Справа № 383/1091/25
Номер провадження 1-кс/383/172/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 року слідчий суддя Бобринецького районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області клопотання слідчого слідчого відділення Відділення поліції №3 (м.Бобринець) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обіймаючого посаду робітника підсобного інженерного відділення інженерного взводу інженерної роти, військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України у військовому званні солдат, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, з середньою освітою, раніше не судимого,

у об`єднаному кримінальному провадженні №0000962 від 04.02.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.5 ст.407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділення Відділення поліції №3 (м.Бобринець) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у об`єднаному кримінальному провадженні №0000962 від 04.02.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.5 ст.407 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_5 строком на 60 днів, якому 26.08.2025 року повідомлено про підозру у придбанні та зберіганні вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України за наступних обставин.

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, проходячи військову службу на посаді робітника підсобного інженерного відділення інженерного взводу інженерної роти, діючи умисно, всупереч інтересам служби, реалізовуючи протиправні наміри, у період з 28.08.2024 року по 02.09.2024 року, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи під час бойового чергування на визначених позиціях в районі відповідальності військової частини НОМЕР_1 на території Миколаївської області, точного місця досудовим розслідуванням не встановлено, діючи умисно, знайшов та в подальшому привласнив, тим самим незаконно придбав, боєприпаси споряджені бездимним порохом.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_5 , у період часу з 28.08.2024 року по 02.09.2024 року, перебуваючи під час бойового чергування на визначених позиціях в районі відповідальності військової частини НОМЕР_1 на території Миколаївської області, більш точного часу та місця досудовим розслідуванням не встановлено, помістив раніше віднайдені ним: боєприпаси споряджені бездимним порохом, до особистих речей, та в подальшому перевіз до свого місця проживання за адресою АДРЕСА_1 . В подальшому ОСОБА_5 за допомогою ручного інструменту провів демонтаж боєприпасів, та вилучив з них сипучу речовину загальною масою 140,4 грама, яка являється вибуховою речовиною метальної дії бездимним порохом, яка придатна до вибухового перетворення, та помістив її до полімерної банки зеленого кольору із кришкою коричневого кольору, тим самим почав незаконно зберігати її без передбаченого законом дозволу до 10 год. 36 хв. 07.07.2025 року, до моменту вилучення.

07.07.2025 року в період часу з 07 год. 09 хв. по 10 год. 36 хв. було проведено обшук в домоволодінні розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого, було виявлено та вилучено: полімерну банку зеленого кольору із кришкою коричневого кольору, в якій міститься вибухова речовина метальної дії бездимний порох, яка придатна до вибухового перетворення.

Крім цього, ОСОБА_5 02.09.2024 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, проходячи військову службу на посаді робітника підсобного інженерного відділення інженерного взводу інженерної роти, спланував здійснити втечу з вказаної військової частини. У вищезазначений час, ОСОБА_5 , знаходячись на території військової частини, особовий склад якої перебуває на казарменому положенні, з дислокацією в АДРЕСА_2 , реалізовуючи свій злочинний умисел, з метою ухилення від військової служби, без відповідних дозволів командирів, начальників та без поважних причин, самовільно залишив територію вказаної військової частини. Після втечі із розташування військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , понад три доби проводив час на власний розсуд не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

В обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоюслідчий посилався на обґрунтованість пред`явленої підозри, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконний вплив на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушеннячи продовжувати кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, та неможливість їх запобіганню, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Захисник заперечив проти задоволення клопотання, вказуючи, що відносно підозрюваного можливо обрати більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобового домашнього арешту чи домашнього арешту в певний період доби. Крім цього, вказав на характеризуючі дані обвинуваченого, який має постійне місце проживання, одружений та має на утриманні малолітніх дітей, тобто має місці соціальні зв`язки.

Підозрюваний заперечив проти задоволення клопотання слідчого, підтримав заперечення захисника.

Ознайомившись з клопотанням та доказами, якими воно обгрунтовується, заслухавши думку учасників справи, приходжу до наступного висновку.

Із матеріалів клопотання вбачається, що слідчим відділенням Відділення поліції №3 (м.Бобринець) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування об`єднаного кримінального провадження №0000962 від 04.02.2025 року відносно ОСОБА_5 , якому 26.08.2025 року повідомлено про підозру у придбанні та зберіганні вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та у самовільному залишенні військової частини військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

26.08.2025 року о 18 год. 00 хв. ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, в порядку ст.ст. 208, 615 КПК України.

Термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: витягами з Єдиного реєстру досудових розслідувань; протоколом обшуку; протоколом огляду предмету; висновком експерта; протоколами допиту свідків; протоколом проведення слідчого експерименту; матеріалами службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини, а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

З об`єктивних причин на початку цього досудового розслідування, неможливо і передчасно дати остаточну оцінку: належності, допустимості достатності доказів та правильності кваліфікуючих ознак злочину. Ці обставини остаточно з`ясовує суд на стадії судового розгляду. При вирішенні заявлених у клопотанні вимог, достатньо встановити обґрунтованість пред`явленої підозри, що виконав слідчий.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу (ч.1 ст.183 КПК України).

Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад п`ять років.

