15.07.2025 Справа № 940/151/25
Провадження по справі № 1-кс/940/249/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2025 року слідчий суддя Тетіївського районного суду Київської області ОСОБА_1 , розглянувши за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , старшої слідчої СВ відділення поліції № 3 Білоцерківського РУП ГУ НП у Київській області капітана поліції ОСОБА_3 , представника скаржника малолітньої потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 скаргу на постанову про закриття кримінального провадження № 0000041 від 24.01.2025 року,-

встановив:

Представник малолітньої потерпілої ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду із скаргою, в якій просить скасувати постанову старшого слідчого СВ ВП № 3 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 від 20.06.2025 року про закриття кримінального провадження № 0000041, внесеного до ЄРДР 24.01.2025 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 301-1, ч.4 ст. 152 КК України.

В обгрунтування скарги зазначає, що вказане процесуальне рішення слідчого від 20.06.2025 року у вигляді постанови про закриття кримінального провадження є необгрунтованим, невмотивованим, незаконним та передчасним, оскільки слідчий прийняв вказане рішення про закриття кримінального провадження, не дослідивши об`єктивні обставини справи та не провівши відповідні процесуальні рішення та слідчі дії.

Зокрема посилається на те, що із тексту оскаржуваної постанови вбачається, що злочини ОСОБА_6 було вчинено на момент досягнення нею 14 років ( неповнолітня особа). Відповідно до ч.4 ст. 301-1 КК України відповідальність настає за дії, передбачені частинами другою або третьої цієї статті, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, або з отриманням доходу у великому розмірі, або примушування малолітньої особи до участі у створенні дитячої порнографії.

Не підлягає кримінальній відповідальності неповнолітня особа за виготовлення, зберігання, перевезення чи інше переміщення дитячої порнографії, якщо такі дії вчинені без мети збуту чи розповсюдження. (ч.5 ст. 303-1 КК України)

Вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що неповнолітньою ОСОБА_6 було здійснено розповсюдження відеоматеріалу, що відповідно до висновку експерта визнано дитячою порнографією, відтак вона не підлягає звільненню від кримінальної відповідальності.

Водночас вважає, що ОСОБА_6 , як особа, що вчинила кримінальне правопорушення, але не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність може бути піддана заходам виховного характеру відповідно до ст. 97,105 КК України.

Крім того, сторона потерпілого вважає, що неповнолітня ОСОБА_6 , вчинивши кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 152 КК України в силу ч.2 ст. 22 КК України, яка передбачає, що кримінальній відповідальності підлягають особи у віці від 14 до 16 років, має нести кримінальну відповідальність за вчинене нею діяння.

В судовому засіданні представник потерпілої ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 підтримав скаргу, просить її задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені у ній. Вказав, що він не погоджується із доводами слідчої, які викладені у постанові про закриття кримінального провадження, щодо відсутності в діянні ОСОБА_6 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 301-1, ч.4 ст. 152 КК України, оскільки вони грунтуються на помилковому тлумаченні слідчою норм кримінального законодавства.

Старша слідча СВ ВП № 3 Білоцерківського РУП ГУ НП у Київській області ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти скарги, посилаючись на те, що постанова про закриття кримінального провадження є законною та обґрунтованою, тому підстав для її скасування не вбачається.

Розглянувши матеріали скарги, кримінального провадження, заслухавши пояснення представника потерпілої, старшої слідчої, вважаю, що скарга обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Із матеріалів скарги вбачається, що в провадженні СВ ВП № 3 Білоцерківського районного управління поліції Національної поліції в Київській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.01.2025 року за № 0000041 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 301-1, ч.4 ст. 152 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.01.2025 року до відділення поліції № 3 Білоцерківського РУП ГУ НП у Київській області надійшла заява від ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 восени 2023 року виготовила та розповсюдила відеозапис порнографічного характеру з її малолітніми дітьми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відомості по даному факту внесено до ЄРДР за № 0000041 від 24.01.2025 року за ознаками кримінального проавопорушення, передбаченого ч.4 ст. 301-1 КК України.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що восени 2023 року, більш точної дати встановити не вдалося, неповнолітня ОСОБА_6 , перебуваючи в с. Скибинці Білоцерківського району Київської області організувала вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних з оральним проникненням в тіло малолітньої особи ОСОБА_4 з використанням геніталій малолітнього ОСОБА_8 .

Відомості по даному факту внесено до ЄРДР за № 0000042 від 24.01.2025 року за ознаками кримінального проавопорушення, передбаченого ч.4 ст. 152 КК України.

24.01.2025 року матеріали двох вищевказаних кримінальних проваджень об`єднано в одне провадження, якому присвоєно номер № 0000041.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході досудового розслідування допитано свідків, потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 за методикою «Зелена кімната», призначено та проведено експертизу, відповідно до висновку якої встановлено, що на наданому на експертизу диску для лазерних систем зчитування міститься 1 відеофайл, який відноситься до дитячої порнографії, проведено судово-психологічні експертизи відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 .

30.04.2025 року старшою слідчою СВ ВП № 3 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000041, внесеного до ЄРДР 24.01.2025 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 301-1, ч.4 ст. 152 КК України, оскільки слідство прийшло до висновку про відсутність складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 301-1, ч.4 ст. 152 КК України.

Вказану постанову ухвалою слідчого судді Тетіївського районного суду Київської області від 23.05.2025 року скасовано та продовжено досудове розслідування.

20.06.2025 року старшою слідчою СВ ВП № 3 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 повторно винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000041, внесеного до ЄРДР 24.01.2025 року у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_6 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 301-1, ч.4 ст. 152 КК України.

Прийняте рішення старша слідча обгрунтовувала тим, що оскільки ОСОБА_6 на момент вчинення кримінального правопорушення за ч.4 ст. 301-1 КК України не досягла віку (16 років), з якого настає кримінальна відповідальність за вчинення вказаного діяння та відповідно до висновку судово-психологічної експертизи діти віку ОСОБА_6 (14-15 років) не здатні розуміти соціально-правові наслідки дій, які досліджуються за провадженням, та не встановлено умислу останньої на виготовлення чи розповсюдження дитячої порнографії, а тому в діяннях ОСОБА_6 відсутній склад злочину, а саме ознака вини (прямого умислу), тому на її думку, немає підстав для застосування до останньої будь-яких заходів виховного характеру, передбачених ст. 97 КК України. Також вважає, що оскільки ОСОБА_6 на момент вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 152 КК України не здатна була розуміти соціально-правові наслідки своїх діянь, тому не підлягає кримінальній відповідальності через відсутність вини у формі прямого умислу, а тому кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскарженні такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: зокрема, рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Стаття 91 КПК України наводить обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

При проведенні досудового розслідування, після виконання вимог статті 91 КПК України, і встановлення вказаних обставин, досудове слідство визнається закінченим, якщо немає необхідності у проведенні ще будь-яких слідчих або негласних слідчих дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів, коли жодна з версій, яка виникла, не залишилась неперевіреною.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо, зокрема, встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення. Відповідно до вимог цього Закону прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

Оцінюючи на предмет законності вказану постанову, слідчий суддя враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справ та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Положеннями ст. 110 КПК України визначено, що постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася із повідомленням про кримінальне правопорушення та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі та зумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Разом з тим, старшою слідчою СВ ВП № 3 Білоцерківського РУП ГУ НП у Київській області ОСОБА_3 зазначених вимог закону в повній мірі не дотримано.

Слідчий суддя наголошує, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі «Танрікулу проти Туреччини»).

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Враховуючи наведені вимоги закону, розглянувши матеріали скарги та кримінального провадження, вважаю, що доводи представника потерпілого про неефективність, неповноту досудового розслідування заслуговують на увагу, оскільки із оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження № 0000041 від 24.01.2025 року вбачається, що ОСОБА_6 на момент вчинення кримінального правопорушення за ч.4 ст. 301-1 КК України не досягла віку (16 років), з якого настає кримінальна відповідальність за вчинення вказаного діяння, однак до неї можуть бути застосовані заходи виховного характеру в порядку ст. 97 КК України, крім того відповідно до ч.2 ст. 22 КК України неповнолітня ОСОБА_6 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 152 КК України підлягає кримінальній відповідальності, проте вказані обставини слідчою залишені поза увагою, тому на переконання слідчого судді, старша слідча ОСОБА_3 безпідставно винесла постанову про закриття кримінального провадження, не виконавши належним чином вимоги КПК України, що є суттєвим порушенням та безпосередньо впливає на законність прийнятого нею рішення про закриття кримінального провадження, а тому приходжу до висновку, що постанова прийнята передчасно, висновок слідчої про відсутність ознак складу злочину не грунтується на засадах кримінального процесуального законодавства, порушує права та законні інтереси потерпілого, а відтак підлягає скасуванню із направленням матеріалів кримінального провадження для продовження досудового розслідування.

Керуючись ст.ст.9,91,110,284, 303-307 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Скаргу представника скаржника малолітньої потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на постанову про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого СВ ВП № 3 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 від 20.06.2025 року про закриття кримінального провадження № 0000041, внесеного до ЄРДР 24.01.2025 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 301-1, ч.4 ст. 152 КК України та продовжити досудове розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_12