Справа № 203/3502/25
Провадження № 1-кп/0203/1645/2025
В И Р О К

іменем України

26 серпня 2025 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000173 від 29.04.2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Ясинувата Донецької області, з середньою освітою, працюючого неофіційно, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в порядку ст.89 КК України, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 в невстановлений в ході досудового розслідування час та місці, але не пізніше 29.04.2025, придбав кристалічну речовину білого кольору масою 4,0428г, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса якого становить 3,2714г.

Приблизно о 00:34 29.04.2025 було зупинено автомобіль «Renault Kangoo» з номерним знаком НОМЕР_1 , за адресою: м. Дніпро, вул. Юрія Савченка, біля будинку 57, співробітниками легіон-0412 УПП ГУНП в Дніпропетровський області на підставі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», в якому перебував ОСОБА_5 , та в ході поверхневої перевірки на підставі ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію», в останнього з лівої штанини випав сліп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору масою 4,0428г, яка містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса якого становить 3,2714г, що є великим розміром, відповідно до Таблиці 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу затвердженою Наказом Міністерства охорони здоров`я України 01.08.2000 № 188», який він незаконно придбав та зберігав при собі без мети збуту.

За таких обставин дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч.2 ст.309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту у великих розмірах.

23 травня 2025 року між прокурором та обвинуваченим за участю захисника ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою ОСОБА_5 добровільно без примусу та тиску, беззастережно та в повному обсязі визнав свою винуватість в обсязі пред`явленого йому обвинувачення у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Сторони в угоді погодили покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 309 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Угодою сторін передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому судом в судовому засіданні.

В підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав укладену сторонами угоду та просив її затвердити, призначивши обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Обвинувачений в підготовчому судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, а також пояснив, що під час укладення угоди діяв добровільно, розуміє свої права та наслідки укладення угоди про визнання винуватості, наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості судом, дав згоду на застосування узгодженого сторонами провадження покарання.

Захисник обвинуваченого -адвокат ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні зазначив, що угода підписувалась у його присутності, порушень вимог процесуального закону при її укладанні не було, згода обвинуваченого на укладення угоди про визнання винуватості була добровільною, а тому також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Встановлено, що сторони кримінального провадження уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України. При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини, визначені ст. 470 КПК України.

При цьому, судом перевірено, що ОСОБА_5 цілком розуміє роз`яснені права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, суть обвинувачення та вид покарання.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом встановлено, що укладена угода про визнання винуватості не суперечить вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод та інтересів сторін провадження та інших осіб. Обставин, які б вказували на неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою судом не встановлено.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Крім того, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів в даному кримінальному провадженні.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі, запобіжні заходи, не застосовувалися.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.314, 368,370,373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 23 травня 2025 року між прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000173 від 29.04.2025 року.

ОСОБА_5 визнати винним за ч.2 ст.309 КК України та призначити покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання зі встановленням іспитового строку 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта при проведенні судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/105-25/4270-НЗПРАП від 07.05.2025 року, що складають 1782 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) гривні 80 копійок.

Речові докази:

-Сейф-пакет з пояснювальним написом і підписом експерта, в якому знаходиться порошкоподібна речовина масою 4,0275г, переданий на зберігання до камери схову речових доказів Дніпровського РУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області, відповідно до квитанції № 700, - знищити;

-DVD-R диск з відеоматеріалами від 29.04.2025 з ДПП УПП в Дніпропетровській області, який зберігається в матеріалах провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Дніпра протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його оголошення негайно вручається засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1