05.06.2025 Справа №469/1644/24
1-кп/469/222/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2025 року селище Березанка

Березанський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_3 (в режимі відео конференції),

обвинувачений - ОСОБА_4 (в режимі відео конференції),

захисник - ОСОБА_5 (в режимі відео конференції),

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002581 від 25.10.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Нововоронцовка Нововоронцовського району Херсонської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 09.08.2019 Центральним районним судом м.Миколаїв Миколаївської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

- 11.06.2021 року Нововоронцовським районним судом Херсонської області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців;

- 19.07.2021 року Святошинським районним судом м. Києва за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці;

- 18.11.2021 року Казанківським районним судом Миколаївської області у відповідності до вимог ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, визначених вироком Святошинського районного суду м. Києва від 19.07.2021 року та вироком Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 11.06.2021 року, призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 7 місяців, звільненого від відбування покарання умовно-достроково для проходження військової служби на підставі ст. 81-1 КК України, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за контрактом на посаді стрільця помічника гранатометника першого стрілецького спеціалізованого відділення другого стрілецького спеціалізованого взводу другої стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) НОМЕР_1 окремої механізованої бригади (військова частина НОМЕР_2 ), у військовому званні «солдат», -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

в с т а н о в и в:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_2 в посаді стрільця помічника гранатометника першого стрілецького спеціалізованого відділення другого стрілецького спеціалізованого взводу другої стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) НОМЕР_1 окремої механізованої бригади (військова частина НОМЕР_2 ), близько 04 год. 00 хв. 21.07.2024 року діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 9, 11, 16, 127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п. 1, 3 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а також обов`язків покладених на нього ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, без дозволу командування військової частини, самовільно залишив військову частину НОМЕР_2 , яка тимчасово дислокується в АДРЕСА_3 та незаконно перебував поза її межами, проводячи час на власний розсуд, переховуючись від служби, приховуючи свою належність до збройних сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам як про військовослужбовця, який самовільно залишив військову частину, до 15 год 00 хв. 23.10.2024 р.

Вказані дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.5 ст.407 КК України, як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Кримінальне правопорушення є закінченим, вчиненим з прямим умислом.

Зазначені обставини підтверджуються наступними доказами.

Так, допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному визнав повністю, підтвердив вчинення ним зазначеного кримінального правопорушення при викладених вище обставинах та підтвердив суду, що він 21.07.2024 року самовільно залишив військову частину НОМЕР_2 , яка тимчасово дислокується в АДРЕСА_3 та переховувався від військової служби до 23.10.2024 р., коли його було виявлено працівниками Військової служби правопорядку. Пояснив суду, що вказане правопорушення він вчинив тому, що його та інших військовослужбовців у військовій частині без підготовки відправляли в зону бойових дій. У зв`язку з цим, він хотів перевестися в іншу частину, але командир йому не дозволяв.

Всі обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення обвинувачений визнав. У скоєному щиро розкаюється.

Крім того, обставини вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України підтверджуються письмовими доказами, наданими суду стороною обвинувачення.

Так, за даним Витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні №0002581 від 25.10.2024 року ОСОБА_4 в ніч з 20 на 21 червня 2024 року військової частини НОМЕР_2 (154 смбр.) самовільно залишив тимчасове розташування підрозділу АДРЕСА_3 (а.п.235).

Відповідно до Наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 20.07.2024 року №83-РС ОСОБА_4 призначено на посаду стрільця помічника гранатометника першого стрілецького спеціалізованого відділення другого спеціалізованого взводу другої стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону (Шквал) військової частини НОМЕР_2 (Т.1, а.п.237).

Згідно Наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 20.07.2024 року №202 ОСОБА_4 , старшого стрільця-оператора другого стрілецького спеціалізованого взводу першої стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону (Шквал) військової частини НОМЕР_2 , призначеного Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 20.07.2024 року №83-РС ОСОБА_4 на посаду стрільця помічника гранатометника першого стрілецького спеціалізованого відділення другого спеціалізованого взводу другої стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону (Шквал) військової частини НОМЕР_2 , вважати, що справи та посаду прийняв і з 20 липня 2024 року виконує обов`язки за посадою (Т.1, а.с.236).

