Номер провадження:1-в/521/530/25
УХВАЛА

20 червня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Саксаганського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку стосовно засудженої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Як убачається з подання органу пробації, вирок Малиновського районного суду м. Одеси від 08.09.2022 року, який набрав законної сили 08.11.2022 року, надійшов на виконання до Саксаганського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» Дніпропетровській області 23.03.2023 року.

Відповідно до частини першої статті 26 КВК України, засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строї після набрання вироком законної сили і повідомити про це уповноваженні орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документ; про сплату штрафу.

У день отримання вироку на виконання, а саме 23.03.2023 року, засудженій було направлено повідомлення про необхідність сплати штраф.

У зв`язку з тим, що у встановлений законом строк Саксаганський районний відділ не отримав від ОСОБА_5 документ про сплату штрафу, 03.04.2022 року до Малиновського районного суду м. Одеси було скеровано подання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 09.05.2023 року вищезазначене подання було задоволено та засудженій розстрочено виплату несплаченої суми штрафу у розмірі 17 000 гривень на 10 (десять) місяців - щомісячними платежами по 1700 гривень 00 копійок.

Відповідно до частини другої статті 26 КВК України, у разі призначення штрафу з розстрочкою виплати певними частинам засуджений зобов`язаний сплачувати штраф у розмірі та строки, встановлені вироком суду. Про сплату відповідної частини штрафу засуджений повідомляє уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату відповідної частини штрафу.

23.08.2023 року провідним інспектором Саксаганського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_6 направлено виклик ОСОБА_5 на 01.09.2023 року для з`ясування факту сплати штрафу чи розстроченої частини штрафу, за вказаною у вироці суду адресою, а саме: б-р Вечірній, буд. 4, м. Кривий Ріг. Громадянка ОСОБА_5 до уповноваженого органу з питань пробації не з`явилась та не повідомила про сплату штрафу.

Відповідно до ч. 4 ст. 26 КВК України, у разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд за поданням уповноваженого органу з питань пробації розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

05.09.2023 року Саксаганським районним відділом пробації до Малиновського районного суду м. Одеси стосовно ОСОБА_5 було направлено подання про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Під час виходу за адресою, зазначеною у вироку суду, як місце проживання ОСОБА_5 встановлено, що будинок АДРЕСА_1 , є багатоквартирним і встановити в якій саме квартирі проживає ОСОБА_5 не вдалось. У зв`язку з чим 03.11.2023 року було скеровано запит до Малиновського районного суду м. Одеси з приводу надання інформації щодо уточнення місця проживання ОСОБА_5 , а також при наявності надати номер чи номери телефонів для можливості здійснення телефонного дзвінку засудженій.

11.01.2024 року до Саксаганського відділу пробації за вх. №142 надійшло повідомлення з вищезазначеного суду та копія відібраного у ОСОБА_5 працівниками відділення поліції №2 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області пояснення. У даному поясненні засуджена зазначає, що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , та вказує номер телефону - НОМЕР_1 .

11.01.2024 та 12.01.2024 здійснювались телефонні дзвінки з номеру заступника начальника Саксаганського районного відділу пробації на номер НОМЕР_1 ОСОБА_5 для встановлення інформації щодо місця її проживання та факту сплати вищезазначеного штрафу, однак на дзвінки остання не відповідала після чого виклики переадресовувались на автовідповідач. Засудженій на автовідповідач неодноразово надсилались голосові повідомлення, але зворотного зв`язку від неї не було.

15.01.2024 року заступником начальника Саксаганського районного відділу пробації було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_2 , для встановлення місця проживання засудженої ОСОБА_5 та факту сплати нею вищевказаного штрафу. На момент здійснення перевірки двері квартири ніхто не відчинив, однак вдалось поспілкуватись із сусідом з 24 квартири. У ході бесіди сусід повідомив, що ОСОБА_5 він не знає, а в квартирі під №23 проживала раніше старенька бабуся, однак остання померла більше року, тому в даній квартирі ніхто не мешкає.

Малиновським районним судом м. Одеси призначались судові засідання та оголошувався привід засудженої, однак останню не було доставлено до суду.

Встановити інформацію про сплату засудженою штрафу у розмірі 17000 гривень не виявилось можливим.

29.03.2024 року було скеровано запит до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України з метою встановлення факту перетину засудженою ОСОБА_5 державного кордону.

З повідомлення Прикордонної служби України стало відомо, що 14.09.2022 року громадянка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перетнула державний кордон у напрямку виїзду, пункт пропуску - Шегині.

Станом на 30.08.2024 року засуджена ОСОБА_5 кордон України, у напрямку в`їзду - не перетинала.

Оскільки, засуджена ОСОБА_5 тривалий час не сплачувала штраф, до відділення поліції №4 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області 02.09.2024 за вих. №21/28/6569-24 на підставі ч. 1 ст. 389 КК України було направлено подання щодо притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності.

03.12.2024 до Саксаганського районного відділу філії Центру пробації у Дніпропетровській області з відділення поліції №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення про те, що у період з 02.09.2024 по 20.11.2024 сектором дізнання відділення поліції №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області Про відмову в порушенні кримінального провадження відносно ОСОБА_5 було проінформовано керівника Центральної окружної прокуратури.

