1Справа № 335/4787/25 1-кс/335/2643/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі клопотання слідчого відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту, слідчого управління Головного управління Національної поліції в Запорізької області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000085 від 09 травня 2025 року, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000085 від 09 травня 2025 року, досудове розслідування у якому здійснюється СУ ГУНП в Запорізькій області.

В обґрунтування клопотання зазначено, що з лютого 2014 року до цього часу триває міжнародний збройний конфлікт, викликаний збройною агресією РФ проти України та окупацією частини території України. У ході вказаного міжнародного збройного конфлікту, 24 лютого 2022 року президент РФ оголосив початок так званої спеціальної військової операції, що полягала у здійсненні повномасштабного вторгнення Збройних Сил РФ, інших збройних формувань РФ та підконтрольних їм угруповань іррегулярних збройних формувань на територію України.

Факт повномасштабного збройного вторгнення на територію України не приховувався владою РФ, а також встановлений рішеннями міжнародних організацій, зокрема резолюцією Генеральної Асамблеї ООН ES-11/1 від 02.03.2022 «Про агресію проти України», п. п. 1, 3 Висновку 300 (2022) Парламентської Асамблеї Ради Європи «Наслідки агресії РФ проти України», п. п. 17, 18 наказу Міжнародного Суду ООН від 16.03.2022 за клопотанням про вжиття тимчасових заходів у справі «Звинувачення в геноциді відповідно до Конвенції про запобігання злочину геноциду та покарання за нього (Україна проти РФ та ін.)».

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин РФ ОСОБА_6 , будучи командиром 3 взводу 4 роти ІНФОРМАЦІЯ_2 (в/ч НОМЕР_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою конспірації та уникнення відповідальності використовує позивний « ОСОБА_7 », у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 15.11.2022, разом з іншими військовослужбовцями 4 роти зазначеного батальйону в/ч НОМЕР_1 , до складу якої входило три взводи, загальною кількістю не менше 45 осіб, зокрема з командиром 4 роти НОМЕР_2 мотострілецького батальйону в/ч НОМЕР_1 , який має військове звання капітан, з метою конспірації й уникнення відповідальності використовує позивний « ОСОБА_8 » ОСОБА_9 та командиром відділення 4 роти НОМЕР_2 мотострілецького батальйону в/ч НОМЕР_1 , котрий з метою конспірації та уникнення відповідальності використовує позивний « ОСОБА_10 » ОСОБА_11 , прибув на територію Василівського району Запорізької області з метою виконання поставлених вищим командуванням бойових завдань, зокрема пов`язаних зі стримуванням дій Сил оборони України, направлених на звільнення тимчасово окупованих територій Запорізької області.

Отримавши від вищого військового командування наказ про здійснення оборони тимчасово окупованої території Василівського району Запорізької області, ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та інші командири підрозділів розмістили ввірений особовий склад та військову техніку на позиціях від с. Верхня Криниця Василівського району Запорізької області до кафе «Транзит», що розташовувалось праворуч від траси Е-105, на земельній ділянці за адресою: Запорізька область, Василівський район, Верхньокриничанська сільська рада, 334 км автошляху Харків-Сімферополь. Також біля кафе «Транзит», за координатами 47.493147, 35.329847 організовано так званий блокпост, на якому позмінно перебували військовослужбовці зазначеної роти, до обов`язків яких входила в тому числі перевірка усіх транспортних засобів та окремих цивільних осіб, що прямували через вказану дорогу у напрямку м. Запоріжжя чи у напрямку м. Василівка Запорізької області. Крім того, однією з бойових задач роти було зведення фортифікаційних інженерних споруд по лінії розташування роти, з метою стримування дій Сил оборони України зі звільнення тимчасово окупованої частини Запорізької області.

Далі у ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , а також іншими невстановленими на теперішній час військовослужбовцями з особового складу в/ч НОМЕР_1 та іншими особами, виник злочинний умисел, направлений на незаконне позбавлення волі цивільного населення, із числа раніше незаконно переміщених з тимчасово окупованої території Запорізької області, нелюдського поводження відносно цивільного населення та вигнання цивільного населення для примусових робіт, пов`язаних зі зведенням фортифікаційних інженерних споруд, розмінування територій та виконання інших примусових робіт щодо обслуговування військовослужбовців зазначеної роти, зокрема приготування для них їжі, прибирання будинків, які вони раніше зайняли на тимчасово окупованій території Василівського району Запорізької області.

14.07.2022 так званим «головою військово-цивільної адміністрації Запорізької області» ОСОБА_12 видано указ №145-у «Про заходи відповідальності за вчинення окремих правопорушень, які посягають на громадський порядок та громадську безпеку». Далі невстановлені на теперішній час особи, з числа представників збройних формувань РФ обирали окремих цивільних осіб, з числа незаконно позбавлених волі представниками окупаційної влади, та перевозили зазначених цивільних осіб до одного з блокпостів, який розташовувався неподалік м. Василівка Запорізької області, за координатами 47.465490, 35.307472, на відстані приблизно 3,5 км від розташування військовослужбовців 4 роти НОМЕР_2 мотострілкового батальйону в/ч НОМЕР_1 .

Перебуваючи на зазначеному блокпості, невстановлені особи, вдягнені у військову форму РФ, озброєні вогнепальною зброєю зачитували указ ОСОБА_12 цивільним особам та повідомляли останніх про те, що вони «видворені» з окупованої території. Зазначені дії фіксувались на відео, яке в подальшому транслювалось у російських засобах масової інформації.

Далі вказані цивільні особи вимушено пересувались пішки у напрямку м. Запоріжжя Запорізької області, не маючи можливості повернутись до свого місця проживання, повідомити близьких осіб про своє місцезнаходження або звернутись до будь-кого за медичною чи іншою допомогою.

Будучи обізнаним про факт незаконного переміщення, а також маючи можливість здійснювати контроль за пересуванням усіх осіб, що рухались в напрямку м. Запоріжжя Запорізької області, оскільки оминути блокпост біля кафе «Транзит» неможливо, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та іншими невстановленими особами, користуючись безпорадним станом потерпілих, а також тим, що про їх місцезнаходження нікому невідомо, з метою примусу їх до виконання робіт, пов`язаних зі зведенням фортифікаційних інженерних споруд, розмінуванням територій та використання їх праці у власних інтересах, вирішив незаконно позбавити їх волі.

Розробивши загальний злочинний план, ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та інші невстановлені особи з числа військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 , розподілили між собою ролі виконавців злочину, а саме, ОСОБА_9 приймав рішення щодо незаконного позбавлення волі кожної окремої цивільної особи, про переміщення таких осіб між місцями незаконного утримання на території розташування роти та здійснював загальний злочинний контроль за діями підлеглих військовослужбовців; ОСОБА_6 здійснював контроль за потерпілими, під час вигнання потерпілих для примусових робіт в тому числі в частині визначення місця проведення таких робіт, під час перебування їх в місцях утримання; ОСОБА_11 здійснював збройний контроль за потерпілими під час вигнання потерпілих для примусових робіт, під час перебування їх в місцях утримання.

В обов`язки інших військовослужбовців входило виявлення цивільних осіб, яких незаконно переміщено, їх незаконне позбавлення волі, супроводження таких осіб до ОСОБА_9 та по території розташування роти, подальший контроль за такими особами, в тому числі під час вигнання потерпілих для примусових робіт, під час перебування їх в місцях утримання, забезпечення їжею, водою тощо. Крім того, загальними діями ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та інших військовослужбовців були систематичний психологічний вплив на цивільних осіб, яким погрожуючи вогнепальною зброєю, неодноразово повідомлялось про те, що будь-який їх супротив наказам військовослужбовців буде покараний негайним розстрілом, тілесними покараннями. Також з метою створення безпорадного та пригніченого психічного стану потерпілих, для запобігання будь-яким спробам втечі або контакту з родичами чи правоохоронними органами, цивільним особам повідомлялось про те, що їх ніколи не звільнять та про те, що не дивлячись на свої політичні погляди, потерпілі зобов`язані зводити фортифікаційні споруди для захисту окупованих території від наступу Сил оборони України, які нібито мають на меті знищення цих цивільних осіб за перехід на бік ворога, чим спричиняли потерпілим сильних психічних страждань.

