Дата документу 05.06.2025 Справа № 334/4444/25
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер № 334/4444/25 Доповідач в 2 інст. - ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/493/25
Категорія ст. 399 КПК України
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

5 червня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст. 398 КПК України, при вирішенні питання про відкриття провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 2 червня 2025 року, -

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , в порядку ст. 206 КПК України на незаконне затримання.

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 2 червня 2025 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою.

На вказане судове рішення адвокатом ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу.

Відповідно до вимог ст. 398 КПК України, отримавши апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції, суддя-доповідач перевіряє її на відповідність вимогам ст. 396 КПК України і наявність або відсутність перешкод для прийняття рішення про відкриття апеляційного провадження.

Перевіривши матеріали провадження на предмет можливості відкриття провадження, суддя-доповідач апеляційного суду доходить до висновку про необхідність відмовити адвокату ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 у відкритті апеляційного провадження за наступних підстав.

У відповідності до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Європейський суд у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

Порядок оскарження рішень суду першої інстанції чітко визначено та регламентовано КПК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову в застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною 3 цієї статті встановлено, що в апеляційному порядку також можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 309 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді про: 1) відмову у наданні дозволу на затримання; 2) застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні; 3) продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні; 4) застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні; 5) продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні; 5-1) застосування запобіжного заходу у вигляді застави або про відмову в застосуванні такого заходу; 6) поміщення особи в приймальник-розподільник для дітей або відмову в такому поміщенні; 7) продовження строку тримання особи в приймальнику-розподільнику для дітей або відмову в його продовженні; 8) направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову у такому направленні; 9) арешт майна або відмову у ньому; 10) тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність; 11) відсторонення від посади або відмову у ньому; 11-1) продовження відсторонення від посади; 12) відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування; 13) закриття кримінального провадження на підставі частини дев`ятої статті 284 КПК України.

Відповідно до частини 2 цієї статті, під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 9-1 частини першої статті 284 КПК України, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.

Скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Так, як встановлено суддею - доповідачем апеляційного суду, адвокат ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Дніпровського районного суду м. Запоріжжя зі скаргою, поданою в порядку ст. 206 КПК України на незаконне затримання.

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 2 червня 2025 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , поданої в порядку ст. 206 КПК України, на незаконне затримання.

Отже, враховуючи зазначене, адвокатом ОСОБА_2 подано скаргу до слідчого судді в порядку ст. 206 КПК України, а не в порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, передбаченому ст. 303-308 КПК України, а тому ухвала слідчого судді про відмову у відкритті провадження за скаргою, поданою в порядку ст. 206 КПК України, у цьому випадку не є такою, що підлягає апеляційному оскарженню на підставі ст. 309 КПК України.

Така правова позиція узгоджується з висновками, викладеними в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27 травня 2019 року по справі №766/22242/17 (провадження 51-7276 кмо 18).

Крім того, посилання апелянта на постанову Верховного Суду України від 12 жовтня 2017 року у справі №5-142кс(15)17, як на підставу апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, є необґрунтованими, оскільки на відміну від наведеної справи, у цьому кримінальному провадженні скарга адвокатом ОСОБА_2 була подана в порядку ст. 206 КПК України і відповідно слідчий суддя постановив ухвалу в межах процедури, яка передбачена кримінальним процесуальним законом.

Таким чином, оскільки оскаржувана ухвала щодо скарги, поданої в порядку ст. 206 КПК України, у переліку, передбаченому ст. 309 КПК України відсутня, то її оскарження в апеляційному порядку кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Згідно ч. 4 ст. 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Керуючись ст.ст. 398, 399 КПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 2 червня 2025 року.

Копію ухвали разом з апеляційною скаргою та доданими до неї документами невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу - адвокату ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня отримання її копії.

Суддя Запорізького

апеляційного суду ОСОБА_1