УХВАЛА

25 серпня 2025 року

м. Київ

Справа № 130/3743/24

Провадження № 51-2502 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 26 березня 2025 року,

встановив:

Потерпілий ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою на вказане судове рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 01 липня 2025 року вказану касаційну скаргу було залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. 427 КПК України, й було надано скаржнику п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків скарги.

Зокрема серед недоліків було зазначено, що скаржником не зазначено конкретних норм права, які, на його думку, порушені судом апеляційної інстанції, а також не вказано, у чому саме полягають допущені судом порушення, які в силу положень ст. 438 КПК України є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення з урахуванням положень статей 412-414 КПК України.

Також зазначалося, що вимоги, які були зазначені в касаційній скарзі, не узгоджувалися з положеннями ст. 436 КПК України.

Касатору роз`яснювалось, що відповідно до ст. 436 КПК України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.

Тому серед недоліків було зазначено, що в поданій касаційній скарзі потерпілий ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Вінницького апеляційного суду від 26 березня 2025 року, однак при цьому ставить питання про призначення нового розгляду саме в суді першої інстанції. Зазначене прохання не узгоджувалося з положеннями ст. 436 КПК України з огляду на те, які рішення має право ухвалити суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.

30 липня 2025 року до суду касаційної інстанції від зазначеного скаржника надійшла уточнена касаційна скарга, однак перелічені вище недоліки у ній не були усунуті.

Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Зокрема, потерпілий ОСОБА_4 знову просить скасувати ухвалу Вінницького апеляційного суду від 26 березня 2025 року та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Однак таке формулювання касаційних вимог не відповідає положенням ст. 436 КПК України, адже для призначення нового розгляду в суді першої інстанції необхідним є скасування не лише оскарженої ухвали апеляційного суду, але й відповідного рішення місцевого суду, без скасування якого призначення нового розгляду саме в суді першої інстанції є неможливим.

Скасування лише ухвали апеляційного суду може мати одним з наслідків призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції, однак не може призводити до призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

При цьому повторне залишення касаційної скарги без руху чинним КПК України не передбачено.

Таким чином, у наданий строк потерпілий ОСОБА_4 недоліки касаційної скарги не усунув, а тому відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України її потрібно йому повернути.

Повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку на касаційне оскарження.

У разі пропуску строку на касаційне оскарження з поважної причини, він може бути поновлений за заявою особи, яка подає касаційну скаргу, в порядку, передбаченому КПК України.

Керуючись положеннями ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Повернути потерпілому ОСОБА_4 його касаційну скаргу на ухвалу Вінницького апеляційного суду від 26 березня 2025 року.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3