Слідчий суддя взяв до уваги обставини пред`явленої підозри, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, який раніше на судимий, одружений, має на утримані двох малолітніх дітей, за місцем проживання та проходження служби характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Злочини по яким ОСОБА_5 пред`явлено повідомлення про підозру є тяжкими, закінченими, умисними.

Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним у вчиненні злочину за ч.1 ст.263 КК України, - позбавлення волі на строк від трьох до семи років, та за ч.5 ст.407 КК України, - позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

З огляду на обставини кримінального провадження та тяжкість інкримінованих підозрюваному правопорушень, на даний час існує ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Оцінюючи обґрунтованість ризику незаконного впливу на свідків слідчий суддя враховує обставини інкримінованих кримінальних правопорушень, а саме те що ОСОБА_5 є військовослужбовцем, певний час перебував разом із іншими військовослужбовцями в одному місці, об`єднаний із останніми єдиним побутом, а тому має можливість вплинути на інших учасників кримінального провадження з використанням дружніх зв`язків, показання яких можуть зашкодити проведенню об`єктивного та неупередженого досудового розслідування даного кримінального провадження.

Наведені обставини свідчать про можливість незаконного впливу на свідків шляхом застосування до останніх методів прохання, залякування, методів фізичного та морального впливу.

Також, при встановленні наявності ризику впливу на свідків слідчий суддя виходить із передбаченої кримінальним процесуальним законом процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК), оскільки жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Так, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

За таких обставин, слідчий суддя погоджується з тим, що доведеним є ризик незаконного впливу підозрюваним на свідків в даному кримінальному провадженні.

Також, ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а саме продовжити ухилення від служби без поважних причин в умовах воєнного стану.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав вважати, що з огляду на обставини кримінального провадження, даних про особу підозрюваного та тяжкість інкримінованих підозрюваному правопорушень, на даний час існують ризики того, що підозрюваний усвідомлюючи тяжкість кримінальних правопорушень та розуміючи міру покарання, яка може бути до нього застосована, у разі ухвалення обвинувального вироку може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Отже, під час розгляду клопотання, слідчий суддя встановив наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Доводи захисника про те, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, одружений та має на утриманні малолітніх дітей, не спростовують висновок слідчого судді щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно характеристики Кетрисанівської сільської ради від жителів села надходили скарги до старостату про порушення громадського спокою в нічний час, що спростовує доводи сторони захисту про достатність застосування до ОСОБА_5 цілодобового домашнього арешту чи домашнього арешту в певний період доби.

Окрім того, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що ч.8 ст.176 КПК України, яка є імперативною нормою закону передбачено, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Таким чином, необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, повністю збігається із правовою позицією Європейського суду з прав людини, зокрема викладених у наступних рішеннях, зокрема «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року, у якому суд приходить до переконання, що враховуючи: характер кримінального правопорушення, його тяжкість, обізнаність підозрюваного про коло свідків у справі є всі підстави для висновку, що в даному випадку суспільний інтерес превелює над презумпцією невинуватості і виправдовує такий спосіб втручання в особисту свободу особи, як застосування тримання під вартою; «Москаленко проти України» від 20 травня 2010 у якому, Суд вважає, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою; «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України» де зазначено, що на етапі розгляду питання щодо взяття заявника під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність звинувачень, пред`явлених заявникові, та ризик його втечі.

Враховуючи обставини провадження, слідчий суддя вважає, що у провадженні наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню з обранням відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 18 год. 00 хв. 26.08.2025 року.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 року «2102-ІХ» в Україні введено воєнний стан, який діє на час розгляду клопотання.

Відповідно до абз.3 ч.4 ст.183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого, зокрема статтею 407 КК України, проте це є правом, а не обов`язком слідчого судді.

Беручи до уваги характеризуючи дані підозрюваного, його майновий та сімейний стан слідчий суддя дійшов висновку, що при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою необхідно визначити заставу п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який буде достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваного, та зумовлений ступенем довіри, до нього при якому перспектива втрати внесеної застави, буде стримуючим фактором, щоб в особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь яким чином перешкоджати встановленню істини по кримінальному провадженню.

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою, або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись ст.ст. 131-132, 176-178, 183, 193-197, 309, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділення Відділення поліції №3 (м.Бобринець) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання його під вартою строком на шістдесят днів.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 обчислювати з 18 год. 00 хв. 26.08.2025 року.

Застосований запобіжний захід - тримання під вартою ОСОБА_5 припиняє свою дію о 18 год. 00 хв. 25.10.2025 року.

Визначити ОСОБА_5 п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в якості застави, що в грошовому еквіваленті становить 151400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста гривень нуль копійок), яка ним або заставодавцем може бути внесена на депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26241445, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0002505, призначення платежу: «застава за ОСОБА_5 по клопотанню № 383/1091/25, провадження №1-кс/383/172/25, Бобринецький районний суд Кіровоградської області, із зазначенням анкетних даних особи, яка вносить заставу». У разі внесення заставодавцем визначеної в ухвалі суми застави, зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 - прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із свідками.

Попередити підозрюваного ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього зобов`язань внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.

Слідчий суддя ОСОБА_1