Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6238/25
Номер провадження 1-кс/711/1590/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2025 року м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

захисника - адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспортуСУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , по матеріалам кримінального провадження №0000383, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченогоч.3 ст.286 КК України, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тетерівка, Жашківського району, Черкаської області, українця за національністю, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого головним інженером Черкаської державної сільськогосподарської дослідної станції національного наукового центру «Інститут землеробства Національної академії аграрних наук України, маючого на утриманні малолітню дитину 2017 року народження, інвалідом, депутатом, учасником бойових дій не являється, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч.3 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспортуСУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженого прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , по матеріалам кримінального провадження №0000383, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченогоч.3 ст.286 КК України, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що 12.04.2025 року, близько 07 години 15 хвилин, водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем TOYOTA RAV 4, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись на території Черкаського району Черкаської області, по автодорозі Р-10 сполученням Канів-Черкаси-Світловодськ-Кременчук, зі сторони села Руська Поляна в напрямку міста Черкаси, в порушення вимог пп. 2.3 б), 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 зі змінами та доповненнями, був не уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, та відповідно не реагував на її зміну, не вибрав в установлених межах безпечну швидкість руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу, проїжджаючи на 33 км + 400 м даної автодороги, на нерегульованому перехресті з вулицею Миру, допустив зіткнення з автомобілем PEUGEOT PARTNER, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався попереду, в попутному напрямку руху, та на нерегульованому перехресті з вулицею Миру здійснював маневр повороту ліворуч.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, водій ОСОБА_7 , отримав тілесні ушкодження, від яких помер при наданні медичної допомоги в автомобілі ШМД, а пасажир автомобіля PEUGEOT PARTNER, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримала тілесні ушкодження, від яких загинула на місці пригоди.

Допущені водієм автомобіля TOYOTA RAV 4, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_5 порушення правил безпеки дорожнього руху, а саме вимог пунктів 2.3 б), 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення загибелі потерпілих ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 .

З урахуванням встановлених досудовим розслідуванням даних, 12.04.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.286 КК України.

14.04.2025 підозрюваному ОСОБА_5 Придніпровським районним судом м. Черкаси обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, тобто до 10.06.2025.

04.06.2025 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000383 від 12.04.2025 постановою першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури продовжено до трьох місяців, тобто до 12.07.2025.

06.06.2025 підозрюваному ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 12.07.2025.

07.07.2025 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні слідчим суддею Придніпровського районного суду м. Черкаси, продовжено до п`яти місяців, тобто до 12.09.2025.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 12.04.2025, з додатками до нього; даними протоколу огляду трупа ОСОБА_7 від 12.04.2025; даними протоколу затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину від 12.04.2025; даними висновку судово-медичної експертизи № 03-01/511 від 28.04.2025; даними висновку судово-медичної експертизи №03-01/512 від 28.04.2025; даними висновку експертизи технічного стану автомобіля №СЕ-19/124-25/6012-ІТ від 09.05.2025; даними висновку експертизи технічного стану транспортного засобу №СЕ-19/124-25/6013-ІТ від 06.05.2025; даними висновку експертизи технічного стану транспортного засобу №СЕ-19/124-25/6011-ІТ від 07.05.2025; даними висновку експертизи технічного стану транспортного засобу №СЕ-19/124-25/6007-ІТ від 05.05.2025; даними висновку експертизи технічного стану транспортного засобу №СЕ-19/124-25/6008-ІТ від 05.05.2025; даними висновку судово-трасологічної експертизи №СЕ-19/124-25/6009-ІТ від 06.05.2025; даними протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 26.05.2025; даними протоколу проведення слідчого експерименту від 13.06.2025 за участі підозрюваного ОСОБА_5 ; даними висновку судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/124-25/9173-ІТ від 24.06.2025.

Слідчий та прокурор зазначають, що внаслідок складності кримінального провадження завершити досудове розслідування у вказаний строк неможливо у зв`язку з необхідністю проведення ряду слідчих та процесуальних дій, а саме: отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновок судової автотехнічної експертизи, яка проводиться в Київському науково-дослідницькому інституті судових експертиз (Черкаське відділення), виконати інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, в яких виникне необхідність; оголосити підозрюваному кінцеву підозру, з урахуванням зібраних у кримінальному провадженні доказів та виконати вимоги параграфу 3 глави 24 КПК України.

