ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/13847/25

Провадження № 11-сс/820/364/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваної ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000099, за апеляційною скаргою захисника підозрюваної ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 липня 2025 року, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 липня 2025 року клопотання слідчого, погоджене з прокурором, задоволено частково.

Строк тримання під вартою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, українки, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , з незакінченою вищою освітою, не працюючої, раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111 КК України, продовжено по 29.08.2025 включно.

Зобов`язано начальника філії державної установи «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» забезпечити належне лікування підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в умовах слідчого ізолятора відповідно до її скарг на захворювання дихальних шляхів (астму та хронічний бронхіт) та герпесну інфекцію.

Постановлено, що ухвала діє по 29.08.2025 включно.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111 КК України а саме у тому, що вона у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше грудня 2024 року, з метою вчинення злочину вступила в злочину змову з ОСОБА_8 , за допомогою мобільного додатку «Telegram» з обліковим записом під назвою « ОСОБА_9 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), зареєстрованим на абонентський номер SIM-картки оператора електронних комунікацій НОМЕР_1 , встановлений у належному їй мобільному телефоні «іPhone 12 РroМax», ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , та з допомогою ОСОБА_8 зконтактувала із невстановленим на даний час представником іноземної організації - спеціальної служби держави-агресора російської федерації, який користується програмним забезпеченням «Telegram» з анонімізованим акаунтом під назвою « ОСОБА_10 », який залучив останню до виконання завдань пов`язаних із фото/відеозйомкою об`єктів та локацій в різних регіонах України.

Надалі ОСОБА_7 , розуміючи, що невстановлена особа на ім`я « ОСОБА_10 » є представником іноземної організації, який бере участь у збройній агресії проти України, здійснює збір інформації у сфері оборони України з метою її подальшого використання на шкоду обороноздатності, державній та економічній безпеці України, надала останньому добровільну згоду на надання допомоги в проведенні підривної діяльності проти України у вигляді збору та передачі представнику іноземної організації, якого знала як « ОСОБА_10 », відомостей у сфері оброни за грошову винагороду та з власної ініціативи.

В подальшому, ОСОБА_7 для виконання завдань, пов`язаних із фото/відеозйомкою об`єктів та локацій в різних регіонах України, м. Запоріжжя та прилеглих областях, залучила до протиправної діяльності ОСОБА_11 , який, будучи достовірно обізнаним про те, що ОСОБА_7 співпрацює з невстановленою особою на ім`я « ОСОБА_10 », що є представником іноземної організації та який бере участь у збройній агресії проти України, здійснює збір інформації у сфері оборони України з метою її подальшого використання на шкоду обороноздатності, державній та економічній безпеці України, надав добровільну згоду на надання допомоги в проведенні підривної діяльності проти України у вигляді збору та передачі представнику іноземної організації, якого знав як « ОСОБА_10 », відомостей у сфері оброни за грошову винагороду та з власної ініціативи.

Так, ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою групою осіб, реалізуючи свій протиправний умисел, розуміючи протиправність своїх дій, маючи на меті збір інформації в сфері оборони України та її передачу представнику іноземної організації, якого знали як « ОСОБА_10 », 01.02.2025 на транспортному засобі марки «FordFiesta» д.н.з. НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_7 , здійснили виїзд до м. Кривий Ріг, де за вказівкою представника іноземної організації, здійснювали в період з 10 години до 20 години відео фіксацію об?єкта критичної інфраструктури (електропідстанція) шляхом зупинки власного автомобіля із ввімкнутим відеореєстратором. Фіксація відбувалась на відеореєстратор, який ОСОБА_7 придбала за завданням « ОСОБА_10 » за надіслані їй на криптогаманець кошти, та розмістила на лобове скло в салоні власного транспортного засобу.

Отриману інформацію ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , у тому числі використовуючи належний ОСОБА_11 мобільний телефон марки «RedmeNote 9 Pro», ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 , з карткою мобільного оператора НОМЕР_7 , передали за допомогою обумовлених способів зв`язку представнику іноземної держави для подальшого її використання останнім при плануванні та проведенні підривної діяльності проти України.

