгляді.

Таким чином, наявні достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

У судовому засіданні також обговорено питання про необхідність надання органом з питань пробації досудової доповіді відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Заслухавши учасників судового провадження та дослідивши обвинувальний акт, суд вважає, що складання органом пробації досудової доповіді у даному кримінальному провадженні буде відповідати економічному добробуту та інтересам прав людини, відповідно до ч. 5 ст. 314 КПК України.

Виходячи із положень п. 6 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 314-1 КПК України, метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду.

Досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

Так, злочин, передбачений ч. 1 ст. 209 КК України, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, тому є необхідність у складанні органом пробації досудової доповіді відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 5 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд у випадках, передбачених цим Кодексом, за власною ініціативою або за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, чи за клопотанням прокурора і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини вирішує питання щодо складання досудової доповіді, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку підготовки такої доповіді.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність доручити органу пробації, юрисдикція якого поширюється на територію Сарненського району Рівненської області, скласти досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 3, 8, 9, 110, 283, 291, 314-316, 395 КПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту - відмовити.

Призначити кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000100 від 12 лютого 2025 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дубровицького районного суду Рівненської області (м. Дубровиця вул. Миру, 2а Рівненської області) на 18 червня 2025 року на 12:00 год.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово.

У судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, захисника.

Доручити Сарненського районного сектору №1 філії ДУ "Центр пробації" у Рівненській області скласти та подати Дубровицькому районному суду Рівненської області в строк до 16 червня 2025 року досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .

Роз`яснити обвинуваченому, що йому надається можливість брати участь у підготовці досудової доповіді. Участь особи у підготовці досудової доповіді полягає у наданні персоналу органу пробації інформації, необхідної для підготовки такої доповіді.

Досудова доповідь повинна відповідати положенням ч. 3 ст. 9 Закону України "Про пробацію".

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_1