Дата документу 18.06.2025
Справа № 334/4452/25
Провадження № 1-кс/334/1542/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року слідчий суддя Дніпровського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_2 в порядку статей 303-306 КПК України у кримінальному провадженні № 0000028, внесеному 19.03.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за частиною другою статті 384 КК України,

встановив:

17 червня 2025 року слідчому судді надійшла скарга ОСОБА_2 від 01.06.2025, в якій він виявив бажання оскаржити порушення його прав слідчим СВ Запорізького РУП ГУНП ОСОБА_3 , яка саботує об`єктивне та всебічне розслідування, порушує щодо нього статтю 55 КПК України. Просить зобов`язати слідчого надати йому статус потерпілого у кримінальному провадженні, оскільки злочином йому була спричинена шкода, а також внести до ЄРДР та матеріалів справи вірну правову кваліфікацію злочину.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; 2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування; 3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; 5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки; 7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування; 10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом; 11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Таким чином частина перша статті 303 КПК України наводить вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

До скарги заявником доданий лист слідчого Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 від 16.05.2025 № К-153/40-25, відповідно до якого нею розглянуті звернення ОСОБА_2 від 16.03.2025 та від 27.03.2025. На даний час по вказаному кримінальному провадженню жодній особі не повідомлено про підозру, досудове розслідування триває. За результатами розгляду звернень прийнято рішення про відмову у їх задоволенні у зв`язку з тим, що на момент розгляду у матеріалах кримінального провадження відсутні достатні докази, що свідчать про заподіяння йому моральної, фізичної чи майнової шкоди. Повідомлено, що по матеріалам вказаного кримінального провадження встановлено, що відповідно до статті 60 КПК України він є заявником та, з урахуванням положень статті 222 КПК України, він не можете отримати відомості, що становлять таємницю досудового розслідування, оскільки не є учасником кримінального провадження.

Зі змісту скарги слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_2 оскаржує рішення слідчого про відмову у визнанні його потерпілим (пункт 5 частини першої статті 303 КПК України), а також бездіяльність слідчого щодо незміни правової кваліфікації кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді від 12.06.2025 у провадженні № 1-кс/334/1418/25 (справа № 334/4452/25 вже було вирішене питання щодо заяви ОСОБА_2 від 27.03.2025, в якій він просив зобов`язати слідчих Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області допитати його в якості потерпілого, вилучити у нього речові докази та долучити їх до матеріалів кримінального провадження, та зобов`язано слідчих СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, які здійснюють досудове розслідування кримінального провадження, розглянути клопотання ОСОБА_2 від 27.03.2025 та прийняти рішення, передбачене статтею 220 КПК України.

При цьому слідчим не приймалось рішення про відмову у визнанні заявника потерпілим за його заявою від 27.03.2025.

Отже скарга в частині оскарження бездіяльності слідчого щодо неналежного розгляду клопотання ОСОБА_2 про визнання його потерпілим була вирішена слідчим суддею з постановленням ухвали, яка набрала законної сили.

Кримінальний процесуальний закон не визначає межу, коли використання особою права набуває ознак зловживання ним, втім, Верховний Суд неодноразово висловлював позиції з цього приводу та зазначав, що заборона зловживання правами є загальноправовим принципом і поширюється на всі галузі права (ухвала ККС ВС від 30 травня 2018 року у справі № 676/7346/15-к). Процесуальний закон забезпечує дотримання прав осіб, а не використання їх для зловживання (постанова ККС ВС від 09 квітня 2019 року у справі № 306/1602/16-к). При цьому Верховний Суд неодноразово констатував зловживання учасниками кримінального провадження процесуальними правами, зокрема, на участь в апеляційному розгляді, на отримання судових рішень, на залучення перекладача (постанови ККС ВС від 24 вересня 2019 року у справі № 755/10138/16-к та від 19 лютого 2019 року у справі № 236/1798/16-к, ухвала ККС ВС від 30 травня 2018 року у справі № 676/7346/15-к).

Також Верховний Суд зазначив, що наслідком встановлення судом факту зловживання правом має бути постановлення рішення про залишення такої скарги без розгляду (постанова Верховного Суду від 24 березня 2021 року у справі № 937/1056/20).

У контексті обставин цієї справи слідчий суддя зазначає, що повторне звернення зі скаргою після відмови в її задоволенні можливе, якщо скарга подана з інших підстав, які не були предметом попереднього розгляду.

Така позиція узгоджується із реалізованим у КПК України підходом щодо повторного подання клопотань (заяв) при вирішенні інших процесуальних питань, який по суті є запобіжником зловживання правом на звернення до суду: відмова в задоволенні клопотання не перешкоджає його повторному зверненню з інших підстав (стаття 350 КПК України); у разі відмови у задоволенні клопотання про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи слідчий, прокурор не має права повторно звертатися до слідчого судді з клопотанням про дозвіл на обшук того самого житла чи іншого володіння особи, якщо у клопотанні не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею (частина шоста статті 234 КПК України); слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом (частина п`ята статті 201 КПК України); особа, яка відмовилася від заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, не має права повторно звертатися до суду з такою самою заявою з тих самих підстав (частина друга статті 465 КПК України).

Таким чином слідчий суддя констатує, що подання заявником скарг з одного й того ж питання щодо тих самих обставин, яке вже було вирішене слідчим суддею, здійснюється не з метою захисту прав, свобод та інтересів заявника у кримінальному провадженні, а для досягнення інших цілей, через що заявник виходить за межі процесуального права, тобто зловживає ним.

За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку про необхідність залишення скарги заявника ОСОБА_2 в частині оскарження бездіяльності слідчого щодо неналежного розгляду його клопотання про визнання потерпілим без розгляду.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Вимога скарги щодо зобов`язання слідчого змінити правову кваліфікацію кримінального правопорушення не є бездіяльністю слідчого, яка може бути оскаржена на досудовому розслідуванні відповідно до пункту 1 частини першої статті 303 КПК України.

Також відповідно до вимог КПК України, зокрема, статей 40, 214 КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення належить до дискреційних повноважень органу досудового розслідування. При цьому кримінальний процесуальний закон не надає слідчому судді повноважень втручатися в дискреційні повноваження слідчого, дізнавача, прокурора в кримінальному провадженні.

За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті провадженні за скаргою в частині зобов`язання слідчого змінити правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

Керуючись статтями 303, 304, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

скаргу в частині оскарження бездіяльності слідчого щодо неналежного розгляду клопотання про визнання потерпілим залишити без розгляду

Відмовити у відкритті провадження за скаргою в частині зобов`язання слідчого змінити правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

Копію ухвали невідкладно надіслати ОСОБА_2 разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1