Справа № 466/7994/24
Провадження № 1-кп/466/362/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2025 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000397 від 23 липня 2024 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Верхнє Висоцьке, Турківського району Львівської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого, приватного підприємця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

встановив :

обвинувачений ОСОБА_4 22 липня 2024 приблизно о 08:30 год., перебуваючи за адресою: м. Львів, вул. Лляна, 15, у результаті словесного конфлікту, який виник на грунті особистих неприязних відносин, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, умисно наніс дерев`яною палкою удар ОСОБА_5 в область голови, правого надпліччя та лівого передпліччя, чим спричинив потерпілому синець і садно на лівій вушній раковині, підшкірні крововиливи і поверхневі садна в ділянці правого надпліччя, садна подряпини на лівому передпліччі, які згідно висновку судово-медичного експерта №548 від 23.07.2024 відносяться до легкого ступеня тяжкості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заперечив свою причетність до інкримінованого йому кримінального проступку та пояснив, що він проживає у АДРЕСА_3 . О 08:00 год., 22.07.2024 р., він вийшов на вулицю гуляти з котом. Коли він проходив біля будинку №15, на вказаній території двірник ЛКП ОСОБА_5 , прибирав прибудинкову територію. Неподалік біля вказаного будинку дружина ОСОБА_5 також перебувала на прибудинковій території, де вона доглядає за квітами. Раптово почув від ОСОБА_5 звернення його до дружини, який просив її кинути камінь у кота, щоб той не перешкоджав йому прибирати. Оскільки на цю пропозицію вона не відповідала, ОСОБА_5 сам взяв камінь та кинув його в кота. Від удару каменем кіт був наляканий, йому було травмовано ногу і він шкутильгав та почав рухатись в бік дому. Обурений поведінкою ОСОБА_5 , зробив йому зауваження, від чого між ними виник словесний конфлікт. До даного конфлікту долучилась і дружина ОСОБА_5 . В подальшому ОСОБА_5 раптово наніс йому кілька ударів дерев`яною ручкою віника по голові. Від цього дерев`яна ручка віника зламалась. Вже коли він перебував на землі, оскільки впав, ОСОБА_5 продовжував наносити йому удари по різних ділянках тіла. Свідком вказаних подій, крім дружини ОСОБА_5 , була ОСОБА_6 , що теж працює в ЛКП. Коли ОСОБА_5 припинив наносити йому удари, він пішов в бік свого будинку, забравши при цьому з місця події зламану дерев`яну ручку віника, яку на наступний день передав слідчому ВП. Біля під`їзду будинку, де він проживає, стояла його дружина, яка була свідком вказаної події. Вона йому повідомила, що пораненого кота вона віднесла додому. Коли з дружиною піднялись у квартиру, в нього з носа почала текти кров. Побачивши це, та враховуючи ті рани, які були на його тілі та голові, дружина наполягла на тому, щоб їхати в лікарню швидкої медичної допомоги, де йому надали допомогу та повідомили органи поліції про подію. На наступний день йому зателефонували з відділу поліції та запропонували з`явитись до слідчого, де в подальшому він подав заяву про вчинений щодо нього злочину.

Незважаючи на заперечення обвинуваченим своєї винуватості у скоєнні ним кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, така повністю і об`єктивно стверджується представленими стороною обвинувачення доказами.

Зокрема, показаннями допитаного в судовому засіданні в якості потерпілого ОСОБА_5 , який пояснив, що він працює двірником у ЛКП «Балатон» і зранку, 22.07.2024 здійснював прибирання території, що закріплена за даним ЛКП. Мешканці будинку №9 підгодовують бездомних котів, що призводить до антисанітарії, тому змушений ретельніше прибирати цю територію, оскільки поряд дитячий майданчик. 22.07.2024 р. там було багато котів, яких він розганяв. Проте згодом з кущів вийшов ще один кіт, який намагався справити нужду в дитячій пісочниці. Щоб перешкодити цьому, він взяв невеликий камінець та кинув в кота. В цей час ОСОБА_4 , який стояв неподалік, з нецензурною лайкою накинувся на нього та почав наносити удари. Між ними виник конфлікт, в результаті якого вони зламали віник, яким він прибирав. ОСОБА_4 схопив відламану дерев`яну ручку від цього віника, крім того в іншій руці в нього була в`язка ключів і цими предметами ОСОБА_4 наносив йому удари. Обороняючись, закривав руками голову, намагаючись вирвати з рук ОСОБА_4 палку, що залишилась від зламаного віника. В результаті вказаних дій ОСОБА_4 , в нього на голові утворилась рана, з якої текла кров. Свідками вказаної події були: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , яка також працює двірником на сусідній ділянці.

