Дата документу 27.05.2025Справа № 554/5579/25
Провадження № 1-кс/554/7006/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 , погоджене заступником начальника відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000004 від 02 січня 2024 року щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта вища, працюючого у ВП «Локомотивне депо Кременчук» регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця», одруженого, не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

в с т а н о в и л а :

Слідчий звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначення застави, як альтернативи, обґрунтоване наступним.

Слідчою групою з числа слідчих відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 02.01.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000004 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 04.03.2024 року ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків з корисливих мотивів, з корисливим мотивом за попередньою змовою із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , перебуваючи на робочій зміні на території залізничної сортувальної станції «Кременчук», за адресою Полтавська область, м. Кременчук, вул. Кострова Давида (Мічуріна), 93, реалізуючи спільний злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, таємно, шляхом пошкодження поліетиленового вкладення тарного місця (біг-бегу) здійснили крадіжку мінерального добрива «карбаміду», вагою 472,5 кг, належного ТОВ «Украгроком», яке знаходилась у вантажному вагоні № 64978646, до заздалегідь підготовлених полімерних мішків.

Того ж дня, близько 14:30 год., ОСОБА_5 разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 завантажили до автомобіля марки Geely, д.н.з. НОМЕР_1 , вищевказані полімерні мішки, заповнені мінеральним добривом «карбомід», загальною вагою 472,5 кг. та вивезли за межі території залізничної сортувальної станції «Кременчук» та розпорядились на власний розсуд.

Таким чином своїми умисними діями ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , спричинили ТОВ «Украгроком» матеріальної шкоди на суму 9780,75 грн.

У подальшому, 09.08.2024 року, в нічний час доби, продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , маючи корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, яке знаходиться у вантажних вагонах, які перебувають на території залізничної сортувальної станції «Кременчук», за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Кострова Давида (Мічуріна), 93, перебуваючи на робочій зміні шляхом розкриття засипної горловини поліетиленового вкладення тарного місця (біг-бегу), в умовах воєнного стану, повторно, таємно, здійснили крадіжку селітри аміачної вагою 418 кг, належної СТОВ «ДРУЖБА НОВА», яка знаходилась у вантажних вагонах № 64909351 та № 56872419, до заздалегідь підготовлених полімерних мішків.

Після чого, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перенесли заповнені мішки в заздалегідь обумовлене місце до лісосмуги поряд з вантажними вагонами.

У подальшому, 09.08.2024 року, близько 07:35 год., ОСОБА_5 разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 завантажили до автомобіля марки Geely, д.н.з. НОМЕР_1 , вищевказані 4 полімерних мішки, заповнені викраденою селітрою аміачною, загальною вагою 418 кг. та вивезли за межі території залізничної сортувальної станції «Кременчук» та розпорядились на власний розсуд.

Таким чином своїми умисними діями ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , спричинили СТОВ «ДРУЖБА-НОВА» матеріальної шкоди на суму 6701,38 грн.

У подальшому, 13.08.2024, в нічний час доби, продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , маючи корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, яке знаходиться у вантажних вагонах, які перебувають на території залізничної сортувальної станції «Кременчук», за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Кострова Давида (Мічуріна), 93, перебуваючи на робочій зміні шляхом розкриття засипної горловини поліетиленового вкладення тарного місця (біг-бегу), в умовах воєнного стану, повторно, таємно, здійснили крадіжку селітри аміачної вагою 306 кг., належної СТОВ «ДРУЖБА НОВА», яка знаходилась у вантажному вагоні № 56100829, до заздалегідь підготовлених полімерних мішків.

Після чого, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перенесли заповнені мішки в заздалегідь обумовлене місце до лісосмуги поряд з вантажними вагонами.

У подальшому, 13.08.2024, близько 07:20 год., ОСОБА_5 разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , завантажили до автомобіля марки Geely, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , полімерні мішки, заповнені викраденою селітрою аміачною, загальною вагою 306 кг. та вивезли за межі території залізничної сортувальної станції «Кременчук» та розпорядились на власний розсуд.

Таким чином своїми умисними діями ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , спричинили СТОВ «ДРУЖБА-НОВА» матеріальної шкоди на суму 4905,79 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , маючи корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, яке знаходиться у вантажних вагонах, які перебувають на території залізничної сортувальної станції «Кременчук», за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Кострова Давида (Мічуріна), 93, 19.12.2024 в нічний час доби, здійснили крадіжку шроту соняшникового вагою 2000 кг., що належав ПП «Віктор і К», яка знаходилась у вантажному вагоні № 95633731, до заздалегідь підготовлених полімерних мішків.

Після чого, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перенесли заповнені мішки в заздалегідь обумовлене місце до лісосмуги поряд з вантажними вагонами.

У подальшому, 19.12.2024, близько 09:00 год., ОСОБА_5 разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , завантажили до вантажного автомобіля служби перевезень полімерні мішки, заповнені викраденим соняшниковим шротом, загальною вагою 2000 кг. та вивезли за межі території залізничної сортувальної станції «Кременчук» та розпорядились на власний розсуд.

