Провадження по справі № 1-кс/752/7260/25
У Х В А Л А

"26" серпня 2025 р. слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , перевіривши матеріали клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у місті Києві ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000616 від 07.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ч.4 ст. 191 КК України,

встановив:

26 серпня 2025 року до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого ОСОБА_2 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000616 від 07.05.2025 про арешт майна підозрюваного ОСОБА_4 з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Ознайомившись з поданим клопотанням, слідчий суддя дійшов висновку, що воно не відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Так, відповідно до положень ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи ; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Положеннями ст. 171 КПК України визначено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Клопотання слідчого не відповідає вищезазначеним вимогам.

Так, слідча ОСОБА_2 у клопотанні просить накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Як убачається із клопотання, вказуючи на мету арешту, слідчий посилається на положення п.4 ч.2 ст. 170 КПК України, відповідно до якого арешт майна допускається з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Згідно із ч.6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 4 ч.2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Тобто, зміст вказаної норми дає підстави вважати, що під час вирішення клопотання про накладення арешту на майно підозрюваного з метою відшкодування шкоди, завданої злочином, до останнього повинен бути пред`явлений цивільний позов.

Між тим до клопотання про арешт майна слідчим не доданий цивільний позов до підозрюваного ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, що усуває законність мети застосування даного виду забезпечення кримінального провадження.

Інших підстав відповідно до положень статті 170 КПК України для накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_4 , слідчим у клопотанні не наведено.

Згідно з ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 КПК України, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Враховуючи, що клопотання подане без додержання вимог ст. 171 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про його повернення слідчому для усунення недоліків, у порядку та строки встановлені ч.3 ст.172 КПК.

З огляду на викладене, керуючись ст. 171, 172, 395 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000616 від 07.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ч.4 ст. 191 КК України - повернути старшому слідчому СУ ГУНП у місті Києві ОСОБА_2 , встановивши строк тривалістю 72 години з моменту отримання даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1