Номер справи 703/4846/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року м. Сміла

Слідчий суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаської області, клопотання слідчого СВ ВП №2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на нерухоме майно подане в межах досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розвідувань 27.07.2025 під №0000483 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115 КК України,

у с т а н о в и в :

Слідчий СВ відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на нерухоме майно.

Клопотання обґрунтовує тим, що 27 липня 2025 року близько 14 год. 00 хв. невстановлена особа, в період воєнного стану, проникла до приміщення будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де із застосуванням насильства скоїла напад на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заволодівши його майном, в результаті чого останнього було доставлено до лікарні з тілесними ушкодженнями де він помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

27 липня 2025 року за вказаним фактом внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000483 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до вчинених кримінальних правопорушень можуть бути причетні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Крім цього, ВП №1 Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000329 від 27 липня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України за фактом вбивства ОСОБА_8 , що мало місце у с. Турія Новоукраїнського району Кіровоградської області в скоєнні якого підозрюються ОСОБА_9 та ОСОБА_7 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за потерпілою ОСОБА_8 зареєстровано право власності на земельні ділянки, що розташовані в адміністративних межах с. Пастирське Черкаського району Черкаської області, квартиру в м. Сміла Черкаського району Черкаської області та будинок в с. Білозір`я Черкаського району Черкаської області.

Слідчий стверджує, що на даний час у кримінальному провадженні виникла необхідність у накладенні арешту на нерухоме майно ОСОБА_8 з метою встановлення всіх мотивів, якими керувалися ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , зокрема, чи мали вони намір заволодіти вказаним нерухомим майном.

У судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився. Слідча ОСОБА_10 надала суду заяву в якій розгляд справи просила проводити без її участі, на задоволенні клопотання наполягала.

Відповідно до ч.1 ст.107 КПК України заяви щодо застосування технічних засобів фіксування не надходило, тому фіксація процесуальної дії за допомогою технічних засобів фіксування не проводилася.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до витягу з ЄРДР кримінальне провадження відкрите за фабулою, зазначеною слідчим у клопотанні.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 28 липня 2025 року, ОСОБА_8 є власником земельної ділянки площею 2.2487 га розташованої в адміністративних межах с. Пастирське Черкаського району Черкаської області, кадастровий номер :02:001:0126; земельної ділянки площею 2.2484 га розташованої в адміністративних межах с. Пастирське Черкаського району Черкаської області, кадастровий номер :02:001:0127; земельної ділянки площею 0.0919 га, кадастровий номер :03:002:0297; квартири АДРЕСА_2 та житлового будинку АДРЕСА_3 .

Постановою слідчої СВ ВП №2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_11 від 28 липня 2025 року вказане нерухоме майно визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000483.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пунктом 7 ч.2 ст.131 КПК України передбачено такий вид заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Частиною першою статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч.2 ст.170 КПК України).

Так, орган досудового розслідування просить накласти арешт на ряд об`єктів нерухомого майна, а саме на: земельну ділянку площею 2.2487 га розташованої в адміністративних межах с. Пастирське Черкаського району Черкаської області, кадастровий номер :02:001:0126; земельну ділянку площею 2.2484 га розташованої в адміністративних межах с. Пастирське Черкаського району Черкаської області, кадастровий номер :02:001:0127; земельну ділянку площею 0.0919 га, кадастровий номер :03:002:0297; квартиру АДРЕСА_2 та житлового будинку АДРЕСА_3 належні ОСОБА_8 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що незастосування цього заходу перешкоджатиме встановленню мотивів, якими керувалися ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , зокрема, чи мали вони намір заволодіти нерухомим майном ОСОБА_5 та ОСОБА_8 .

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 100 КПК України, на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя, суд накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому КПК України порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі на кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках, чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна, накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); можливість спеціальної конфіскації (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 КПК України); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя зазначає, що у клопотанні слідчого не наведено об`єктивних та правових підстав відповідності вказаного нерухомого майна критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, зокрема не зазначено, що вказане нерухоме майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі є предметом, який був об`єктом кримінально-протиправних дій, грошима, цінностями чи іншими речами, набутими кримінально протиправним шляхом, або отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На переконання слідчого судді, органом досудового розслідування не дотримано вимог закону щодо врахування загальних засад вжиття заходів забезпечення кримінального провадження.

Так, слідчим у клопотанні не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням, а також яким чином незастосування цього заходу забезпечення кримінального провадження може вплинути на обмеження можливостей органу досудового розслідування.

Будь-яких інших, законних підстав визначених кримінальним процесуальним законом для арешту майна, слідчим у поданому клопотанні не надано.

Отже, з`ясувавши всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевіривши розумність та співрозмірність обмеження права власності та право користування з потребами кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання про арешт майна, оскільки надані матеріали не доводять обґрунтованості підстави та мети накладення арешту на майно, а тому відповідно до ч.1 ст.173 КПК України на нього не може бути накладено арешт

Керуючись ст. 170-173,309,372 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на нерухоме майно подане в межах досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розвідувань 27.07.2025 під №0000483 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.3 ст.115, ч.2 п.6 ст.115 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1