Підставою продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а також відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме:

1) може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, та невідворотність вказаного покарання можуть спонукати останнього до зміни місця постійного проживання, пов`язаного з виїздом до будь якої країни Європейського Союзу, чи непідконтрольних на даний час територій України.

2) може незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що надає йому можливість шляхом умовлянь, підкупу, залякування, погроз, примусу вимагати дачу від останніх неправдивих показів або зміну уже наданих під час досудового розслідування, показань, тим самим він матиме можливість уникнення або пом`якшення відповідальності за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

3) може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, шляхом зловживання процесуальними правами, що може виражатись у неявці за викликами до слідчого та прокурора з метою затягування досудового розслідування.

Такі ризики ґрунтуються і на тому, що отримані відомості в кримінальному провадженні про кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_5 , в повній мірі знайшли своє підтвердження, про що свідчить задокументований факт порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель двох осіб.

Так, ОСОБА_5 грубо нехтуючи Правилами дорожнього руху, приступив до керування транспортним засобом, що є джерелом підвищеної небезпеки, збільшуючи вірогідність аварійної ситуації, та порушуючи вимоги Правил дорожнього руху України, яких повинні дотримуватись всі його учасники, а відтак нехтуючи не лише своєю безпекою, а й наражаючи на неї інших учасників дорожнього руху, вчинив хоча і необережний, але тяжкий злочин, що призвів до незворотних та непоправних наслідків у вигляді смерті двох осіб, а саме ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , тоді як життя та здоров`я людини є найвищою соціальною цінністю. Вказане свідчить й про небезпечність ОСОБА_5 як водія під час керування транспортними засобами.

Враховуючи викладене, встановлені обставини кримінального провадження, а також тяжкість наслідків, спричинених даним злочином, особи підозрюваного, свідчить про недостатність застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, а саме особистого зобов`язання, оскільки такий запобіжний захід не забезпечить гарантій його належної процесуальної поведінки.

Особиста порука також не може бути застосована до підозрюваного, оскільки до органу досудового розслідування не надійшло звернень від осіб, які б заслуговували на довіру, про те, що вони можуть поручитись за підозрюваного.

Домашній арешт також, на думку слідства, не може бути застосований до підозрюваного, так як він може безпосередньо або через родичів впливати на дачу від свідків та потерпілих неправдивих показів або зміну уже наданих під час досудового розслідування.

Слідчий та прокурор вказують, що при продовженні запобіжного заходу ОСОБА_5 слід врахувати наявні обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення; кримінальне правопорушення вчинене останнім являється тяжким злочином, та тягне за собою покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років; непоправні наслідки, що настали у вигляді смерті двох осіб, та в ході досудового розслідування не здобуто будь-які дані, які вказували б на наявність у нього хвороби, яка б унеможливлювала застосування відповідного запобіжного заходу.

Хоча запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і є винятковим запобіжним заходом, однак беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом, він може уникати кримінального покарання, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків та потерпілих, тому обрання відносно нього будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки та не зможе запобігти ризикам, що визначені ст.177 КПК України, а без його участі, закінчити досудове розслідування у встановлені строки не представлятиметься можливим.

Враховуючи викладене, у зв`язку з тим що розгляд клопотання пов`язаний з триманням під вартою, необхідності у покладенні на ОСОБА_5 , обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України не має.

Також слідчий та прокурор в клопотанні посилаються норми п.2 ч.4 ст.183 КПК України, згідно яких слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель двох людей.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали в повному обсязі та просили продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 12.09.2025, без визначення застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_6 щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували та просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час, для надання можливості підозрюваному ОСОБА_5 працювати та відшкодовувати потерпілим завдану шкоду. Разом з цим, просили врахувати, що підозрюваний ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки (одружений, на його утриманні перебуває малолітня дитина 2017 року народження, працевлаштований та має постійне місце проживання, за місцем роботи та проживання ОСОБА_5 характеризується виключно позитивно, батьки - ОСОБА_10 та ОСОБА_11 є інвалідами II групи), які нівелюють можливий ризик переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

На уточнююче запитання слідчого судді прокурор ОСОБА_3 повідомила, що ризиками які є підставами для продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Разом з цим повідомила, що потерпілі не були свідками події, безпосередні свідки події ДТП відсутні, свідком по кримінальному провадженню є лише лікарі які здійснювали лікування підозрюваного ОСОБА_5 , ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином пов`язує з ухиленням підозрюваного від явки до слідчого та прокурора з метою затягування досудового розслідування.