За даними витягу із Наказу командира НОМЕР_1 окремої механізованої бригади (по особовому складу) від 02 серпня 2024 року №93-РС солдата ОСОБА_4 , стрільця-помічника гранатометника першого стрілецького спеціалізованого відділення другого спеціалізованого взводу другої стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціально батальйону (Шквал) НОМЕР_1 окремої механізованої бригади звільнено з займаних посад і зараховано у розпорядження командира НОМЕР_1 окремої механізованої бригади (Т.1, а.п.238).

Дослідження інших доказів судом за згодою учасників судового провадження визнано недоцільним, оскільки обвинувачений всі обставини інкримінованого йому злочину визнав повністю.

Таким чином, проаналізувавши показання обвинуваченого, які узгоджуються з обставинами, зазначеними в обвинувальному акті, проаналізувавши надані суду докази, які суд вважає належними і допустимими, і такими, що підтверджують обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні відповідно до п.1, 2, 4 ч.1 ст.91 КПК України, суд дійшов висновку, що вину ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, доведено у судовому засіданні стороною обвинувачення.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ч.1 ст.66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого та сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ч.1 ст.67 КК України, є рецидив злочинів.

Призначаючи обвинуваченому покарання, необхідне і достатнє для його виправлення і попередження нових злочинів, суд у відповідності з положеннями ст.65 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, яке є умисним та за ступенем тяжкості відповідно до ст.12 КК Українивідноситься до категорії тяжких злочинів, та особу обвинуваченого, який фактично повністю визнав свою винуватість у вчиненому та бажає за можливості продовжувати військову службу, є раніше судимим (Т.1, а.п.245-247), інвалідності не має, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (Т.2, а.п.3-4), тяжких захворювань не має (Т.1, а.п.244), вчинив нове кримінальне правопорушення після умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст.81-1 КК України для проходження військової служби за контрактом, з порушенням умов такого звільнення, визначених Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 22 травня 2024 року (Т.1, а.п.248-249) та перебуваючи під адміністративним наглядом, встановленим вказаною ухвалою, його посередню характеристику командування за місцем проходження військової служби (Т.1, а.п.242).

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи відповідно до положень п.1 ч.2 ст.65 КК України ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання, зважаючи на відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, йому має бути призначене покарання, передбачене санкцією ч.5 ст.407 КК України у виді позбавлення волі, яке є безальтернативним, у мінімальних межах вказаної санкції кримінального закону, що буде необхідним й достатнім заходом примусу.

З врахуванням того, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби під час дії воєнного стану, порушивши при цьому умови ухвали суду про умовно-дострокове звільнення його від призначеного судом покарання у виді позбавлення волі на підставі ст.81-1 КК України, для проходження військової служби за контрактом, суд вважає, що норми ч.1 ст.71 КК України підлягають застосуванню шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Процесуальні витрати, речові докази у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлено.

Відповідно до положень ч.5, п.7 ч.9 ст.100 КПК України документи, надані суду, зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Підстав для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не встановлено, а тому, з врахуванням виду призначеного покарання, обвинуваченого слід тримати під вартою.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження щодо обвинуваченого в ході досудового розслідування не застосовувалися, і підстави для їх обрання судом відсутні.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.368-371, 373-374, 376, КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуте покарання за Вироком Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 11.06.2021 у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі та Вироком Святошинського районного суду м.Києва від 19.07.2021 року у виді позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці, яке на підставі Ухвали Казанківського районного суду Миколаївської області від 18.11.2021 року остаточно визначено у виді позбавлення волі строком на 4 роки 7 місяців, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання обчислювати з дати затримання ОСОБА_4 23 жовтня 2024 року, на підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з 23 жовтня 2024 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін до вступу вироку у законну силу, але не більше ніж на 60 діб.

Відповідно до положень ч.5, п.7 ч.9 ст.100 КПК України документи, зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Березанський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, отримати в суді копію вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя