Справа № 216/5699/25
провадження 1-кс/216/2030/25
УХВАЛА

іменем України

06 серпня 2025 року місто Кривий Ріг

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі судових засідань Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу клопотання слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000134 від 15.11.2024 за ч. 3 ст. 369-2, ч. 3 ст. 368 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

06 серпня 2025 року до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу надійшло клопотання слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_4 , в якому сторона обвинувачення просить накласти арешт на нерухоме майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_5 .

Узагальнені доводи особи, яка подала клопотання

На обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що наказом начальника Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» № 99 о/с від 02.09.2024 ОСОБА_5 призначено на посаду інспектора організаційно-методичного відділу ДУ «ТМО МВС України по Дніпропетровській області».

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що в посаді начальника центру психіатричної допомоги та психопрофілактики та професійного психофізіологічного відбору ДУ «ТМО МВС України по Дніпропетровській області» працює ОСОБА_6 , яка постійно обіймає посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, а тому відповідно до ч. 3 ст. 18, п. 1 Примітки ст. 364 КК України є службовою особою.

У червні 2025 року Державна установа «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області» (далі ДУ ТМО) (Код ) змінила назву на Державна установа «Східне територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ» (Код ), при цьому фактичні назви займаних посад начальника центру психіатричної допомоги та психопрофілактики та професійного психофізіологічного відбору ОСОБА_6 , інспектора організаційно- методичного відділу ОСОБА_5 не змінились.

Приблизно в першій декаді березня 2025 року, у робочий час з 09 год до 18 год, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 НГУ ОСОБА_7 перебуваючи неподалік від Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області», що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Полігонна, 16, зустрівся з раніше знайомим по службі працівником вказаної установи ОСОБА_5 , та повідомив, що його співслужбовець ОСОБА_8 має захворювання отримані під час проходження військової служби, а також неодноразово звертався до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» для проходження М(ВЛ)К, однак з певних причин, членами комісії, не було проведено об`єктивного обстеження його захворювання.

Тоді ж, в тому самому місці та час, у ОСОБА_5 виник умисел направлений на вимагання та одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 , з метою власного протиправного збагачення, за здійснення в інтересах ОСОБА_8 впливу на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме на членів М(ВЛ)К та інших службових осіб Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» щодо проходження ОСОБА_8 та визнання останнього не придатним до військової служби.

Надалі, ОСОБА_7 під час особистої зустрічі із ОСОБА_5 передав останньому копії медичних документів відносно ОСОБА_8 .

11.03.2025 ОСОБА_5 реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на вимагання та отримання неправомірної вигоди, не будучи членом М(ВЛ)К, та не маючи повноважень такого члена, з метою здійснення адміністративного впливу на членів М(ВЛ)К для прийняття ними заздалегідь обумовленого рішення, вирішив звернутися в якості фахівця з психіатричної допомоги до ОСОБА_6 , з метою фахового вивчення наявних медичних документів ОСОБА_8 та подальшої участі у прийнятті рішення щодо визнання останнього непридатним до військової служби.

Далі, ОСОБА_5 , 14.03.2025 приблизно о 12 год спілкуючись з начальником центру психіатричної допомоги та психопрофілактики та професійного психофізіологічного відбору Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» ОСОБА_6 у своєму службовому кабінеті, що знаходиться у адміністративній будівлі за адресою: м. Дніпро, вул. Полігонна, 16, передав останній медичні документи ОСОБА_8 для проведення аналізу та надання фахової оцінки щодо наявності психіатричного захворювання, яке може стати підставою для визнання ОСОБА_8 непридатним до проходження військової служби.

14.03.2025 приблизно о 13 год ОСОБА_6 під час особистої зустрічі з ОСОБА_5 повідомила, що наявні документи підтверджують вади психічного стану (здоров`я) та з метою підтвердження діагнозу необхідно ОСОБА_8 , під час проходження М(ВЛ)К, направити на обстеження до профільної медичної установи з надання психіатричної допомоги для підтвердження наявного діагнозу, що стане підставою для прийняття рішення про визнання ОСОБА_8 непридатним до проходження військової служби.

Далі, приблизно наприкінці квітня 2025 року військовою частиною НОМЕР_1 НГУ направлено військовослужбовця ОСОБА_8 до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» для проходження М(ВЛ)К у зв`язку із загостренням стану здоров`я.