Заслухавши доводи прокурора ОСОБА_3 та слідчого ОСОБА_4 , заперечення підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 , дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

За змістом ст.131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з нормами ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000383, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.04.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченогоч.3 ст.286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.04.2025 (справа №711/3184/25, провадження №1-кс/711/867/25) підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 10.06.2025.

Постановою першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_12 від 04.06.2025 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000383 від 12.04.2025 продовжено до трьох місяців, тобто до 12.07.2025.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.06.2025 (справа №711/5095/25, провадження №1-кс/711/1345/25) підозрюваному ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 12.07.2025.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.07.2025 (справа №711/6167/25, провадження №1-кс/711/1550/25) строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до п`яти місяців, тобто до 12.09.2025.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно з вимогами ч.1 та ч.2 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів (ч.ч. 1, 3 ст.197 КПК України).

Згідно положень ст.199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст.184 КПК, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

У даному кримінальному провадженні зв`язок ОСОБА_5 з обставинами та подіями розслідуваного кримінального правопорушення, на переконання слідчого судді, існує, однак слідчий суддя, на даному етапі кримінального провадження, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення.

Сукупність наданих доказів дають достатні підстави слідчому судді дійти до висновку про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, передбаченихч.3 ст.286 КК України та обґрунтованість врученої підозри, що є однією із складових для обрання/продовження запобіжного заходу, який забезпечить дієвість кримінального провадження та належну процесуальну поведінку підозрюваного, а також убезпечить існуючі ризики на даній стадії кримінального провадження.

Слідчий суддя враховує, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігав ризикам, передбачених ст.177 КПК України і встановлених у судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність (пп. «а» п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини за пунктом 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, після спливу певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і судові органи зобов`язані навести інші підстави для продовжуваного тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко зазначені національними судами.

У справі «Гавула проти України» (2013р.) Європейський суд з прав людини вказав, що хоча спочатку взяття заявника під варту могло бути виправдано серйозністю висунутих проти нього обвинувачень, а також ймовірністю його втечі і перешкоджанні розслідуванню, «з плином певного часу суди зобов`язані були дати більш чіткі причини триваючого тримання під вартою».

У справі «Коцаба та інші проти України»Європейський суд з прав людиниповторює, що відповідно до його усталеної практики за пунктом 3 статті 5 Конвенції існування обґрунтованої підозри, що ув`язнений вчинив злочин, є умовою sine qua non для законності тривалого тримання під вартою, але зі спливом деякого часу цього вже недостатньо. У таких випадках Суд повинен встановити, чи продовжували інші підстави, наведені органами судової влади, виправдовувати позбавлення свободи. Якщо такі підстави були «відповідними» та «достатніми», Суд також повинен з`ясувати, чи продемонстрували компетентні національні органи влади «особливу ретельність» під час здійснення провадження. Суд також встановив, що органами державної влади має бути переконливо обґрунтовано будь-який період тримання під вартою, яким би коротким він не був. Вирішуючи питання про звільнення або подальше тримання особи під вартою, органи державної влади зобов`язані розглянути альтернативні засоби забезпечення її явки до суду. Вимога до суду надати «відповідні» та «достатні» підстави тримання під вартою - додатково до обґрунтованої підозри - застосовується вже під час ухвалення першого рішення щодо тримання під вартою під час досудового розслідування, тобто «негайно» після затримання.

У справі «Єлоєв проти України» Європейський суд з прав людини констатував порушення пункту 3 статті 5 Конвенції з огляду на те, що національні суди жодного разу не розглядали можливості обрання альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою, і органи влади, посилаючись головним чином на серйозність пред`явлених заявнику обвинувачень, продовжували тримання заявника під вартою на підставах, які не можна вважати «відповідними і достатніми».

З урахуванням оцінки наданих доказів причетності ОСОБА_5 до інкримінованого йому кримінального правопорушення, їх взаємозв`язок, а також можливих та існуючих ризиків у даному кримінальному провадженні, характеризуючих даних про особу підозрюваного ОСОБА_5 , міцність його соціальних зв`язків (має постійне місце проживання та роботи за якими характеризується позитивно, одружений, на його утриманні перебуває малолітня дитина 2017 року народження, батьки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 є інвалідами II групи), слідчий суддя вважає, що на даній стадії досудового розслідування зазначені прокурором ризики не є безумовно винятковими та достатніми для продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою як безальтернативного, зважаючи на те, що злочин передбачений ч.3 ст.286 КК України є необережним злочином.

