Справа № 464/4679/25
пр.№ 1-кс/464/915/25
У Х В А Л А

07 липня 2025 року м.Львів

Слідчий суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Львова скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи ВП №2 Львівського районного управління поліції №2 ГУ НП у Львівській області, що полягає у не розгляді клопотання, -

в с т а н о в и в :

На адресу суду 04.07.2025 надійшла скарга ОСОБА_3 , у якій просить зобов`язати уповноважену особу ВП №2 Львівського районного управління поліції №2 ГУ НП у Львівській області невідкладно розглянути його клопотання № 08 від 05 листопада 2024 року.

Оглянувши матеріали скарги, встановлено наступне.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування врегульовано главою 26 КПК України. Статтями 303, 304 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, право на оскарження та строк подання скарги.

Відповідно до ч.6 ст.9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 КПК України.

Так, серед засад, яким за своїм змістом та формою має відповідати будь-яке кримінальне провадження, є верховенство права, доступ до правосуддя та забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності (пункти 1, 14, 17 ч.1 ст.7 КПК).

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. За відсутності вагомих й непереборних обставин повторний розгляд та винесення у справі нового рішення судом, коли щодо тих самих вимог тієї ж особи суд уже висловлював власну позицію, буде суперечити принципу юридичної визначеності.

Як вбачається із змісту ухвали Сихівського районного суду м.Львова від 19 червня 2025 року, яку ОСОБА_3 долучено до поданої скарги, в задоволенні його скарги на бездіяльність уповноваженої особи ВП №2 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області, що полягала у нерозгляді клопотання від 05 листопада 2024 року за № 08, відмовлено.

Таким чином, обставинам, наведеним у скарзі, з якою заявник звертався до слідчого судді, надано оцінку у вказаній вище ухвалі від 19 червня 2025 року, а жодних обставин, які б надавали слідчому судді можливість відступити від застосування принципу юридичної визначеності у повторній аналогічній за змістом скарзі не наведено. Право на оскарження можливої бездіяльності вже реалізоване заявником в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно ч.2 ст.214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до частин 1, 6 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Слідча (розшукова) дія, що здійснюється за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проводиться за участю особи, яка її ініціювала, та (або) її захисника чи представника, крім випадків, коли через специфіку слідчої (розшукової) дії це неможливо або така особа письмово відмовилася від участі в ній.

Таким чином, під час досудового розслідування зі скаргою на бездіяльність органу досудового розслідування, яка полягає в нерозгляді (несвоєчасному розгляді) клопотання про вчинення слідчих чи інших процесуальних дій може звернутись особа, яка має право на звернення до слідчого, прокурора з таким клопотанням, а саме: сторона захисту, потерпілий (його представник, законний представник), представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, або інші особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування (її представника).

Однак, в матеріалах скарги відсутні докази, які б вказували на те, що ОСОБА_3 має право на оскарження бездіяльності органу досудового розслідування згідно з положеннями ст. 303 КПК України.

Враховуючи зазначене, а також те, що подана скарга фактично відтворює зміст скарги, яка вже була предметом розгляду слідчим суддею відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства з постановленням ухвали, що набрала законної сили, подання аналогічної за змістом скарги необхідно розцінювати як зловживання процесуальними правами, а також ОСОБА_3 не надано доказів звернення із клопотанням № 08 від 05.11.2024 до суб`єкта оскарження, нимне підтверджено повноважень на подання такої скарги та те, що він є потерпілим у будь-якому кримінальному провадженні, у зв`язку з чим скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

Керуючись статтями 214, 303-307, 369-372, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи відділу поліції №2 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області повернути заявнику.

Копію ухвали про повернення скарги невідкладно надіслати особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити заявнику, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня

її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1