Допитана в ході судового розгляду справи в якості свідка ОСОБА_8 повідомила, що працює двірником в ЛКП «Балатон-409» та прибирає в будинках та на прибудинкових територіях на вул. Лляна у м. Львові. Точної дати вона не пам`ятає, проте була очевидцем того, як влітку 2024 року біля будинку АДРЕСА_4 виник конфлікт між обвинуваченим та потерпілим. Зокрема, біля згаданого будинку обвинувачений вивів на прогулянку свого кота. Поряд з будинком дружина потерпілого, який також працює в ЛКП двірником, прибирала прибудинкову територію. Свідок почула крик обвинуваченого, з якого вбачалось, що ОСОБА_5 б`є його кота, який зайшов на грядку, яка облаштована на даній прибудинковій території. Між тим в цей час ОСОБА_5 перебував біля майданчика, на невеликій віддалі від будинку № 15. ОСОБА_4 побіг до майданчика, де прибирав територію ОСОБА_5 і почав його бити. Це побачила дружина потерпілого, що відразу побігла на допомогу чоловікові. Вона почала виривати в обвинуваченого палку, якою він наносив удари ОСОБА_5 , а останній в цей час оборонявся від ударів ОСОБА_4 березовим віником. В цей час повз учасників конфлікту проходила жінка з будинку АДРЕСА_3 , яка зробила зауваження сторонам конфлікту та такий припинився. Обвинувачений пішов до свого будинку, та ще деякий час стояв біля під`їзду зі своїм котом на руках та ображав потерпілого та його дружину. Також свідок повідомила, що в період конфлікту між сторонами саме вона фотографувала вказану подію, щоб зафіксувати як дружина ОСОБА_5 , захищаючи чоловіка, відганяла ОСОБА_4 від потерпілого.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 пояснила, що вона є дружиною ОСОБА_5 .. В липні 2024 року, точної дати вона не пам`ятає, коли вранці поралась на квітнику біля будинку АДРЕСА_4 , вона почула крик невідомого мужчини. При цьому вона побачила, що ОСОБА_4 підбіг до її чоловіка, який працює двірником в ЛКП, та недалеко від вказаного будинку здійснював прибирання майданчика, та почав наносити йому удари. Все це супроводжувалось словесною перепалкою між ними та її чоловік обороняючись, відбивався від нападу ОСОБА_4 віником, який був у нього в руках. Коли вона підійшла до учасників конфлікту, щоб припинити такий, ОСОБА_4 почав і її ображати, поводив себе агресивно. Внаслідок ударів ОСОБА_4 її чоловікові було спричинено тілесних ушкоджень. Зазначає, що ОСОБА_4 був ініціатором конфлікту. Після отриманих травм її чоловік пішов додому, бо в нього йшла кров з рани за вухом, а ОСОБА_4 ще деякий час з поламаною палкою від віника бігав на вулиці, кричав та всіх ображав.

Допитана в ході судового розгляду в якості свідка ОСОБА_9 повідомила, що вона є дружиною ОСОБА_4 у даному провадженні та вони разом проживають у будинку АДРЕСА_3 . Точної дати вона не пам`ятає, в кінці липня 2024 року, зранку, її чоловік вийшов на прогулянку з котом. Вона в цей час збиралась на роботу та вийшовши з квартири, пішки спускалась на перший поверх будинку. Оскільки всі вікна сходової клітки в літній період відкриті, вона почула крики та вулиці. Коли вийшла з під`їзду, то побачила що двірник ЛКП ОСОБА_5 дерев`яною ручкою віника б`є по голові її чоловіка. В цей час до під`їзду підійшов шкутильгаючи, їх кіт та вона побачила, що він поранений. Тому вона піднялась в квартиру, залишила кота та повернулась на вулицю. В цей час її чоловік вже підходив по під`їзду. На ньому були тілесні ушкодження. Коли вони піднялись в квартиру, то вона побачила, що є травми на руці, на животі та голові. Зі слів чоловіка їй стало відомо, що ОСОБА_5 кинув камінь в їх кота, від чого той і був травмований. Коли ж чоловік зробив зауваження, між ними почалась спершу словесна перепалка, потім шарпанина, а згодом ОСОБА_5 почав наносити удари її чоловікові. Це відбувалось біля будинку № 15 на їх вулиці. При цьому дружина ОСОБА_5 була неподалік місця події з свідком ОСОБА_10 . Після вказаної події вона наполягла на тому, що необхідно звернутись до ЛШМД, куди вони з чоловіком і поїхали. Оскільки лікарі повідомили поліцію про отримання її чоловіком тілесних ушкоджень, на наступний день їм зателефонували з поліції, куди вони разом з`явились та чоловік подав заяву про вчинене відносно нього правопорушення.

