ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді - доповідача: ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

підозрюваної ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 06 червня 2025 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, яка має вищу освіту, незаміжня, працює вчителем англійської мови Комунального закладу освіти «Ліцей митно-податкової справи з посиленою військово-фізичною підготовкою при Університеті митної справи та фінансів» Дніпровської міської ради, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді від 06 червня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_6 та застосовано щодо неї запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем її проживання на строк 60 (шістдесят) днів, заборонивши залишати місце свого проживання у період з 21-00 години вечора до 06-00 години ранку наступної доби, крім випадків необхідності запобігання загрозі життю і здоров`ю.

Покладено на ОСОБА_6 процесуальні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді (суду) за кожним викликом; повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання та роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, суд першої інстанції зазначив, що підозрювана може бути причетною до інкримінованого їй правопорушення, оскільки товариство, яке вона очолювала, виступало генпідрядником при виконанні будівельних робіт, із якими пов`язане розслідуване кримінальне правопорушення.

Також слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрювана може переховуватися від органу досудового розслідування, оскільки вона підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання до восьми років позбавлення волі.

Водночас існування ризиків, передбачених п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає недоведеним, оскільки вони об`єктивно не підтверджені. Ризик того, що підозрювана може впливати на свідків та експерта у кримінальному провадженні, є недоведеним, оскільки вони не знаходяться в її підпорядкуванні, також основні слідчі та процесуальні дії у кримінальному провадженні проведені, конкретні свідки, на яких може впливати підозрювана, слідчим та прокурором не зазначені. Крім того, відсутні обставини, які б свідчили про можливість вчинення підозрюваною іншого правопорушення з огляду на те, що вона раніше не судима, працює, має законне джерело доходу.

За таких обставин, слідчий суддя, врахувавши вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання її винуватою, дані про особу підозрюваної, яка має постійне місце проживання та роботи, прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання. Вважає, що для запобігання ризику переховування підозрюваної від органу досудового розслідування достатнім буде запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладенням процесуальних обов`язків, передбачених п.п. 1, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки такий запобіжний захід також пов`язаний із обмеженням особистої свободи особи та дозволить органу досудового розслідування контролювати поведінку підозрюваної.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати відносно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 04.08.2025 року, в якості альтернативного виду запобіжного заходу визначити заставу у розмірі 1066734 грн. 04 коп.

У разі внесення застави та звільнення з-під варти, покласти на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

В обґрунтування своїх доводів вказує, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, необгрунтованою і такою, що підлягає скасуванню.

Вказує, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, що підтверджується письмовими доказами, та наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вважає вагомим ризик переховування підозрюваної, оскільки остання підозрюється у вчиненні корупційного тяжкого злочину та у разі визнання її винною їй може бути призначене покарання, пов`язане із позбавленням волі та позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, та з конфіскацією майна. Вказує, що існує і ризик знищення, приховування або спотворення речей і документів, які мають істотне значення, оскільки, досудове розслідування ще не закінчене, а також ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного, експерта у даному кримінальному провадженні, з метою схилити даних осіб до надання ними показань певного змісту.

Зазначає, що з огляду на тяжкість та характер вчиненого злочину, враховуючи особу підозрюваної, її майновий стан та значну суспільну небезпеку інкримінованого їй злочину, беручи до уваги, що вчинене кримінальне корупційне правопорушення в умовах воєнного стану створило в очах громадян враження безвладдя, безкарності у системі органів місцевого самоврядування, до підозрюваної необхідно визначити розмір застави більше ніж максимальні межі застави, а саме у розмірі 1066734 грн. 04 коп., що є сумою спричинення збитків державі.

В письмовому запереченні захисник ОСОБА_7 просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора.

В обгрунтування заперечень зазначає, що ризики, на які посилається прокурор є безпідставними, оскільки не надано жодного доказу, який би підтверджував, що підозрювана має намір переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, також доказів впливу на свідків чи потерпілих органом досудового розслідування долучено не було.

Вказує, що підозрювана з`являлась на допит до слідчого, у судове засідання у суді першої та апеляційної інстанцій, що нівелює доводи прокурора про наміри переховування.

Також зазначає, що підозрювана на сьогодні не є керівником ТОВ Баланс Центр та не має на підприємство жодного впливу, також не має жодних контактів, зустрічей з будь-якими посадовими особами Дніпровського квартирно-експлуатаційного управління.