Так, у денний час доби 15.11.2022, захищена цивільна особа ОСОБА_13 , після оголошення йому невстановленими особами на території м. Василівка Запорізької області указу «Про заходи відповідальності за вчинення окремих правопорушень, які посягають на громадський порядок та громадську безпеку» №145-у від 14.07.2022, виданого так званим «головою військово-цивільної адміністрації Запорізької області» ОСОБА_12 , спільно з іншим чоловіком та жінкою, пішки рухалися по автомобільній дорозі Е-105 у напрямку м. Запоріжжя.

Через деякий час, ОСОБА_13 та 2 інших цивільних осіб, зупинили невстановлені особи, з числа військовослужбовців 4 роти НОМЕР_2 мотострілкового батальйону (в/ч НОМЕР_1 ), вдягнені у військовий одяг російського зразка та погрожуючи застосуванням вогнепальної зброї супроводили їх до ОСОБА_9 .

При цьому, ОСОБА_9 , діючи на виконання заздалегідь розробленого злочинного плану, за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , а також іншими невстановленими військовослужбовцями в/ч НОМЕР_1 , у денний час доби 15.11.2022, перебуваючи у місці тимчасової дислокації 4 роти НОМЕР_2 мотострілкового батальйону в/ч НОМЕР_1 , поблизу кафе «Транзит», що розташовувалось праворуч від траси Е-105, на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи, що ввірений йому склад військовослужбовців затримав трьох цивільних осіб, діючи умисно, усвідомлюючи фактичні обставини, що свідчать про наявність збройного конфлікту, діючи в умовах такого конфлікту і в безпосередньому зв`язку з ним, в порушення законів і звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, без повідомлення об`єктивних причин та пред`явлення обвинувачень, за відсутності необхідності вжиття заходів стосовно зазначених осіб через причини збереження безпеки окупаційної держави, інтернування чи застосування запобіжних заходів в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством, під час законного кримінального переслідування державою на окупованій нею території, розуміючи, що ОСОБА_13 та двоє інших цивільних осіб перебувають під контролем військовослужбовців, повідомив про те, що жінка може слідувати до м. Запоріжжя, рухаючись по замінованому полю, а ОСОБА_13 та інший цивільний чоловік залишаються у розпорядженні військовослужбовців з метою зведення фортифікаційних інженерних споруд для захисту окупованих територій від наступу Сил оборони України, тим самим, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_14 та ОСОБА_11 , а також іншими військовослужбовцями в/ч НОМЕР_1 , незаконно позбавив волі 2 захищених цивільних осіб, яких незаконно утримував до 14.03.2023 у різних приміщеннях на території Василівського району Запорізької області.

Того ж дня, у денний час ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_14 та ОСОБА_11 , а також іншими військовослужбовцями в/ч НОМЕР_1 , усвідомлюючи фактичні обставини, що свідчать про наявність збройного конфлікту, діючи в умовах такого конфлікту і в безпосередньому зв`язку з ним, в порушення законів і звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, здійснив вигнання ОСОБА_13 та ще не менше 1 захищеної цивільної особи для примусових робіт поблизу автомобільної дороги Е-105, біля населеного пункту с. Лугове Василівського району Запорізької області, а саме до виконання тяжких і виснажливих робіт пов`язаних зі зведенням фортифікаційних інженерних споруд, що використовувались військовими формуваннями РФ для укріплення оборони у збройному конфлікті проти Сил оборони України, що є серйозним посяганням на людську гідність і завдало серйозних психічних страждань.

У той же день, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, невстановлені особи з числа військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , усвідомлюючи фактичні обставини, що свідчать про наявність збройного конфлікту, діючи в умовах такого конфлікту і в безпосередньому зв`язку з ним, в порушення законів і звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, з метою подавлення волі потерпілого та створення у нього уявлення про повне перебування його під контролем військовослужбовців, не менше 10 разів ставили ОСОБА_13 на коліна та з демонстрацією вогнепальної зброї повідомляли про те, що буде здійснено розстріл потерпілого та ще однієї цивільної особи.

Після чого, того ж дня, у вечірній час доби, ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_14 , ОСОБА_11 та іншими невстановленими особами з числа військовослужбовців ввіреного йому особового складу в/ч НОМЕР_1 , усвідомлюючи фактичні обставини, що свідчать про наявність збройного конфлікту, діючи в умовах такого конфлікту і в безпосередньому зв`язку з ним, в порушення законів і звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, ОСОБА_13 та ще не менше 1 захищеної цивільної особи помістили до підвального приміщення кафе «Транзит», що розташовувалось праворуч від траси Е-105, на земельній ділянці за адресою: Запорізька область, Василівський район, Верхньокриничанська сільська рада, 334 км автошляху Харків-Сімферополь, що супроводжувалось нелюдським поводженням, а саме утриманням в неналежних умовах, в приміщенні з відсутністю спальних місць, вентиляції й доступу до чистого повітря, без надання їжі в достатній кількості, за відсутності інших належних санітарних умов та надання необхідної медичної допомоги. У вказаному приміщенні ОСОБА_13 утримувався протягом тривалого часу, а потім його перемістили до будинку у с. Верхня Криниця Василівського району Запорізької області, який знаходився за координатами 47.491688, 35.281529.

Утримання ОСОБА_13 та ще не менше однієї захищеної цивільної особи у будинку у с. Верхня Криниця Василівського району Запорізької області супроводжувалось нелюдським поводженням, а саме триманням в неналежних умовах, в приміщенні з відсутністю спальних місць в достатній кількості, при низькій температурі, без надання їжі в достатній кількості, за відсутності інших належних санітарних умов та надання необхідної медичної допомоги.

При цьому, ОСОБА_6 діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_14 , ОСОБА_11 та іншими невстановленими особами з числа військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 , в період часу з 15.11.2022 до 14.03.2023, щодня, здійснював вигнання ОСОБА_13 та інших цивільних осіб, яких вони незаконно утримували, для примусових робіт на території Василівського району Запорізької області, а саме до виконання тяжких і виснажливих робіт, пов`язаних зі зведенням фортифікаційних інженерних споруд, що використовувались військовими формуваннями РФ для укріплення оборони у збройному конфлікті проти Сил оборони України та розмінування територій. При цьому, з метою приховання своїх протиправних дій, цивільних осіб змушували перевдягатись у військову форму РФ. З метою запобігання спробам втечі або контакту потерпілих з іншими цивільними особами, за ними систематично здійснювався контроль військовослужбовцями в/ч НОМЕР_1 , в тому числі із демонстрацією вогнепальної зброї.

Продовжуючи свої злочинні дії охоплені єдиним умислом, ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_14 , ОСОБА_11 та іншими невстановленими особами з числа військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 , перебуваючи на території тимчасової дислокації зазначеної роти поблизу с. Верхня Криниця та с. Лугове Василівського району Запорізької області, діючи умисно, усвідомлюючи фактичні обставини, що свідчать про наявність збройного конфлікту, діючи в умовах такого конфлікту і в безпосередньому зв`язку з ним, в порушення законів і звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, без повідомлення об`єктивних причин та пред`явлення обвинувачень, за відсутності необхідності вжиття заходів стосовно зазначених осіб через причини збереження безпеки окупаційної держави, інтернування чи застосування запобіжних заходів в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством, під час законного кримінального переслідування державою на окупованій нею території, незаконно позбавили волі ще не менше 16 захищених цивільних осіб, зокрема 28.11.2022 ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , 05.01.2023 ОСОБА_17 , 18.01.2023 ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , а також інших цивільних осіб.

Після чого, ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_14 , ОСОБА_11 та іншими невстановленими особами з числа військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 , усвідомлюючи фактичні обставини, що свідчать про наявність збройного конфлікту, діючи в умовах такого конфлікту і в безпосередньому зв`язку з ним, в порушення законів і звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, поміщали зазначених захищених цивільних осіб до підвального приміщення кафе «Транзит», що розташовувалось праворуч від траси Е-105, на земельній ділянці за адресою: Запорізька область, Василівський район, Верхньокриничанська сільська рада, 334 км автошляху Харків-Сімферополь, що супроводжувалось нелюдським поводженням, а саме триманням в неналежних умовах, в приміщенні з відсутністю спальних місць, вентиляції й доступу до чистого повітря, без надання їжі в достатній кількості, за відсутності інших належних санітарних умов та надання необхідної медичної допомоги, а в подальшому до будинку у с. Верхня Криниця Василівського району Запорізької області, за координатами 47.491688, 35.281529, що також супроводжувалось нелюдським поводженням, а саме триманням в неналежних умовах, в приміщенні з відсутністю спальних місць в достатній кількості, без надання їжі в достатній кількості, за відсутності інших належних санітарних умов та надання необхідної медичної допомоги.

В подальшому, приблизно у грудні 2022 року, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_14 , ОСОБА_11 та іншими невстановленими особами з числа військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 , перемістив захищених цивільних осіб до іншого будинку у садовому товаристві с. Верхня Криниця Василівського району Запорізької області, за координатами 47.501514, 35.286040, що супроводжувалось нелюдським поводженням, а саме триманням в неналежних умовах, в приміщенні з відсутністю спальних місць в достатній кількості, без надання їжі в достатній кількості, за відсутності інших належних санітарних умов та надання необхідної медичної допомоги.

Крім того, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_14 , ОСОБА_11 та іншими невстановленими особами з числа військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 , щодня, з моменту незаконного позбавлення волі ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_17 та ще не менше 12 захищених цивільних осіб, здійснював вигнання зазначених цивільних осіб для примусових робіт на території Василівського району Запорізької області, а саме до виконання тяжких і виснажливих робіт пов`язаних зі зведенням фортифікаційних інженерних споруд, що використовувались військовими формуваннями РФ для укріплення оборони у збройному конфлікті проти Сил оборони України, розмінування територій без жодного спеціального спорядження, а також робіт з обслуговування військовослужбовців, зокрема, приготування для них їжі, прибирання будинків, ремонту автомобілів тощо.

Таким чином, в період часу з 15.11.2022 до 14.03.2023, ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та іншими невстановленими особами з числа військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 , незаконно позбавив волі не менше 18 захищених цивільних осіб.

Крім того, ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та іншими невстановленими особами з числа військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 утримував у 3 різних приміщеннях на території Василівського району Запорізької області не менше 18 захищених цивільних осіб, що супроводжувалось нелюдським поводженням, а саме триманням в неналежних умовах, в приміщенні з відсутністю спальних місць в достатній кількості, без надання їжі в достатній кількості, без забезпечення одягом та засобами гігієни, за відсутності інших належних санітарних умов та надання необхідної медичної допомоги, супроводжуючи свої дії систематичним психологічним впливом, направленим на подолання опору потерпілих та пригнічення їх волі, а саме в період часу з 15.11.2022 до 14.03.2023 утримував захищену цивільну особу ОСОБА_13 ; з 28.11.2022 до 14.03.2023 захищених цивільних осіб ОСОБА_15 та ОСОБА_16 ; з 05.01.2023 до 10.02.2023 захищену цивільну особу ОСОБА_17 , з 18.01.2023 до 14.03.2023 захищених цивільних осіб ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , та ще не менше 12 захищених цивільних осіб.

Відповідно до вищевикладеного, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб спільно з ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та іншими невстановленими особами, в порушення приписів ст. ст. 27, 31, 32, 40, 51, 78 Женевської Конвенції (IV) про захист цивільного населення під час війни від 12 серпня 1949 року, вчинив протиправні дії, які полягали у незаконному позбавленні волі, нелюдському поводженні та вигнанні цивільного населення для примусових робіт відносно 18 захищених цивільних осіб.

