УХВАЛА

23 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 461/1339/25

провадження № 13-24зво25

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,

розглянула заяву (скаргу) ОСОБА_18 , в якій порушується питання про перегляд за виключними та нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львовавід 25 лютого 2025 року та ухвали Львівського апеляційного суду від 03 квітня 2025 року і

встановила:

Як слідує із заяви (скарги) та доданих до неї матеріалів, ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 25 лютого 2025 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_18 на бездіяльність уповноважених осіб Головного управління Національної поліції у Львівській області та уповноважених осіб Львівської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та невиконанні ухвали слідчого судді.

Не погоджуючись із вказаним рішенням слідчого судді ОСОБА_18 звернулась до апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 03 квітня 2025 року оскаржувану ухвалу слідчого судді районного суду залишено без змін.

У своїй заяві (скарзі) ОСОБА_18 порушує питання про скасування цих судових рішень, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що судами не було взято до уваги правовий висновок Конституційного Суду України від 17 червня 2020 року щодо бездіяльності слідчих, прокурорів, і це вона вважає нововиявленими обставинами.

Також ОСОБА_18 посилається на виключні обставини, які, на її думку, полягали у прийнятті Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з Рішенням Конституційного Суду України від 14 лютого 2024 року № 1-р(II)/2024 щодо гарантування захисту прав і свобод особи за рішенням Європейського суду з прав людини» від 11 березня 2025 року № 4283-IX.

Крім того, на цей же Закон вона посилається, як на підставу для поновлення їй строку на оскарження ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 25 лютого 2025 року та ухвали Львівського апеляційного суду від 03 квітня 2025 року за нововиявленими та виключними обставинами.

Скаржниця також посилається на рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у двох справах за її скаргами - «Яворовенко та інші проти України» (17 липня 2014 року) та «Рашитов та інші проти України» (29 березня 2018 року).

Перевіривши наведені у заяві (скарзі) доводи, Велика Палата Верховного Суду (далі - Велика Палата)вважає, що у прийнятті заяви (скарги) ОСОБА_18 для подальшого відкриття провадження, зокремаза нововиявленими або виключними обставинами, необхідно відмовити з таких підстав.

Частиною 1 ст. 459 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) передбачено можливість перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами, перелік яких наведено у ч. 2 цієї статті. Нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу, висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Жодних із зазначених обставин ОСОБА_18 у своїй заяві (скарзі) не наводить.

Крім цього, згідно з ч. 1 ст. 463 КПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами подається до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин. Тому Велика Палата не наділена повноваженнями переглядати за нововиявленими обставинами рішення апеляційних судів.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 459 КПК України підставою для перегляду вироку, ухвали за виключними обставинами визнається лише встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань під час вирішення судом даної справи. Звернутися до суду з заявою про такий перегляд згідно з п. 2 ч. 5 ст. 461 КПК України вправі лише особа, на користь якої постановлено рішення міжнародної судової установи.

Хоча скаржниця посилається на два рішення ЄСПЛ за її заявами, ці рішення були ухвалені задовго до прийняття оскаржених у цій заяві (скарзі) судових рішень.

Так, у справі «Яворовенко та інші проти України» (рішення від 17 липня 2014 року, заява № 25663/02 та 30 інших заяв, у тому числі ОСОБА_18 ) ЄСПЛ констатував порушення за п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції та за ст. 1 Першого протоколу через тривале невиконання рішень, ухвалених на їхню користь, та на відсутність ефективних засобів юридичного захисту. У заяві ОСОБА_18 порушувалось питання про тривале невиконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 грудня 2008 року.

У справі «Рашитов та інші проти України» (рішення від 29 березня 2018 року, заява № 60085/12 та 4 інших, у тому числі ОСОБА_18 ) ЄСПЛ констатував порушення п. 1 ст. 6 та ст. 13 Конвенції у зв`язку з надмірною тривалістю кримінальних проваджень.

Тому ці рішення не можуть розглядатися як підстава для перегляду ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 25 лютого 2025 року та ухвали Львівського апеляційного суду від 03 квітня 2025 року.

Відтак, обставини, на які посилається ОСОБА_18 , не є ані нововиявленими, ані виключними. У зв`язку із цим, Велика Палата не вбачає підстав для вирішення питання щодо поновлення ОСОБА_18 строку на оскарження судових рішень.

Ураховуючи наведене, у відкритті провадження за заявою (скаргою) ОСОБА_18 слід відмовити.

Керуючись статтями 459, 464 КПК України, Велика Палата

ухвалила:

Відмовити у відкритті провадження за заявою (скаргою) ОСОБА_18 про перегляд ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 25 лютого 2025 року та ухвали Львівського апеляційного суду від 03 квітня 2025 року .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач ОСОБА_1

СуддіОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_16 ОСОБА_17