Після цього, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб, реалізуючи свій протиправний умисел, розуміючи протиправність своїх дій, маючи на меті збір інформації в сфері оборони України та її передачу представнику іноземної організації, якого знали як « ОСОБА_10 », 06.02.2025 на транспортному засобі марки «FordFiesta» д.н.з. НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_7 , вирушили до м. Миколаїв, де перебували по 08.02.2025. Під час перебування в м. Миколаїв ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , за вказівкою представника іноземної організації, здійснили фото/відео фіксацію центру гуманітарної допомоги і промислового об`єкту, який здійснює діяльність, пов`язану з забезпеченням обороноздатності держави Україна - ТОВ «Український радіаторний завод «Кронід». Фіксація відбувалась на відеореєстратор, який ОСОБА_7 придбала за завданням « ОСОБА_10 » за надіслані їй на криптогаманець кошти, та розмістила на лобове скло в салоні власного транспортного засобу.

Отриману інформацію ОСОБА_8 та ОСОБА_7 передали за допомогою обумовлених способів зв`язку представнику іноземної держави для подальшого її використання останнім при плануванні та проведенні підривної діяльності проти України.

В подальшому, маючи стійкий умисел на продовження своєї злочинної діяльності, 25.04.2025 ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою групою осіб, розуміючи протиправність своїх дій, маючи на меті збір інформації в сфері оборони України та її передачу представнику іноземної організації, якого знали як « ОСОБА_10 », на транспортному засобі марки «FordFiesta» д.н.з. НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_7 , здійснили виїзд до м. Дніпро, де за вказівкою представника іноземної організації, в період з 06 години до 12 години здійснювали відеофіксацію готелю «Дніпро» (за вказаною адресою перебуває підрозділ ЗСУ). Фіксація відбувалась на відеореєстратор, який ОСОБА_7 придбала за завданням « ОСОБА_10 » за надіслані їй на криптогаманець кошти, та розмістила на лобове скло в салоні власного транспортного засобу.

Отриману інформацію ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , у тому числі використовуючи належний ОСОБА_11 мобільний телефон марки «RedmeNote 9 Pro», ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 , з карткою мобільного оператора НОМЕР_7 , передали за допомогою обумовлених способів зв`язку представнику іноземної держави для подальшого її використання останнім при плануванні та проведенні підривної діяльності проти України.

В подальшому, маючи стійкий умисел на продовження своєї злочинної діяльності, 03.05.2025 ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою групою осіб, розуміючи протиправність своїх дій, маючи на меті збір інформації в сфері оборони України та її передачу представнику іноземної організації, якого знали як « ОСОБА_10 », перебуваючи у м. Запоріжжя, використовуючи транспортний засіб марки «FordFiesta» д.н.з. НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_7 , залишили авто з увімкненим відеореєстратором навпроти входу до готелю «Хортиця Палац» (місце проживання великої кількості військовослужбовців та державних службовців Запорізької області), де за вказівкою представника іноземної організації, в період з 18 години до 20 години здійснювали відеофіксацію вказаного готелю. Фіксація відбувалась на відеореєстратор, який ОСОБА_7 придбала за завданням « ОСОБА_10 » за надіслані їй на криптогаманець кошти, та розмістила на лобове скло в салоні власного транспортного засобу.

Отриману інформацію ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , у тому числі використовуючи належний ОСОБА_11 мобільний телефон марки «RedmeNote 9 Pro», ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 , з карткою мобільного оператора НОМЕР_7 , передали за допомогою обумовлених способів зв`язку представнику іноземної держави для подальшого її використання останнім при плануванні та проведенні підривної діяльності проти України.

Збір ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 вищевказаної інформації та її передача представнику іноземної організації в період воєнного стану завдало шкоди обороноздатності, державній та економічній безпеці України, оскільки може призвести до знищення чи пошкодження виробничих потужностей, готової продукції і жертв серед населення внаслідок ракетних чи дронових ударів.

17 травня 2025 року о 18 год. 45 хв. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст.ст. 208 та 615 КПК України.

18 травня 2025 року ОСОБА_7 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України,

Слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111 КК України, та наявні ризики, визначені п.п. 1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу підозрюваної на інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні та свідків.

При цьому до закінчення дії ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 19.05.2025, якою відносно підозрюваної ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 17.07.2025 включно, є неможливим завершити досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, оскільки є необхідність у виконані ряду слідчих та процесуальних дій.

В поданій апеляційній скарзі захисник підозрюваної ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 липня 2025 року та постановити нову, якою покласти на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Вказує про незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді.

Продовжуючи підозрюваній ОСОБА_12 запобіжний захів у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя не дав у повному обсязі оцінку обставинам, передбаченим ст.178 КПК України.