Таким чином своїми умисними діями ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , спричинили ПП «Віктор і К» матеріальної шкоди на суму 18960 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , маючи корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, яке знаходиться у вантажних вагонах, які перебувають на території залізничної сортувальної станції «Кременчук», за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Кострова Давида (Мічуріна), 93, вніч з 11.01.2025 на 12.01.2025, з вантажного вагону № 95925301, здійснили крадіжку шроту соєвого вагою 2900 кг., що належав ПП «БУД МАРКЕТ СВ», до заздалегідь підготовлених полімерних мішків.

Після чого, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перенесли заповнені мішки в заздалегідь обумовлене місце до лісосмуги поряд з вантажними вагонами.

У подальшому 12.01.2025, близько 07:00 год., ОСОБА_5 , разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , завантажили до вантажного автомобіля служби перевезень полімерні мішки, заповнені викраденим соєвим шротом, загальною вагою 2900 кг. та вивезли за межі території залізничної сортувальної станції «Кременчук» та розпорядились на власний розсуд.

Таким чином своїми умисними діями ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , спричинили ПП «БУД МАРКЕТ СВ» матеріальної шкоди на суму 41760 грн.

У вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України, підозрюється ОСОБА_5 , якому 25.05.2025 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: рапортом від 02.01.2024 ЄО № 7 ГУНП в Полтавській області; заявою про кримінальне правопорушення СТОВ «ДРУЖБА-НОВА» від 27.08.2024; актом № 1 про невідповідність товарів відомостям, зазначеним у товаросупровідних документах, про пошкодження товарів чи їх упаковки або маркування від 18.08.2024; заявою про кримінальне правопорушення СТОВ «ДРУЖБА-НОВА» від 27.08.2024; актом № 1 про невідповідність товарів відомостям, зазначеним у товаросупровідних документах, про пошкодження товарів чи їх упаковки або маркування від 13.08.2024; протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 07.03.2024; протоколом огляду місця події від 07.03.2024; листом ТОВ «Украгроком» від 12.04.2024; заявами про крадіжку від 03.01.2025, 27.01.2025 за фактом крадіжки; листом ПП «Буд маркет СВ» від 10.04.2025; протоколами про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 від 11.02.2025; протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії у вигляді спостереження за місцем від 11.01.2025; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Зважаючи на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри, існування передбачених статтею 177 КПК України ризиків, зокрема переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий просить застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, визначивши йому альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151400 грн., оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, на думку сторони обвинувачення, не зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання в повному обсязі та просив його задовольнити з підстав, наведених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_5 просив відмовити в задоволенні клопотання .

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, просив застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. В обґрунтування своїх заперечень вказав, що підозрюваний має зареєстроване та постійне місце проживання, є соціально адаптованим, має соціальні зв`язки, до адміністративної відповідальності ніколи не притягувався, а до кримінальної відповідальності притягується вперше, останній є одруженим, має постійне місце роботи, за яким працює тривалий час та характеризується позитивно. Вважав, що ризики, на якій посилається сторона обвинувачення, є лише припущеннями та їх існування не підтверджуються жодними доказами. Звернув увагу на те, що під час проведення обшуку ОСОБА_5 не вчиняв будь-яких дій з метою перешкодити слідству, навпаки повністю сприяє органу досудового розслідування у встановленні всіх обставин розслідуваного злочину, з`являється на виклики до слідчого, слідчого судді.

Слідчий суддя, з`ясувавши позиції учасників судового провадження, дослідивши клопотання й додані до нього матеріали, приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 29 Конституції України регламентовано право кожного на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000004 від 02.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

В межах цього кримінального провадження, 24.05.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Оцінивши надані стороною обвинувачення докази, слідчий суддя приходить до висновку, що з матеріалів клопотання, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, вбачається наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, що підтверджується наданими стороною обвинувачення зібраними у справі доказами.

При цьому, суд виходить з установленого правила про те, що обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об?єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину. Таким чином, при вирішенні питання доцільності обрання підозрюваному запобіжного заходу слідчим суддею перевіряється лише наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не є предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Отже, підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, є обґрунтованою.

Оцінюючи доводи сторони обвинувачення щодо наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя виходить з того, що ризиком в контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов?язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, але необхідно з?ясувати реальну можливість здійснити їх в майбутньому.

З огляду на зазначений стандарт доказування, слідчий суддя, усупереч твердженням захисника, вважає, що прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний, беручи до уваги тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, яке у відповідності до статті 12 КК України є тяжким злочином, санкцією якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, на думку слідчого судді, стороною обвинувачення доведено наявність об`єктивної імовірності, що ОСОБА_5 може перешкодити кримінальному провадженню у спосіб, передбачений п.п.3 і 5 ч.1 ст.177 КПК України, шляхом здійснення незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні, які є відомими останньому, в результаті чого вони можуть змінити свої показання або відмовитися від давання показань, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, про що свідчить кількість інкримінованих підозрюваному епізодів злочинної діяльності та їх систематичність.

Обґрунтованими є й доводи прокурора, що підозрюваний має реальну можливість у майбутньому знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час є невстановленим всі місця збуту підозрюваним ОСОБА_5 мінеральних добрив та зернових культур, а перебуваючи на волі, останній може вчинити будь-які дії направлені на знищення вказаних предметів та речей, що матимуть доказове значення по даному кримінальному провадженню.

Натомість, доводи сторони обвинувачення про наявність ризику перешкодити кримінальному провадженню іншим чином (п.4 ч.1 ст.177 КПК України) слідчий суддя оцінює критично, так як вони носять суто формальний та абстрактний характер і не ґрунтуються на доказах, що містяться в клопотанні. Стверджуючи про сам по собі факт наявності названого ризику, слідчий у клопотанні та прокурор у судовому засіданні не навели, яким саме іншим чином ОСОБА_5 , окрім як у формах, що передбачені п.п.1, 2, 3 і 5 ч.1 ст.177 КПК України, може перешкодити кримінальному провадженню.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що в кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених статтею 176 КПК України. В свою чергу, під час судового розгляду клопотання необхідність застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу стороною захисту не оспорювалась.

Разом із цим, слідчий суддя погоджується із твердженнями захисника про недоведеність стороною обвинувачення тієї обставини, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам.

Так, кримінальним процесуальним законом установлено презумпцію застосування більш м`якого запобіжного заходу, якщо не доведено, що він не є достатнім для досягнення мети запобіжного заходу. Обов`язок доведення того, що менш суворий вид запобіжного заходу є недостатнім покладається на сторону обвинувачення.

У даному контексті слід зазначити, що застосування запобіжного заходу не має карального характеру, а його метою є саме забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного задля забезпечення можливості виконання органом досудового розслідування завдань кримінального провадження, визначених у статті 2 КПК України.

При цьому законодавцем визначено, що при вирішенні питання про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу суд, слідчий суддя поряд із загальною та особливою складовими підставами для застосування запобіжного заходу повинен також ураховувати обставини, зазначені в статті 178 КПК України, й оцінити їх у сукупності. При цьому перелік таких обставин не є вичерпним.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

В рішенні «Боротюк проти України» Європейський суд з прав людини в частині правозастосування ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначив: «При цьому існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними». У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів».

Обґрунтування неможливості запобігти ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, повинна бути обумовлена достатніми даними. Достатні дані при цьому повинні бути не уявними або ж припустимими, а конкретними, визначеними, необхідними, підтвердженими відповідними доказами.

Проте, ні в самому клопотанні слідчим, ні прокурором в судовому засіданні не було наведено індивідуальних підстав для підтвердження необхідності застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 виключно найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, окрім зазначених вище ризиків, існування яких стороною обвинувачення було доведено, слідчий суддя, у відповідності до статті 178 КПК України враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, а також дані про особу підозрюваного, який проживає за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , є одруженим, має сім`ю, постійне місце роботи на станції Кременчук виробничий підрозділ «Служба роботи станцій» регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця», де працює з 01.04.2004 року регулювальником швидкості руху вагонів станції Кременчук, є соціально адаптованим та має міцні соціальні зв`язки, до кримінальної відповідальності притягується вперше, його репутацію та майновий стан.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та для надання підозрюваному можливості працювати за його офіційним місцем роботи, слідчий суддя вважає можливим заборонити підозрюваному залишати житло в певний період доби, з 22 год. 00 хв. до 06 год 00 хв. наступного дня, із покладенням на нього ряду, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, процесуальних обов`язків із метою контролю за поведінкою останнього: не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 22 год. 00 хв. до 06 год 00 хв. наступного дня; з`являтися до слідчого, прокурора та суду за кожним викликом; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання або роботи; не виїжджати за межі Полтавської області без дозволу слідчого, прокурора та суду; утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними в даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На переконання слідчого судді, такий запобіжний захід цілком узгоджується з метою його застосування та буде достатнім стримуючим засобом, щоб забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, та водночас із цим відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства й вимогами захисту основоположних прав особи.

У той же час, слідчий суддя не вбачає будь-яких правових підстав для застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, про що клопотав захисник останнього, оскільки цей запобіжний захід не зможе запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам, передбаченим п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

На підставі викладеного, клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.176, 177, 178, 181, 183, 194, 196, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и л а :

Клопотання слідчого - задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, заборонивши залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 22:00 год. до 06:00 год. наступного дня, строком на 59 днів, тобто до 24 липня 2025 року.

Покласти на ОСОБА_5 процесуальні обов`язки: не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 22 год. 00 хв. до 06 год 00 хв. наступного дня; з`являтися до слідчого, прокурора та суду за кожним викликом;повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання або роботи; не виїжджати за межі Полтавської області без дозволу слідчого, прокурора та суду; утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними в даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії вказаних обов`язків визначити в межах строку досудового розслідування до 24 липня 2025 року включно.

В іншій частині в задоволенні клопотання відмовити.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, зобов?язавши передати копію ухвали для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 29 травня 2025 року о 15 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1