Справа № 331/441/25
Провадження № 1-кп/331/443/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року м. Запоріжжя

Олександрівський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжя клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001111 від 11.11.2024 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Микільське Оріхівського району Запорізької області, українця, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, який на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштованого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який перебуває на посаді курсанта навчального взводу навчальної роти 2 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки, у військовому званні «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-08.04.2019 Бердянським міським судом Запорізької області за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 357 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді арешту строком на 6 місяців;

-18.10.2019 Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнився 10.12.2021 по відбуттю строку покарання;

-03.03.2023 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

-04.06.2024 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років обмеження волі,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, який має середню-спеціальну освіту, не одруженого, на утриманні має малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_3 , офіційно не працевлаштованого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 , який перебуває на посаді розвідника-гранатометника 1 розвідувальної групи спеціального призначення 5 роти спеціального призначення 2 загону спеціального призначення, у військовому званні «солдат», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Олександрівського районного суду міста Запоріжжя перебувають матеріали кримінального провадження № 0001111 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.11.2024 року відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 4 ст. 186 КК України.

У судовому засіданні прокурор подав письмове клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 строком на 60 діб, адже закінчити розгляд кримінального провадження до його закінчення неможливо. В обґрунтування клопотання посилається на те, що відповідно до положення п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків в цьому кримінальному провадженні та перешкоджати проведенню судового слідства іншим чином. Також вказав, що ризики, встановлені в ході досудового слідства та судового розгляду не минули, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, через що є обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачений для уникнення покарання, яке йому може загрожувати, вдасться до переховування від суду. Стан здоров`я обвинуваченого дозволяє його перебування в місцях попереднього ув`язнення. На час розгляду клопотання судове слідство триває, обвинувачений у кримінальному провадженні не допитаний. Зауважив, що будь-який інший запобіжний захід не зможе гарантувати належної поведінки обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_5 проти задоволення клопотання прокурора заперечував. Вказав, що кримінальне правопорушення не вчиняв. Також заявив, що має матір похилого віку, за якою повинен доглядати, адже вона має проблеми зі здоров`ям. Більш того, потерпіла не заперечувала щодо зміни запобіжного заходу на домашній арешт.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_7 , заперечував проти клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Позицію обґрунтував тим, що ризики, на які посилається прокурор зменшились, адже письмові докази по справі судом досліджені, свідки допитані, потерпіла просила суворо не карати обвинувачених, не заперечувала проти зміни запобіжного заходу. Обвинувачений має соціальні зв`язки, у нього на утриманні є малолітня дитина, він має місце проживання та реєстрації, визнається особою, яка не має судимостей.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що до Жовтневого районного суду надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. Вказаний злочин віднесений згідно норми ст. 12 КК України до тяжких злочинів, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років позбавлення волі.

У підготовчому судовому засіданні обвинуваченому ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» строком на 60 діб, який в подальшому продовжувався за обґрунтованим клопотанням прокурора.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно до положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Стаття 194 КПК України передбачає, що під час розгляду клопотання суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам, у тому числі: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується фактом направлення обвинувального акту до суду, що може свідчити про те, що сторона обвинувачення зібрала достатньо доказів для того, щоб доводити винуватість особи перед безстороннім судом.

Так, суд враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність осіб на утриманні.

Ризик переховування суд вважає середнім. Ризик переховування стороною обвинувачення підтверджений лише тяжкістю інкримінованого злочину, що враховується судом.

Ризик перешкоджання кримінальному провадженню суд оцінює як невисокий, обвинувачений в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, має соціальні зв`язки, потерпіла не заперечувала проти зміни запобіжного заходу про що вказувала у минулих судових засіданнях.

Однак, розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, суд приходить до висновку, що прокурором не доведено недостатність застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з огляду на ступінь та характер ризиків, встановлених під час розгляду судом клопотання про продовження запобіжного заходу. Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 є не судимою особою.

Водночас, суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, та зобов`язати його повідомити письмово прокурора та суд про засоби зв`язку (номер телефону); з`являтися до прокурора, суду за першим викликом у встановлений час; повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання, зміну засобів зв`язку; утриматися від спілкування зі свідками та потерпілою у кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись 178, 179,194, 217, 314-316 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, шляхом заборони залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , строком до 03 вересня 2025 року включно.

Покласти додатково на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такі обов`язки:

-повідомити письмово суд про засоби зв`язку (номер телефону);

-з`являтися до прокурора, суду за першим викликом у встановлений час;

-повідомляти прокурора та суд протягом 24 годин про зміну свого місця проживання, зміну засобів зв`язку;

-утриматися від спілкування зі свідками та потерпілою у кримінальному провадженні

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , положення ч. 5 ст. 181 КПК України, у відповідності до якої працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

У разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,.

Звільнити обвинуваченого з-під варти в залі суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошений 07 липня 2025 року о 08 год. 10 хв.

Суддя: ОСОБА_1