Заявлені прокурором та слідчим ризики є недоведеними, оскільки не підтверджуються доказами.

Слідчим суддею проігноровано та не надано оцінки доводам сторони захисту про скасування запобіжного заходу.

Необґрунтованим є висновок органу досудового розслідування щодо можливості ОСОБА_7 переховуватися від правосуддя за рахунок зв`язків з представниками російської федерації, оскільки ОСОБА_7 взагалі не знає будь-яких контактів, у тому й числі номера телефону, особи на ім`я ОСОБА_13 , номер якого є скритий та має анонімізований акант в месенджері телеграм. І ОСОБА_7 не мала жодної інформації, що вказана особа має відношення до держави-агресора, а саме рф.

Необґрунтованим є висновок органу досудового розслідування про те, що ОСОБА_13 є представником іноземної організації - спеціальної служби держави-агресора.

Ризик втечі має оцінювати у сукупності з іншими обставинами, і не може бути встановлений лише на основі суворості можливого покарання.

Органом досудового розслідування повністю проведено огляд месенджерів підозрюваної, скопійовано переписку, а відтак відсутній ризик знищення листування. Крім того, ОСОБА_7 була впевнена, що працює в детективному агентстві, і її покази повністю співпадають з показами інших підозрюваних.

Висновки слідчого щодо «стійкого умислу», «про попередню змову групи осіб», «про противоправність дій» є оціночним судженням та ґрунтуються лише на голослівних припущеннях.

Спотворити речові докази також неможливо, оскільки в рамках кримінального провадження вони були вилучені та передані до камер зберігання та на дослідження експертів.

Слідчим та прокурором не надано жодної заяви свідка чи підозрюваного про те, що ОСОБА_7 сама чи через інших осіб чинить на них тиск, а отже ризик, передбачений п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України, відсутній.

Слідчим суддею не взято до уваги, що до клопотання слідчого були додані позитивні характеристики на підозрювану, протокол допиту підозрюваної, який свідчить про те, що ОСОБА_7 співпрацює зі слідством надає покази.

ОСОБА_14 раніше до кримінальної відповідності не притягалася

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16.04.2025 р. продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год.30 хв. 09.05.2025 року строком на 90 діб, тобто до 07.08.2025 року. А тому, слідчий суддя окрім іншого, обираючи запобіжний захід, який юридично пов`язаний з такою обставиною як воєнний стан, зобов`язаний орієнтуватися на строк дії воєнного стану, тобто запобіжний захід із застосуванням ч. 6 ст. 176 КПК України не може бути більший ніж дія Указу Президента України про продовження строку дії воєнного стану та відповідного Закону про його затвердження - тобто більше строку дії воєнного стану.

Слідчим суддею не надана оцінка доказам, які надано стороною захисту щодо віку, стану здоров`я ОСОБА_7 , наявності у неї міцних соціальних зв`язків, позитивної характеристики з місця роботи та проживання.

За період утримання в СІЗО підозрювана повністю виконує Правила внутрішнього розпорядку СІЗО.

Відсутні повідомлення ОСОБА_12 про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Майнова шкода, внаслідок вчинення кримінального правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_7 відсутня.

Безпідставним є висновок слідчого судді про відсутність підстав для обрання альтернативного запобіжного заходу щодо підозрюваної.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення підозрюваної ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_6 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів судової палати вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п.4 ч.2 ст.183 КПК України).

За ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111 КК України, підтверджується: протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 22.05.2025; протоколами обшуків від 17.05.2025; протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_7 від 05.06.2025; протоколом огляду від 05.06.2025; повідомленням військової частини НОМЕР_8 від 29.05.2025; повідомленням ТОВ «Український радіаторний завод «Кронід» від 16.05.2025; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Продовжуючи відносно підозрюваної ОСОБА_7 найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слідчий суддя виходив з того, що заявлені ризики не зменшилися, оскільки: ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на п`ятнадцять років, або довічне позбавлення волі з конфіскацію майна, а тому перебуваючи на волі підозрювана ОСОБА_7 , усвідомлюючи можливе покарання за вчинення злочину може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки більшість доказів злочинної діяльності ОСОБА_7 зафіксовано в її листуваннях через мобільні додатки, до яких остання, перебуваючи на волі, матиме доступ, оскільки знає паролі доступу до своїх акаунтів, тобто може вчинити дії направлені на знищення доказів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, крім того, підозрювана уже здійснювала видалення фрагментів переписки із особою на ім`я « ОСОБА_13 »; може незаконно впливати на інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні та свідків, зважаючи на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, та що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих в поряду, передбаченому ст. 225 КПК України.

