печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.03.2023 у справі № 757/9701/23-к у рамках кримінального провадження № 0000389,

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , відповідно до вимог якого просить скасувати арешт з квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 000) та належить на праві власності ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , накладений ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 16.03.2023 року у справі №757/9701/23-к.

В обґрунтування клопотання, зазначено, що ухвалою від 16.03.2023 року слідчої судді Печерського районного суду міста Києва у справі №757/9701/23-к, задоволено клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 та накладено арешт, заборонивши відчуження та розпорядження, заборонено будь-яким суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам здійснювати будь-які Документ сформований в системі реєстраційні дії щодо об`єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 000).

Кримінальне провадження розслідується за фактом того, що особи, начебто шахрайським шляхом, надавши за твердженням прокурора недостовірні документи приватному нотаріусу, яка в свою чергу незаконно, діючи у змові здійснила незаконні реєстраційні дії, що призвели до заволодіння правом власності на квартиру ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 громадянкою ОСОБА_4 .

Адвокат вказує, що 22.03.2019 між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим номером 434. За умовами вказаного договору позики ОСОБА_6 взяла у позику у ОСОБА_4 1 190 825,00 (один мільйон сто дев`яносто тисяч вісімсот двадцять п`ять гри. 00 коп.) гривень, що в еквіваленті на день укладання угоди становило 43 700 (сорок три тисячі сімсот) доларів США. Строк повернення позики сторонами визначений -22.09.2019.

На виконання зобов`язань за вказаним договором позики 22.03.2019 між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за реєстровим номером 435. За умовами вказаного договору іпотеки І ОСОБА_8 в забезпечення виконання своїх зобов`язань за договором позики надала в іпотеку ОСОБА_9 нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 000).

Договорами про внесення змін до вказаних договорів позики та іпотеки вносились зміни щодо суми позики та строків її повернення.

23.06.2020 р. у зв`язку із невиконанням ОСОБА_6 своїх зобов`язань за Договором позики від 22.03.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 звернуто стягнення на предмет іпотеки та зареєстровано право власності на квартиру за іпотекодержателем ОСОБА_4 , що підтверджується Витягом з ДРРПНМ.

За таких обставин ОСОБА_4 набула право власності на Майно в порядку позасудового вирішення цивільного спору.

Також , вважаємо за необхідне зазначити, що ОСОБА_6 , як заявниця у вказаному кримінальному провадженні зверталась до Голосіївського районного суду м. Києва за захистом своїх прав у справі №752/12587/23 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , про визнання про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора щодо квартири.

21.10.2024 р. Голосіївським районним судом м. Києва у справі №752/12587/23 винесено ухвалу якою залишено без розгляду позов ОСОБА_6 .

04.03.2025 р. Постановою Київського апеляційного суду залишено без змін ухвалу від 21.10.2025 р. Голосіївського районного суду м. Києва у справі №752/12587/23.

17.04.2025 р. Голосіївським районним судом м. Києва у справі №752/12587/23 винесено ухвалу, якою скасовано заходи забезпечення позову.

При цьому, арешт було накладено необґрунтовано, без достатніх правових підстав, без ретельної перевірки та встановлення всіх обставин справи, крім того, арешт порушує конституційні права ОСОБА_4 на вільне володіння своїм майном.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 та власник майна ОСОБА_4 вимоги визначені у клопотанні підтримали, просять задовольнити.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлений належним чином.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали, якими воно обґрунтовується, приходить до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що у провадженні слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції м. Києва, перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000389 від 02.03.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.03.2023 року у справі №757/9701/23-к накладено арешт на майно, квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 000) та належить на праві власності ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Окрім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II).

Разом з тим, слідчому судді не надано доказів та не доведено існування правових підстав для подальшого збереження арешту майна, оскільки ОСОБА_4 не повідомлено про підозру, також не встановлено, що вказане майно є таким, що набуте внаслідок вчинення кримінального правопорушення, доказів, що б підтверджували такі обставини також не надані, а отже необхідність у продовженні дії вказаного заходу забезпечення кримінального провадження відпала.

Крім того, накладений арешт порушує права володільця майна на розпорядження належним йому майном.

Між тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку, що підстав вважати, що існує правова підстава для подальшого арешту майна спростовується, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння ОСОБА_4 належним їй майном, у зв`язку з чим вважає за доцільне скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого обмеження прав власності.

Керуючись, ст. 41 Конституції України, ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.03.2023 у справі № 757/9701/23-к у рамках кримінального провадження № 0000389 - задовольнити.

Скасувати арешт з квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 000) та належить на праві власності ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , накладений ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 16.03.2023 року у справі №757/9701/23-к.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1