Справа № 587/1870/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2025 року Сумський районний суд Сумської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальне провадження №0001096 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , раніше не судимого в порядку ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 409 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

24.02.2022 Президентом України видано Указ «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022, затверджений Законом № 2102-ІХ від 24.02.2022, у зв`язку з чим на території України запроваджено правовий режим воєнного стану.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 12.10.2023 №247 рядового ОСОБА_4 призначено на посаду гранатометника першого стрілецького відділення першого стрілецького взводу третьої стрілецької роти.

Відповідно до наказу командира військової частині НОМЕР_1 (по стройовій частині) №287 від 21.11.2023 рядовий ОСОБА_4 направлений на лікування до військової частини НОМЕР_2 .

Обвинувачений ОСОБА_4 після отримання направлення у військовій частині НОМЕР_2 перебував на стаціонарному лікуванні в комунальному некомерційному підприємстві «Кобеляцька міська лікарня» Кобеляцької міської ради з 28.11.2023 по 11.12.2023 (відповідно до виписки із медичної картки стаціонарного хворого №4676).

У подальшому обвинувачений ОСОБА_4 , 12 грудня 2023 року, грубо порушуючи встановлений порядок проходження військової служби, діючи на порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, п. п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України „Про військовий обов`язок і військову службу, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він

є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, з особистих мотивів, з метою тимчасового ухилення від військової служби, в умовах воєнного стану, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, після завершення стаціонарного лікування в КНП «Кобеляцька міська лікарня» КМР шляхом обману приховав інформацію про виписку з медичного закладу та до місця тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 в районі АДРЕСА_3 не прибув, а вибув до місця свого проживання в с. Чорбівка Кобеляцького району Полтавської області, де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби.

11.04.2025 ОСОБА_4 самостійно прибув до СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області, розташованого за адресою: м. Суми, вул. Магістратська 21, та заявив про себе, як про військовослужбовця, який 12.12.2023 не з`явився вчасно до місця служби після лікування за відсутності поважних причин, тим самим припинив вчинення ним кримінального правопорушення.

Протягом періоду з 12.12.2023 по 11.04.2025 ОСОБА_4 обов`язки військової служби за місцем її проходження - в районі с. Залізняк Сумського району Сумської області - не виконував, на медичних обстеженнях не перебував, а завдяки обману, що створював уявлення про поважність причин його не явки на службу та перебування в медичному закладі, протиправно ухилявся від військової служби, перебуваючи переважну більшість часу за місцем свого проживання в с. Чорбівка Кобеляцького району Полтавської області, де проводив час на власний розсуд, не вживаючи заходів для повернення на військову службу за наявності можливості для цього.

Таким чином, обвинувачений скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 409 КК України, тобто ухилення військовослужбовця від несення обов`язків військової служби шляхом іншого обману, вчиненому в умовах воєнного стану.

Крім того, згідно ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Постановою Кабінету міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та наказом МО України від 07.06.2018 №260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» визначено механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.

Грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, премії.

Разом з цим ОСОБА_4 протягом періоду з 12.12.2023 по 11.04.2025 обов`язки військової служби за місцем її проходження - с. Залізняк Сумського району Сумської області - не виконував, на медичних обстеженнях не перебував, а завдяки обману, що створював уявлення про поважність причин його не явки на службу та перебування в медичному закладі, протиправно ухилявся від військової служби, перебуваючи переважну більшість часу за місцем свого проживання с. Чорбівка Кобеляцького району Полтавської області, де проводив час на власний розсуд, не вживаючи заходів для повернення на військову службу за наявності можливості для цього.

При цьому ОСОБА_4 , достовірно знаючи даний факт та усвідомлюючи, що обов`язки військової служби він не виконує за відсутності поважних причин, не має фактичних та правових підстав для нарахування та виплати йому грошового забезпечення, діючи з прямим умислом, шляхом обману, з метою отримання грошових коштів, не повідомив військову частину НОМЕР_1 про завершення лікування, приховав інформацію про виписку з медичного закладу.

У зв`язку з даним обманом та приховуванням інформації про дійсне місце свого перебування у період з 12.12.2023 по 11.04.2025 фінансово-економічним відділом військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 безпідставно нараховано та виплачено грошове забезпечення на загальну суму 77764,89 гривень.