21.03.2025 приблизно о 14 год ОСОБА_5 діючи з єдиним прямим умислом на одержання неправомірної вигоди, з корисливих мотивів, з метою власного протиправного збагачення, поєднуючи свої дії з вимаганням неправомірної вигоди, висловив обіцянку, ОСОБА_7 , що за надання останнім, йому ОСОБА_5 , неправомірної вигоди у сумі 4 000 доларів США (що станом на 21.03.2025 згідно курсу НБУ складало 166 160 грн.), він здійснить в інтересах ОСОБА_8 вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме на членів М(ВЛ)К та інших службових осіб Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» щодо проходження ОСОБА_8 та визнання останнього не придатним до проходження військової служби.

02.05.2025 приблизно о 11 год. ОСОБА_5 в ході зустрічі з ОСОБА_7 у службовому кабінеті № НОМЕР_3, який знаходиться на третьому поверсі адміністративної будівлі Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» за адресою' місто Дніпро, вул. Полігонна, 16, діючи з єдиним прямим умислом на одержання неправомірної вигоди, з корисливих мотивів, з метою власного протиправного збагачення, поєднуючи свої дії з вимаганням неправомірної вигоди, на раніше висунуту вимогу отримав від ОСОБА_7 частину неправомірної вигоди у виді грошових коштів у сумі 2 500 доларів США (що станом на 02.05.2025 згідно курсу НБУ складало 104 000 грн.) за здійснення впливу на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме на членів М(ВЛ)К або інших посадових осіб ДУ «ТМО МВС по Дніпропетровській області» про видачу направлення ОСОБА_8 на проходження обстеження в умовах КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР», з метою подальшого визначення придатності до служби з можливістю подальшого прийняття рішення членами М(ВЛ)К про надання довідки (висновку) щодо непридатності до військової служби ОСОБА_8 за результатами проходження М(ВЛ)К в умовах Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС '''країни по Дніпропетровській області».

Далі, на виконання домовленостей між ОСОБА_5 та іншими службовими особами та членами М(ВЛ)К Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» начальником МЦПЛ та ППВ Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» ОСОБА_6 видано ОСОБА_8 направлення № 107 від 01.05.2025 до КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР» з метою обстеження з подальшим визначенням придатності до служби.

Надалі, у період з 01.05.2025 по 17.06.2025 ОСОБА_8 проходив обстеження в умовах КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР», за результатами якого ОСОБА_8 комісійно встановлено діагноз: «розлади особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку (МВТ 27.05.2022) у вигляді помірного психоорганічного синдрому, змішаний варіант, з тривожно-деприсивним включенням, стійкою фармакорезистентною інсомнією. F 07.08. Вказаний діагноз направлений до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» для прийняття рішення із врахуванням діагнозу.

10.07.2025 ОСОБА_8 під час проходження М(ВЛ)К надав всі медичні документи, щодо встановленого діагнозу з психіатричного захворювання, та у розділі 18 акту медичного огляду ОСОБА_8 лікарем- психіатром Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» ОСОБА_9 внесено відомості про проходження М(ВЛ)К, в ході якого встановлено діагноз: розлади особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку (МВТ 27.05.2022) у вигляді помірного-вираженого психоорганічного синдрому, змішаний варіант, з тривожно-деприсивним включенням, стійкою фармакорезистентною інсомнією. F 07.08. Захворювання, так, пов`язане із захистом Батьківщини. На підставі ст. 146 гр.ІІ Наказу МО України від 14.08.2008 року №402 (зі змінами) придатний.

22.07.2025 приблизно о 09 год. ОСОБА_5 в ході зустрічі з ОСОБА_7 у службовому кабінеті № НОМЕР_4, який знаходиться в адміністративній будівлі Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» за адресою: місто Дніпро, вул. Полігонна, 16, діючи з єдиним прямим умислом на одержання неправомірної вигоди, з корисливих мотивів, з метою власного протиправного збагачення, поєднуючи свої дії з вимаганням неправомірної вигоди на раніше висунуту вимогу отримав від ОСОБА_7 другу частину неправомірної вигоди у виді грошових коштів у сумі 1 500 доларів США (що станом на 22.07.2025 згідно курсу НБУ складало 62 729 грн. 10 коп.) за здійснення впливу на осіб, уповноважених на виконання функцій держави, а саме членів М(ВЛ)К або інших посадових осіб Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» про прийняття рішення членами М(ВЛ)К Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» про надання довідки (висновку) щодо непридатності до військової служби ОСОБА_8 за результатами проходження М(ВЛ)К в умовах Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області».

Того ж дня, головою М(ВЛ)К Державної установи «Східне територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України» ОСОБА_10 видано довідку №688-с/НГУ від 18.07.2025 відповідно до якої військовослужбовець ОСОБА_8 пройшов медичний огляд в М(ВЛ)К комісії, за результатами якого він визнаний придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони, тобто ОСОБА_8 визнано обмежено придатним до військової служби.

Оскільки вказані вище дії ОСОБА_5 були охоплені єдиним умислом, направленим на вимагання та одержання від ОСОБА_8 неправомірної вигоди, такі дії не підлягають кваліфікації як повторність.

Крім того, будучи в цей період інспектором організаційно-методичного відділу Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області» ОСОБА_5 міг та реально здійснював вплив на членів М(ВЛ)К та службових осіб вказаної державної установи з метою прийняття рішення членами М(В)ЛК про надання довідки (висновку) щодо непридатності до військової служби за результатами проходження М(ВЛ)К ОСОБА_8 в умовах Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області».

За викладених обставин, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України - обіцянка здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави за надання неправомірної вигоди для себе та одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди.

23.07.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Окрім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , згідно інформаційної довідки №437371716 від 29.07.2025 з Державного реєстру речовин прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна право власності на об`єкти нерухомого майна, належать на праві власності: квартира розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, загальною площею 62,5 кв.м, житловою площею 37 кв.м.; земельна ділянка :01:009:0684, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 47, площею 0,1186 га, розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Слідчий посилаючись на вимоги ст. ст. 131, 170, 172 КПК України, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, просить накласти арешт на нерухоме майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_5 , а розгляд клопотання проводити без повідомлення і виклику власника майна та його захисника, обґрунтовуючи це необхідністю забезпечення арешту майна, існуванням реальної загрози його відчуження. Також з метою збереження таємниці досудового розслідування детектив просив розгляд клопотання провести в закритому судовому засіданні, без оприлюднення судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

1.Позиції учасників

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Також з метою забезпечення арешту майна прокурор просив розгляд клопотання провести без виклику власника майна в порядку передбаченому ч.2 ст. 172 КПК України.

Обставини, що були встановлені під час розгляду клопотання

В ході розгляду клопотання встановлено, що в провадженні Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000134 від 15.11.2024 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2, ч. 3 ст. 368 КК України.

23.07.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 437371716 встановлено, що ОСОБА_5 має у власності квартиру АДРЕСА_3 , дата набуття власності 31.05.2018, а також земельна ділянка :01:009:0684, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 47, площею 0,1186 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 .

2.Мотиви прийняття рішення слідчим суддею

Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, встановив, що вони містять відомості, які становлять таємницю, що охороняється законом тому, керуючись п.4 ч.2 ст. 27, ч. 2 ст. 172, 222 КПК України, дійшов висновку про проведення розгляду цього клопотання у закритому судовому засіданні, без виклику власника майна, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна, та з оприлюдненням судового рішення в порядку ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень».

Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, є арешт майна (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, підлягає можливій конфіскації. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно із вимогами п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання. У цьому разі арешт накладається на майно підозрюваного, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна (ч. 5 ст. 170 КПК України).

При вирішенні питання про арешт майна з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб. (ч. 2 ст. 173 КПК України)

Частиною 1 ст. 173 КПК України визначено, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведене необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

4.1 Наявність обґрунтованої підозри

Кримінальне процесуальне законодавство України не містить визначення поняття «обґрунтована підозра», а тому, керуючись приписами ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя при встановленні змісту вказаного поняття враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, з усталеної практики ЄСПЛ вбачається, що існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які змогли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як і ті, що обґрунтовують засудження особи, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності переконання «поза розумним сумнівом» щодо вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна ґрунтуватись на об`єктивних фактах, встановлених на підставі наданих стороною обвинувачення доказів.

Таким чином, слідчому судді необхідно з`ясувати, чи є підстави обґрунтовано вважати, що ОСОБА_5 міг вчинити інкримінований йому злочин. При цьому, важливо, що остаточна оцінка та кваліфікація конкретних діянь здійснюється судом під час розгляду справи по суті.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні, та документами, наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20.03.2025; допитом свідка ОСОБА_8 від 21.03.2025; протоколом огляду грошових коштів від 02.05.2025; додатковим допитом свідка ОСОБА_8 від 24.04.2025; проведеними негласними слідчими (розшуковими) діями; протоколом обшуку домоволодіння в якому мешкає ОСОБА_5 та іншими доказами в сукупності, в тому числі вилученими грошовими коштами (предмет неправомірної вигоди), медичною документацією.