24.06.2025 відносно ОСОБА_6 складено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

27.06.2025 повідомлення про підозру ОСОБА_6 у встановленому законом порядку, на підставі ч. 1 ст. 278 КПК України, та повістки про виклик останнього на 03.07.2025, 04.07.2025 та 05.07.2025 опубліковані на веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

28.06.2025 повідомлення про підозру ОСОБА_6 у встановленому законом порядку, на підставі ч. 1 ст. 278 КПК України, та повістки про виклик останнього на 03.07.2025, 04.07.2025 та 05.07.2025 опубліковані на веб-сайті газети Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр».

Однак, підозрюваний ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленим про необхідність явки до слідчого, 03.07.2025, 04.07.2025 та 05.07.2025 до органу досудового розслідування не з`явився, про причини своєї неявки слідчому не повідомив, що зафіксовано у відповідних рапортах слідчого.

Відповідно до рапорту оперуповноваженого СКП Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області від 09.07.2025 встановлено, що ОСОБА_6 на теперішній час перебуває на тимчасово окупованій території Василівського району Запорізької області.

Ухвалою слідчого судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 29.07.2025, справа №335/4787/25 1-кс/335/2535/2025, надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Посилаючись на тяжкість кримінальних правопорушень, інкримінованих ОСОБА_6 , який перебуває на тимчасово окупованій території України, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України, а саме: переховування від органу досудового розслідування та суду; спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному проваджені; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, зазначаючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, слідчий звернувся до слідчого суді із клопотанням, у якому просить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Прокурор у судовому засіданні клопотання слідчого підтримала з підстав, викладених у клопотанні, та наполягала на його задоволенні.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні пояснив, що не мав можливості узгодити позицію з підозрюваним, вирішення клопотання залишив на розсуд суду.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та докази, подані у його обґрунтування, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП України в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000085 від 09 травня 2025 року, у якому 24.06.2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

Повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень та повістки про його виклик слідчим були опубліковані на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та веб-сайті газети Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр».

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України, одним із видів запобіжних заходів у кримінальному провадженні є тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Наданими слідчому суді матеріалами підтверджено обставини, які свідчать, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України.

Постановою слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області від 07.07.2025 року підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у розшук, міжнародний розшук.

При вирішенні даного клопотання, слідчий суддя бере до уваги обставини, визначені ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК України для обрання запобіжного заходу, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст. 177 КПК України.

Стороною обвинувачення у клопотанні та доданих матеріалах доведено обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує дані про особу ОСОБА_6 , тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється, а також обставини та наслідки їх вчинення, ступінь участі підозрюваного у вчиненні злочинів, згідно повідомлення про підозру, та на підставі досліджених матеріалів, приходить до висновку про підтвердження у повному обсязі ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України, про які зазначено у клопотанні.

Стороною захисту наявності встановлених в ході розгляду клопотання вищезазначених ризиків не спростовано.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, у справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Наявність у підозрюваного місця проживання, не виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не засвідчують відсутність наміру переховування від слідства та суду.

Як зазначає Європейський Суд з прав людини, у кожному випадку суд своїм рішенням повинен забезпечувати не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У рішенні «Чеботарь проти Молдови» 13.11.2007 Європейський суд з прав людини зазначив, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства, про що зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини в справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993.

Фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який кореспондуються з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, та у справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Беручи до уваги надані слідчому судді докази того, що підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органу досудового розслідування та перебуває на тимчасово окупованій території України, у зв`язку з чим оголошений у міжнародний розшук, з урахуванням обставин визначених ст. 178 КПК України, достатності доказів щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх обставин, які свідчать про недостатність обрання більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного.

Крім того, ч. 6 ст. 176 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442-1 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Воєнний стан на території України, введений Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, який наразі продовжений і триває.

У зв`язку із зазначеним, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою, про обрання якого просить слідчий, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного ОСОБА_6 слідчим суддею не встановлено.

На підставі ч. 4 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного ОСОБА_6 слідчим суддею не встановлюється.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 192 - 194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задовольнити.

Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000085 від 09 травня 2025 року.

Відповідно до ч. 6 статті 193 КПК України, після затримання підозрюваного не пізніш, як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення, подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1