При оцінці ризику можливого переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя враховує наявність у останнього міцних соціальних та сталих сімейних зв`язків.

Зазначений прокурором ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків слідчий суддя вважає необгрунтованим, оскільки безпосередні свідки події ДТП - відсутні, потерпілі також не були свідками ДТП, що виключає доцільності такого незаконного впливу зі сторони підозрюваного з метою уникнення відповідальності.

При цьому, ризик впливу на свідків був визнаний необгрунтованим слідчим суддею і на початковій стадії досудового розслідування під час обрання запобіжного заходу, а тому повторне заявлення прокурором вказаного ризику без зазначення нових обставин є безпідставним.

Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, який прокурор пов`язує з ухиленням підозрюваного від явки до слідчого та прокурора з метою затягування досудового розслідування, на переконання слідчого судді, є похідним від ризику переховування від органу досудового розслідування та суду і може бути убезпечений іншим шляхом.

Нових ризиків у клопотанні слідчим та прокурором не зазначено, а в судовому засіданні не повідомлено.

Таким чином, слідчий суддя звертає увагу, що запобіжний захід не є покаранням підозрюваного, а спрямований на забезпеченняналежної його процесуальної поведінки, а також убезпечення існуючих ризиків.

Разом з цим, слідчий суддя зауважує, що законодавець закріпив дискрецію слідчого судді, суду під час застосування/продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку положень ст.183 КПК України, не визначати або визначати розмір застави, з урахуванням підстав та обставин, встановлених статтями 177, 178 Кодексу.

За таких обставин, слідчий суддя вважає за доцільне в даному випадку та на даній стадії досудового розслідування продовжити підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, які на переконання слідчого судді, зможуть забезпечити дієвість кримінального провадження та належну процесуальну поведінку підозрюваного, а також убезпечить існуючі ризики.

Згідно з ч.1 ст.182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Відповідно до положень ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Нормами п.2 ч.5 ст.182 КПК України передбачено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У рішенні ЄСПЛ по справі «Гафа проти Молдови» суд зазначив, що гарантія, передбачена статтею 5 § 3 Конвенції (право на свободу) покликана забезпечити явку обвинуваченого у судове засідання. Тому, розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підсудного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб утримати його від втечі.

Таким чином, визначаючи розмір застави слідчий суддя враховує, що її розмір спрямований на забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного з метою виконання покладених на нього обов`язків, недопущення продовження злочинної діяльності, вчинення нових кримінальних правопорушень чи вчинення дій, спрямованих на перешкоджанню встановленні усіх обставин у кримінальному провадженні, при цьому розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Отже, з урахуванням обставин кримінального провадження, тяжкості кримінального правопорушення, обґрунтованості підозри, завдань досудового розслідування та ступеню наявних ризиків у цьому кримінальному провадженні, а також даних про особу підозрюваного, його соціального та майнового стану, слідчий суддя вбачає за доцільне продовжити строк тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 та застосовувати відносно останнього заставу, як альтернативний запобіжний захід триманню під вартою, у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, з покладенням обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України, які, у випадку сплати застави, здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків на даній стадії досудового розслідування, та не будуть порушувати баланс інтересів щодо прав особистої свободи підозрюваного та завдань кримінального провадження.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспортуСУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - задовольнити частково.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування строком на 60 днів, тобто до 07.09.2025 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 , заставу в розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що він або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, вказаному в ухвалі.

У разі внесення застави, звільнити підозрюваного ОСОБА_5 , з-під варти.

У випадку внесення застави підозрюваним або заставодавцем, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , наступні обов`язки:

- вчасно прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися за межі Черкаського району без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання, реєстрації та роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування в будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу інтернет тощо) зі свідками, експертами у даному кримінальному провадженні, крім випадків необхідності такого спілкування безпосередньо в ході проведення слідчих чи процесуальних дій за їх участі, а також участі ОСОБА_13 у присутності слідчого чи прокурора.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо він як підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 15.07.2025 року о 10:00 годині.

Слідчий суддя: ОСОБА_1