Оцінивши вказані докази в їх сукупності з доводами клопотання та учасників судового засідання, не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наданих матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення підозрюваним кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Слідчий суддя також враховує, що на цьому етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, зокрема, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинуватою у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності встановлених фактів та обставин визначає лише ймовірну причетність ОСОБА_5 до інкримінованого йому кримінального правопорушення.

4.2.Щодо правової підстави для арешту майна

Під час розгляду клопотання встановлено, що в провадженні Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000134 від 15.11.2024 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2, ч. 3 ст. 368 КК України.

23.07.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Санкція ч. 3 ст. 369-2 КК України, що інкримінується ОСОБА_5 передбачає відповідальність у виді позбавлення волі з конфіскацією майна.

Покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються (ч. 1 ст. 59 КК України).

Кримінальний закон не встановлює прямого співвідношення чи обмеження обсягу конфіскації майна як виду покарання із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Покарання у вигляді конфіскації майна, як і будь-яке інше покарання, встановлюється вироком суду. Оскільки на цьому етапі кримінальне провадження ще не розглянуто судом по суті та вирок не постановлений, слідчий суддя не має змоги передбачити ні сам факт його постановлення, ні можливий обсяг конфіскації майна як виду покарання, вказані події на цьому етапі повинні розглядатися лише як вірогідні.

Тобто, у випадку визнання винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, суд може призначити йому покарання у виді конфіскації майна.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_5 належить на праві власності наступні об`єкти нерухомості:

квартира розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, загальною площею 62,5 кв.м, житловою площею 37 кв.м.;?

земельна ділянка :01:009:0684, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 47, площею 0,1186 га, розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Зазначене майно, враховуючи норми ч. 10 ст. 170 КПК України, є об`єктами, на які може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

4.3 Щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження та виправданості потреб досудового розслідування у втручанні у права і свободи особи

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Разом з цим, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя враховує, що вказані критерії є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді.

Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). При цьому, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).

Слідча суддя вважає, що вказаний суспільний інтерес при врівноважуванні повинен отримати більшу вагу, тоді як інтерес осіб, що полягає у можливості володіти своїм майном, має порівняно меншу вагу.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

4.4 Щодо наслідків арешту майна

На переконання слідчого судді, з огляду на викладені у цій ухвалі обставини та початкову стадію досудового розслідування та обраний спосіб арешту, такий арешт не є надмірно обтяжливим.

Окрім того, накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або повним позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження. Оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні 0000134, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.11.2024, здійснюється, зокрема, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, а саме: обіцянка здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави за надання неправомірної вигоди для себе та одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, тому, на переконання слідчого судді, арешт нерухомого майна, забезпечує справедливий баланс між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав ОСОБА_5 , відповідає принципу розумності, є співрозмірним, з огляду на завдання кримінального провадження, а також правову підставу для арешту майна.

Згідно із ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, зокрема, заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно (ч. 5 ст. 173 КПК України).

Враховуючи те, що правовою підставою для накладення арешту на майно у цьому кримінальному провадженні є забезпечення конфіскації майна як виду покарання, а також доведеність слідчим існування достатніх підстав вважати, що не накладення арешту на майно, зазначене у клопотанні, може призвести до його можливого відчуження на користь третіх осіб або настання інших наслідків, у зв`язку з чим не буде досягнута дієвість даного кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що заборона розпорядження та відчуження майна виправдовує у цьому випадку ступінь втручання у право власності особи.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання належить задовольнити.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень», згідно з якими ухвали про арешт майна у кримінальних провадженнях оприлюднюються в електронній формі не раніше дня їх звернення до виконання, тому з метою своєчасного оприлюднення судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на ініціатора клопотання обов`язок повідомити слідчого суддю про дату звернення цієї ухвали до виконання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 131-132, 170-173, 175, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , з забороною відчуження та розпорядження майном, а саме:

квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, загальною площею 62,5 кв.м, житловою площею 37 кв.м.;

земельну ділянку :01:009:0684, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 47, площею 0,1186 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати старшого слідчого в особливо важливих справах третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_4 невідкладно повідомити слідчого суддю про дату звернення до виконання цієї ухвали.

Роз`яснити, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали проголошено в залі судових засідань Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області о 15 год 45 хв 08 серпня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_11