Згідно із частиною 1 статті 95 КПК показання це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження.

Частиною 2 статті 22 КПК передбачено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду доказів. Частина 6 цієї ж статті передбачає обов`язок суду створити необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у тому числі забезпечити, щоб права, надані законом стороні, могли бути ефективно реалізовані. В даному випадку на стадії встановлення порядку та обсягу дослідження доказів у даному судовому провадженні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про допит в якості свідка його дружини, ОСОБА_9 . При цьому ОСОБА_4 зазначив, що остання була як частковим очевидцем події, так була присутня й в дізнавача, коли ОСОБА_4 подавав заяву про вчинення щодо нього злочину. ОСОБА_4 , який не має юридичної освіти, не відомо, чому незважаючи на його зауваження щодо необхідності допиту його дружини, працівник поліції цього не зробив. Відтак, ОСОБА_4 було завчасно заявлено клопотання про допит в якості свідка ОСОБА_9 та зазначено, які саме факти може повідомити вказаний свідок.

У разі з`явлення доказу, про який іншій стороні не було відомо, ця сторона має право на достатній час і можливості для вивчення нового доказу і, як у цьому разі, на підготовку до допиту, а суд має забезпечити стороні такі можливості відповідно до статті 22 КПК. Допустимість доказів, зокрема показань свідка в суді, не може залежати від своєчасності повідомлення про свідка, якого сторона має намір допитати.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження і підлягають доказуванню, що врегульовано ст. 84 КПК України.

Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Представленими стороною обвинувачення доказами:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000397 від 23.07.2024, з якого видно, що 23.07.2024 до ВП №1 ЛРУП№1 ГУНП у Львівській області із письмовою заявою звернувся ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який просить прийняти міри до візуально знайомої особи чоловічої статі, який 22.07.2024 близько 09:00 год. перебуваючи за адресою: м. Львів, вул. Лляна, 15, завдав дерев`яною палкою тілесних ушкоджень заявнику в область правого передпліччя;

- протоколом прийняття заяви ОСОБА_5 про вчинене відносно нього кримінального правопорушення, а саме завдання йому тілесних ушкоджень;

- висновком судово-медичного експерта КЗ ЛОР «Львівське обласне бюро судово-медичної експертизи» №548 від 23.07.2024, з якого вбачається, що у ОСОБА_5 виявлено синець і садно на лівій вушній раковині, підкірні крововиливи і поверхневі садна в ділянці правого надпліччя, садна-подряпини на лівому передпліччі, які утворилися від дії тупого предмета, тупих предметів з обмеженою поверхнею, які могли виникнути 22 липня 2024 року і відносяться до легкого ступеня тяжкості. Судово-медичних даних, про утворення тілесних ушкоджень у потерпілого внаслідок падіння на площину з висоти власного росту, немає.

В судовому засіданні потерпілий, показання якого викладені вище, категорично вказував на умисність дій ОСОБА_4 , детально та послідовно розповів про механізм нанесення йому тілесних ушкоджень останнім. Показання потерпілого підтверджуються даними висновку експерта за № 548 від 23.07.2024.

Крім того, показання потерпілого узгоджуються з показаннями свідків, які вказали на факт нанесення тілесних ушкоджень обвинуваченим і потерпілим один одному. На розгляді суду перебував інший обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні відносно ОСОБА_4 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за ті ж події.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку доведена повністю, його злочинні дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України за кваліфікуючими ознаками умисне легке тілесне ушкодження.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. „Про практику призначення судами кримінального покарання, визначаючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, суди повинні виходити з класифікації злочинів згідно ст. 12 КК України, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

У відповідності до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 є кримінальним проступком.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, обставини, що пом`якшують покарання, що обтяжують покарання суд не вбачає. Також суд бере до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 згідно ст. 89 КК України раніше не судимий, та враховуючи особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується типово, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 125 КК України, за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення у виді штрафу.

Судом при призначенні покарання враховуються вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Відтак, суд вважає, що вказане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у даній справі не обирався.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд , -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу, у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова, а обвинуваченими в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1