Зазначає, що ОСОБА_6 на сьогодні працює в КЗО Ліцей митно-податкової справи з посиленою військово-фізичною підготовкою при університеті митної справи та фінансів Дніпровської міської ради, а тому ризик знищити, сховати, або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення, не має ніякого підтвердження.

Вказує, що стороною обвинувачення не зазначено свідків, експертів, на яких підозрювана може вплинути, експертне дослідження вже проведено, в ході проведення експертизи жодних неправомірних дій зі сторони підозрюваної зафіксовано не було. У зв`язку із цим вважає, що вказані прокурором ризики не мають нічого спільного з фактичними обставинами та є припущеннями.

Крім того зазначає, що при проведені експертного дослідження, не були враховані усі акти приймання виконаних робіт, у зв`язку з чим, вважає, що розмір ймовірних збитків підлягає встановленню та доведенню, що впливає на кваліфікацію злочину.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваній запобіжний захід у вигляді тримання під вартою; підозрювану ОСОБА_6 та захисника, які, кожен окремо, заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Частиною 1 статті 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчого зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею дотримані не в повному обсязі, а доводи прокурора щодо необгрунтованості ухвали слідчого судді, викладені в апеляційній скарзі та у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, є частково слушними.

Так, клопотанням слідчого та доданими до нього доказами підтверджується, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000066 від 14.07.2023, в якому 05 червня 2025 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, що є тяжким злочином, за який законом України про кримінальну відповідальність передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

05 червня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Колегія суддів не вважає за доцільне вдаватися до детального обговорення обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення з огляду на те, що вона достатньою мірою підтверджується доказами, доданими до клопотання слідчого, та не оспорюється прокурором в апеляційній скарзі і іншими учасниками кримінального провадження.

Аналізуючи доводи прокурора щодо необхідності застосування до ОСОБА_6 виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів не вважає їх достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про можливість усунення встановлених щодо останнього ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України лише у такий спосіб.

Так, колегія суддів вважає, що незалежно від подальшої доведеності підозри ОСОБА_6 чи правової кваліфікації інкримінованого їй діяння сукупність досліджених в судовому засіданні доказів свідчить, що вона може бути причетна до заволодіння бюджетними коштами, оскільки товариство, яке вона очолювало, виступало генпідрядником при виконанні будівельних робіт.

Також, слідчим суддею грунтовно визнано доведеним ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрювана може переховуватися від органу досудового розслідування, оскільки вона підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання до восьми років позбавлення волі, що в апеляційному порядку не оспорюється.

Висновок слідчого судді про недоведеність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає передчасним, оскільки до справи залучені як свідки, так і експерт, а відтак є ймовірним, що ОСОБА_6 , зважаючи на суворість покарання, що їй загрожує у випадку визнання винуватою, може намагатися вплинути на них з метою зміни їх показань на її користь.

Щодо решти заявлених стороною обвинувачення ризиків колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді про їх недоведеність, оскільки переконливого їх обгрунтування не наведено ані у клопотанні слідчого, ані в апеляційній скарзі та під час апеляційного розгляду.

Суд апеляційної інстанції акцентує увагу на тому, що з урахуванням положень ч. 4 ст. 95 КПК України щодо можливості обгрунтування судом свої висновків лише тими показаннями свідків, які він безпосередньо сприймав у судовому засіданні, ризик впливу на свідків існує як на всьому протязі досудового розслідування, так і під час судового розгляду, до моменту їх допиту судом.

Аналізуючи наведені відомості у сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що встановлені щодо ОСОБА_6 обставини та ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не є достатньо вагомими для застосування до неї найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, втім і фактично застосований до неї домашній арешт у нічний час доби неспроможний забезпечити її належну процесуальну поведінку та достатньою мірою усунути ризик незаконного впливу на свідків та експертів, оскільки він не дає змоги постійно та достатньою мірою контролювати її поведінку.

Відтак колегія суддів вважає мінімально достатнім у даному випадку застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді - скасуванню, із постановленням нової ухвали, якою належить застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 06 червня 2025 року щодо ОСОБА_6 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - відмовити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши їй цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , крім випадків необхідності запобігання загрозі життю і здоров`ю.

Покласти на підозрювану ОСОБА_6 процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді (суду) за кожним викликом;

- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання та роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали встановити до 04 серпня 2025 року включно.

Копію ухвали направити для виконання органу національної поліції за місцем проживання підозрюваної.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на прокурора.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4