Враховуючи наведені ризики, визначені у ст.178 КПК України обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, у тому й числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, характер та виняткову суспільну небезпеку злочину у якому підозрюється ОСОБА_7 , та зважаючи на положення ч.6 ст.176 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано продовжив підозрюваній ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки лише такий найсуворіший запобіжний захід зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України та забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної.

Відповідно до положень абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя не визначав розмір застави щодо підозрюваної ОСОБА_7 .

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував усі обставини провадження, об`єктивно оцінив особистість ОСОБА_7 , тяжкість та характер кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється остання і рішення слідчого судді про необхідність продовження ізоляції підозрюваної від суспільства прийняте з дотриманням норм КПК України та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги захисника підозрюваної про те, що заявлені стороною обвинувачення ризики недоведені та не підтверджуються доказами.

Так слідчим суддею в ухвалі від 02 липня 2025 року обґрунтована підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111 КК України, викладені обставини, на підставі яких слідчий суддя дійшов до висновку про наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтована неможливість запобігання ризиків шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, враховані усі обставини, передбачені статтею 178 КПК України.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що чинний кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрювана обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, зате вимагає доказів того, що вона має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

На думку колегії суддів, є висока ймовірність того, що перебуваючи на волі підозрювана ОСОБА_7 вчинить дії, передбачені п.п.1-3 ч.1 ст.177 КПК України.

Під час розгляду клопотання прокурор довів обставини, визначені у ч.1 ст.194 КПК України у тому й числі недостатність застосування до підозрюваної ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

Відповідно до ч. 6. ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442-1 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111 КК України в умовах воєнного стану, а отже до неї може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З огляду на викладене, не заслуговують на увагу твердження апеляційної скарги про безпідставність висновку слідчого судді про відсутність підстав для обрання альтернативного запобіжного заходу щодо підозрюваної.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому небезпека перешкоджанню встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій її переслідують та міжнародними контактами.

Отже, суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику переховування при вирішенні питання про необхідність попереднього ув`язнення особи.

Вирішуючи питання про обрання щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, обґрунтованої підозри, врахував не лише суворість можливого покарання, про що в апеляційній скарзі вказує захисник підозрюваної, а й усі обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме: особу підозрюваної, її соціальні зв`язки, вік, майновий та сімейний стан, наявність місця проживання, тощо.

Так, слідчим суддею враховано, що підозрювана ОСОБА_7 має постійне місце проживання, не одружена, осіб на утриманні не має, офіційно не працевлаштована, проте працювала до затримання асистентом ерготерапевта у КНП «Запорізька обласна клінічна дитяча лікарня», раніше не судима. Також слідчий суддя врахував інформацію про стан здоров`я підозрюваної, позитивні характеристики за місцем роботи та проживання, нагородження ОСОБА_7 грамотою за активну концертну та конкурсну діяльність, отримання дипломів «золота медаль», «срібна медаль» та «бронзова медаль» по сучасному танцю.

З урахуванням викладеного, необґрунтованими є доводи апеляційної скарги захисника підозрюваної про те, що слідчий суддя, продовжуючи ОСОБА_7 строк тримання під вартою не врахував зазначених обставин.

При цьому, як правильно зазначив слідчий суддя, наявність постійного місця проживання у підозрюваної та міцні соціальні зв`язки не є достатніми обставинами для відмови у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, враховуючи стан здоров`я підозрюваної та заявлене клопотання сторони захисту щодо неналежної медичної допомоги, слідчий суддя зобов`язав начальника філії державної установи «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» забезпечити належне лікування підозрюваної ОСОБА_7 в умовах слідчого ізолятора відповідно до її скарг на захворювання дихальних шляхів (астму та хронічний бронхіт) та герпесну інфекцію.

Твердження адвоката ОСОБА_6 про те, що те, що запобіжний захід у виді тримання під вартою не може діяти більше строку дії воєнного стану, безпідставні.

Слідчим суддею строк дії ухвали про продовження строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_7 визначений відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України і такий строк не пов`язаний із (можливим) подальшим продовженням строку дії воєнного стану в України.

Ухвала слідчого судді є законною і підстав для її скасування не має.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 02 липня 2025 року про продовження строку тримання під вартою підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 111 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по 29.08.2025 включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: