Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/3322/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.07.2025 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого ОСОБА_1 секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000167 від 06 червня 2025

року, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хуст, Хустського району та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, настоятель Свято-Вознесенського храму, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, КК України,

В С Т А Н О В И В:

В кінці липня 2022 року, у невстановлений точний день та час, однак не пізніше 03.06.2025, ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на підроблення офіційного документа - посвідчення водія на своє ім`я, всупереч встановленому порядку отримання посвідчення водія, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України №340 від 08.05.1993 «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України №980 від 06.12.1993, №1919 від 18.10.1999, №623 від 12.05.2004, №511 від 20.05.2009, №1371 від 23.12.2009, № 271 від 28.02.2011 №922 від 31.08.2011 №284 від 28.03.2012), усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер власних дій та керуючи ними, діючи умисно, реалізовуючи єдиний умисел на підроблення посвідчення, яке видається установою, що має право видавати такі документи, замовив в мережі Інтернет порожній бланк посвідчення водія, після чого використовуючи особистий комп`ютер з програмним забезпеченням та кольоровий принтер, вніс до вказаного бланку посвідчення водія серії НОМЕР_1 свої анкетні дані та відомості про начебто видачу йому 09.11.2022 Територіальним сервісним центром МВС №0541 посвідчення водія категорії В та С, яке роздрукував, тоді як Територіальним сервісним центром МВС №0541 таке посвідчення на його ім`я не видавалось та не посвідчувалось, чим у такий спосіб виготовив завідомо підроблений документ з метою подальшого його використання.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 358 КК України, - підроблення іншого офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документі, який надає права та звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем.

В подальшому, після цього, 03 червня 2025 року, близько 10 години 53 хвилин, ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та наслідки, які можуть настати після їх вчинення, діючи умисно, керуючи автомобілем марки «Hyundai Santa Fe», реєстраційний номерний знак Словацької республіки НОМЕР_2 , та рухаючись по автодорозі сполученням м. Виноградів с. Теково, Берегівського району, був зупинений поліцейським СРПП відділення поліції №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 та під час встановлення особи - водія транспортного засобу, виконуючи законну вимогу працівників поліції щодо надання їм документів на транспортний засіб та водійського посвідчення, достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 09.11.2022 територіальним сервісним центром 0541 на його ім`я із правом керувати транспортними засобами категорій «В, С», достовірно знаючи, що воно є підробленим, що підтверджується листом територіального сервісного центру МВС 2146 № 31/28/35-10455-2025 від 12.06.2025, використав зазначене посвідчення шляхом пред`явлення працівнику поліції.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/107-25/7932-ДД від 19 червня 2025 року бланк наданого на дослідження посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , серії НОМЕР_1 від 09.11.2022 року видане ТСЦ 0541 виготовлений неполіграфічним способом: всі фонові графічні зображення та друкований текст, яким виконані назви документу та назви граф, графи, що містять персоналізацію, номер і серія посвідчення та типографські дані виконані способом термодруку, відсутні спеціальні захисні елементи. Бланк наданого на дослідження посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , серії НОМЕР_1 від 09.11.2022 року видане ТСЦ 0541 за способом виготовлення та спеціальними елементами захисту, не відповідає встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, - використання завідомо підробленого документа.

За сукупністю, ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Зазначені обставини є встановленими органом досудового розслідування та не оспорюються учасниками кримінального провадження.

Як встановлено судом, відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 в присутності його захисника ОСОБА_5 прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, після чого ОСОБА_3 , у заяві підтвердив роз`яснення йому вказаних положень та надав добровільну згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні. При цьому у даній заяві обвинуваченим ОСОБА_3 зазначено, що він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, згоден та не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності у спрощеному провадженні.

Прокурором подано клопотання, згідно з яким просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням його заяви щодо визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт слід розглянути у порядку, визначеному ст. ст. 381, 382 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358 КК України, а саме: підроблення іншого офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документі, який надає права та звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем та ч. 4 ст. 358 КК України, саме використання завідомо підробленого документа.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним проступку, дані про особу винного, який не перебуває на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра, раніше не судимий.

Обставиною, визначеною ст. 66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає: визнання своєї вини та щире каяття.

Обставин, визначених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує, що вчинене, відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальними проступками, характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих покарання обставин, з урахуванням положень ст.68 КК України, суд приходить до висновку, що для досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами», на положення статті 65 КК України, якою встановлено, що «особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень», враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого ОСОБА_3 суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді штрафу в межах санкції ч.1 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України.

Враховуючи наведене та конкретні обставини провадження, за яких вчинено діяння, дані про особу обвинуваченого, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, обвинуваченому необхідно призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чортиристо) гривень, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, обвинуваченому необхідно призначити покарання у вигляді штрафу розміром п`ятдесят (50) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Остаточне покарання необхідно призначити на підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як нею, так і іншими особами.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Процесуальні витрати на проведення судової експертизи від 19.06.2025 за № СЕ-19/107-25/7932-ДД розмірі 2674,20 гривень - стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Питання щодо речових доказів вирішується у порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 373, 374, 375, 376, 381, 382 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358 КК України, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання за:

- за ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чортиристо) гривень;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти (50) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у вигляді штрафу 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чортиристо) гривень.

Процесуальні витрати:

- на проведення судової експертизи від 19.06.2025 за № СЕ-19/107-25/7932-ДД розмірі 2674,20 гривень - стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Речові докази:

- посвідчення водія серії НОМЕР_1 , категорії «В», «С», терміном дії з 09.11.2022 по 09.11.2052 року, нібито видане ТСЦ 0541 на ім`я ОСОБА_3 , яке залишено на зберіганні при матеріалах кримінального провадження до вирішення справи по суті в суді залишити при матеріалах кримінального провадження.

- автомобіль марки Хюндай Сантафе, р.н.з. Словацької республіки НОМЕР_3 , який поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів ВП №1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області повернути ОСОБА_3 , як законному володільцю.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Виноградівський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

ГоловуючийОСОБА_1