У зв`язку з діянням ОСОБА_4 державі в особі військової частини НОМЕР_1 спричинено матеріальну шкоду у вищевказаному розмірі.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав в повному обсязі і пояснив, що дійсно з жовтня 2023 року він проходив військову службу в військовий частині НОМЕР_1 на посаді гранатометника. Відповідно до наказу командира військової частині НОМЕР_1 (по стройовій частині) №287 від 21.11.2023 він направлений на лікування до військової частини НОМЕР_2 . Після отримання направлення у військовій частині НОМЕР_2 перебував на стаціонарному лікуванні в комунальному некомерційному підприємстві «Кобеляцька міська лікарня» Кобеляцької міської ради з 28.11.2023 по 11.12.2023. У подальшому 12 грудня 2023 року він припинив виконувати обов`язки військової служби, після завершення стаціонарного лікування в КНП «Кобеляцька міська лікарня» КМР приховав інформацію про виписку з медичного закладу та до місця тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 в районі АДРЕСА_3 не прибув, а вибув до місця свого проживання в с. Чорбівка Кобеляцького району Полтавської області, де проводив час на власний розсуд. Потім 11.04.2025 він самостійно прибув до СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області, розташованого за адресою: м. Суми, вул. Магістратська 21, та заявив про себе, як про військовослужбовця, який 12.12.2023 не з`явився вчасно до місця служби після лікування за відсутності поважних причин, тим самим припинив вчинення ним кримінального правопорушення.

Обвинуваченому, роз`яснено, що суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд має з`ясувати, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений, повністю визнавши свою вину, погодився з кваліфікацією вчиненого, після роз`яснення положень статті 349 КК України вважав недоцільним дослідження інших доказів по справі, підтримавши з цього приводу думку прокурора.

Погоджуючись з думкою учасників судового провадження, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі, враховуючи позицію самого обвинуваченого, який повністю визнає свою вину, правильно розуміє суть обвинувачення, не оспорює обставин вчинення кримінального правопорушення, які підлягають доказуванню, сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого немає.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого в судовому засіданні встановлена в повному обсязі.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

В Постанові № 7 від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання" із подальшими змінами Пленум Верховного Суду України звернув увагу на те, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні злочину, слід суворо додержуватися вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку необхідно дотримуватися вимог кримінального закону й враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує обставини справи, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, який в цілому задовільно характеризується, пом`якшуючі відповідальність обвинуваченого обставини раніше не судимий, свою вину визнав в повному обсязі і щиро розкаявся у скоєному, своїми правдивими показаннями як в ході досудового слідства так і в судовому засіданні сприяв розкриттю злочину та встановленню істини по справі, виявив бажання продовжити проходження військової служби, отримавши письмову згоду командування військової частини НОМЕР_3 , де фактично проходить військову службу на даний час.

Обтяжуючих відповідальність обставин судом не встановлено.

З врахуванням зазначених пом`якшуючих відповідальність обставин суд вважає за необхідне призначити покарання з застосуванням ст. 69 КК України, застосувавши також положення статті 58 КК України, у відповідності з якою покарання у виді службового обмеження може бути застосовано до засуджених військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на строк від шести місяців до двох років у випадках, передбачених цим Кодексом, а також у випадках, коли суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, вважатиме за можливе замість обмеження волі чи позбавлення волі на строк не більше двох років призначити службове обмеження на той самий строк.

Заявлений по справі цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі військової частини НОМЕР_4 ( правонаступник військової частини НОМЕР_1 ) про стягнення з обвинуваченого 77764,89 гривень завданої шкоди ( ар.с.17-23) підлягає повному задоволення, оскільки вина обвинуваченого у завданні шкоди в зазначеному розмірі встановлена в судовому засіданні і не оспорюється самим обвинуваченим.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним за ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 409 КК України і призначити йому покарання: за ч. 1 ст. 190 КК України штраф в доход держави в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень; за ч. 4 ст. 409 КК України з застосуванням ст. 69 КК України 2 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю призначених покарань, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 58 КК України замість позбавлення волі призначити ОСОБА_4 покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців на той самий строк, тобто на 2 (два) роки із відрахуванням в доход держави 10 (десяти) відсотків грошового забезпечення. (Отримувач платежу: ГУК Сум.обл/Сумський р/21081100 Код отримувача: 37970404 Банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат) Рахунок отримувача: UA0018355 Найменування коду класифікації доходів бюджету: адміністративні штрафи та інші санкції).

Стягнути з ОСОБА_4 (іпн НОМЕР_5 ) на користь військової частини НОМЕР_4 (правонаступник військової частини НОМЕР_1 ), ЄДРПОУ НОМЕР_6 , НОМЕР_7 ) 77764,89 гривень завданої шкоди.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що під час відбування покарання засуджений не може бути підвищений за посадою, у військовому званні, а строк покарання не зараховується йому в строк вислуги років для присвоєння чергового військового звання.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 діб з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1