Після винесеного останнього вироку (08.09.2022 року) засуджена до кримінальної відповідальності не притягувалась (повідомлення сектору інформаційно-аналітичної підтримки Криворізького управління національної поліції від 30.10.2024 за вхідним від 20.11.2024).

Відповідно до відомостей з Державної податкової служби за II квартал 2022 року ОСОБА_5 отримувала соціальні виплати з відповідних бюджетів, у подальшому доходи в Державному реєстрі відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80, ч. 4 ст. 80 КК України «звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку», особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 80 КК України «Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину».

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе - цt виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджена своєю поведінкою не перешкоджала процедурі його виконання.

За таких обставин застосувати статті 80 КК передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання.

Згідно зі ст. 152 Кримінально-виконавчого Кодексу України «Підстави звільнення від відбування покарання», однією з підстав звільнення від відбуття покарання для органів виконання покарань є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

Судова практика судів загальної юрисдикції України з питання звільнення від відбування покарання за закінченням строків давності виконання обвинувального вироку є усталеною та судові рішення виносились на користь засуджених, як за ініціативою органів пробації так і за поданням прокуратури та ініціативою самого суду.

Так, Верховний Суд України на засіданні Судової палати у кримінальних справах 24 грудня 2015 року, розглядаючи справу №5-324 кс 15 висловився про те, що правило відмови у звільненні засудженої особи від відбування покарання у виді штрафу у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку не може пов`язуватися із самим фактом несплати засудженим протягом місячного строку суми штрафу. З огляду на це лише несплата засудженим суми штрафу в певний строк сама по собі не свідчить про ухилення його від відбування цього покарання.

При розгляді цієї справи Верховний Суд України зазначив, що ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом. Особливість цього факту полягає у тому, що питання про його встановлення може бути вирішено лише одним суб`єктом - судом. Адже відповідно до частини першої статті 389 КК України ухилення від відбування покарання у виді штрафу є злочином. Такі юридичні факти встановлюються виключно за чітко регламентованою законодавством процедурою. Зокрема, відповідно до частини першої статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Тому до набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання, питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду вирішувати неправомірно (Постанова ВС України від 24 грудня 2015 року №5-324 кс 15).

Станом на 04.12.2024 року Саксаганський районний відділ з питань пробації не отримував від засудженої документу про сплату штрафу, сума несплаченого штрафу становить 17 000 гривень.

Вищевикладене свідчить, що для звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку на підставі частини 1 ст. 80, ч. 4 ст. 80 КК України, правові перешкоди для такого звільнення відсутні.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків вирішуються інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно з частиною 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

На підставі вищевикладеного, орган пробації просить звільнити засуджену ОСОБА_5 від відбування покарання у вигляді штрафу, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Малиновським районним судом м. Одеси від 08.09.2022 року, який набрав законної сили 08.11.2022 року.

Засуджена ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового розгляду, до судового засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила.

Представник органу пробації, будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання, не з`явився, у матеріалах справи міститься заява про розгляд подання за його відсутності.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Прокурор у судовому засіданні вважала, що подання органу пробації підлягає задоволенню.

Вивчивши подання разом із доданими до нього матеріалами, вислухавши думку прокурора, суд вважає за необхідне вказане подання задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Частина 1 ст. 539 КПК України закріплює, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Кримінальне законодавство встановлює правило, згідно з яким звільненню від відбування покарання підлягають особи, відносно яких строки давності виконання обвинувального вироку закінчилися. Під давністю виконання обвинувального вироку розуміється сплив встановлених у законі строків з дня набрання чинності обвинувальним вироком, що виключає виконання призначеного судом покарання. Нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку передбачено ст. 80 КК України.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Положення ст. 80 КК України визначають, перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються. Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Таким чином, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину.

Судом встановлено, що вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 08.09.2022 року ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 тисяч гривень.

З повідомлення Прикордонної служби України стало відомо, що 14.09.2022 року громадянка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перетнула державний кордон у напрямку виїзду, пункт пропуску - Шегині. Станом на 30.08.2024 року засуджена ОСОБА_5 кордон України, у напрямку в`їзду - не перетинала.

Після винесеного останнього вироку (08.09.2022 року) засуджена до кримінальної відповідальності не притягувалась (повідомлення сектору інформаційно-аналітичної підтримки Криворізького управління національної поліції від 30.10.2024 за вхідним від 20.11.2024).

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі №5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки в матеріалах подання відсутні дані про ухилення засудженої ОСОБА_5 від відбування покарання, та про вчинення нею нового кримінального правопорушення до закінчення строку давності, то підстави вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався, відсутні.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання. Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів: 1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку; 2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання; 3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Малиновського районного суду м. Одеси від 08.09.2022 року, факт ухилення ОСОБА_5 від відбування покарання не встановлений, суд вважає, що подання начальника Саксаганського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, слід задовольнити.

Керуючись ст. 152 КВК України, ст. 80 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Подання начальника Саксаганського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку стосовно засудженої ОСОБА_5 , задовольнити.

ОСОБА_5 , засуджену вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 08.09.2022 року, - звільнити від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може буде оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_7