Справа № 646/9037/25
Провадження № 1-кс/646/2241/2025
УХВАЛА

10 вересня 2025 року м. Харків

Слідчий суддя Основ`янського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

заявника - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Харківської обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 30.08.2025,

ВСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Основ`янського районного суду міста Харкова 08.09.2025 надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Харківської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в якій, між іншим, останній по суті звернення просив:

- зобов`язати керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 , або іншу уповноважену на це особу, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що можуть свідчити про ознаки відповідного кримінального правопорушення та розпочати за його заявою від 30.08.2025 року досудове розслідування у формі досудового слідства, у зв`язку із вчиненням з боку ОСОБА_5 , судді та голови Лозівського міськрайонного суду Харківської області, судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_6 та начальника Лозівського РВП ГУНП в Харківській області полковника поліції ОСОБА_7 правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України, що полягає в умисному невиконанні судового рішення (вироку, ухвали, постанови), яке набрало законної сили, або за перешкоджання його виконанню по справі № 629/1052/22, провадження № 3/629/260/22 від 12 березня 2022 року, відносно правопорушника ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 173 КУпАП та по справі № 629/1054/22 провадження №3/629/262/22 відносно правопорушника ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за 173 КУпАП;

- зобов`язати керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 , або іншу уповноважену на це особу подати апеляційну скаргу до Харківського апеляційного суду, або до Полтавського апеляційного суду про скасування постанови судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_5 по справі № 629/1052/22, провадження № 3-2/629/58/25 від 06 серпня 2025 року відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 173 КУпАП про звільнення його від відбування адміністративного стягнення у вигляді адміністративного арешту на 7 (діб), накладеного постановою Полтавського апеляційного суду від 19.05.2022 року прийнятої за результатами апеляційного перегляду постанови Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 12.03.2022 року у зв`язку із закінченням строку давності виконання судового рішення;

- зобов`язати керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 , або іншу уповноважену на це особу, направити потерпілому ОСОБА_3 копію апеляційної скарги на постанову судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_5 від 06.08.2025 року по справі № 629/1052/22, провадження № 3-1/629/58/25 відносно правопорушника ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по об`єднаному кримінальному провадженню: № 0000089 від 13.03.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України; №0000977 від 12.10.2023 за ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 366 КК України.

В обґрунтування поданої скарги ОСОБА_3 зазначив, що 30.08.2025 ним засобами поштового зв`язку на адресу Харківської обласної прокуратури подано заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України, яку уповноваженою особою Харківської обласної прокуратури отримано 03.09.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (№ відправлення 550), однак станом на день подачі скарги відповіді або витягу з ЄРДР ОСОБА_3 не отримав, що суперечить вимогам ст. 214 КПК України.

У поданій заяві від 30.08.2025 про вчинення кримінального правопорушення скаржник посилається на те, що голова Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_5 умисно не виконав та перешкоджав виконанню судових рішень у справах № 629/1052/22, провадження № 3/629/260/22 від 12.03.2022 року щодо ОСОБА_8 (ст. 173 КУпАП); № 629/1054/22, провадження № 3/629/262/22 щодо ОСОБА_9 (ст. 173 КУпАП). Суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_6 за заявою ОСОБА_3 також причетна до аналогічних дій, що виразилися у невиконанні та перешкоджанні виконанню зазначених судових рішень. Начальник Лозівського РВП ГУНП у Харківській області полковник поліції ОСОБА_7 також, на переконання ОСОБА_3 , не забезпечив належного виконання судових рішень у вказаних справах, чим вчинив дії, що мають ознаки злочину, передбаченого ст. 382 КК України.

ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу підтримав з підстав зазначених у ній та просив її задовольнити.

Представник Харківської обласної прокуратури у судове засідання не з`явилася, 10.09.2025 подала заяву, в якій просила розгляд скарги провести без участі представника прокуратури та зазначила, що проти задоволення скарги заперечує.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Ухвалою суду від 09.09.2025 задоволено клопотання скаржника та постановлено витребувати з Харківської обласної прокуратури матеріали розгляду заяви ОСОБА_3 від 30.08.2025.

На виконання ухвали Основ`янського районного суду міста Харкова від 09.09.2025 Харківською обласною прокуратурою до суду надіслано лист № 31/3-10545-23 від 09.09.2025, яким надано відповідь ОСОБА_3 про те, що процесуальне керівництво у зазначеному ОСОБА_3 кримінальному провадженні здійснюють прокурори Лозівської окружної прокуратури Харківської області. В частині доводів щодо можливих неправомірних дій суддів Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_10 та ОСОБА_5 . Харківською обласною прокуратурою роз`яснено ОСОБА_3 , що згідно зі ст. 5 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» правосуддя в Україні здійснюється виключно судами та відповідно до визначених законом процедур судочинства.

Слідчим суддею з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги, враховуючи думку скаржника, визнано можливим розглянути скаргу за відсутності представника прокуратури з дотриманням положень ст.ст. 26, 306 КПК України.

Вивчивши скаргу, заслухавши доводи скаржника, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Судовим розглядом встановлено, що 30.09.2025 заявник подав засобами поштового зв`язку до Харківської обласної прокуратури заяву про вчинення кримінального правопорушення, яку уповноваженою особою Харківської обласної прокуратури отримано 03.09.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (№ відправлення 550).

Згідно з ч. 1 ст. 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, зокрема слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК передбачено, що на досудовому провадженні, серед іншого може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР (частини 1, 2 ст. 214 КПК).

Згідно з пунктами 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК до ЄРДР вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020 року, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а саме фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), які мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У постанові Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 16 травня 2019 року у справі № 761/20985/18 висловлено правову позицію, згідно з якою «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин...».

Отже, на підставі наведеного вище, слідчий суддя дійшов висновку про те, що внесенню відомостей до ЄРДР має передувати перевірка, здійснювана, зокрема, дізнавачем, слідчим, прокурором на підставі поданої заяви наявності обставин, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, про яке йдеться у заяві, а також підстав для внесення відомостей до ЄРДР. Адже реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення. Внесення до ЄРДР короткого викладу обставин, які вказують на наявні в діянні ознаки складу злочину, з одного боку, підтверджує обґрунтованість початку досудового розслідування, а з іншого - захищає особу від необґрунтованого кримінального переслідування.

Як вбачається з висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі №818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Окрім того, згідно ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Тобто у вищевказаній нормі йдеться саме про прийняття та реєстрацію заяв та повідомлень, а внесення відомостей до ЄРДР є вже іншою процесуальною дією, регламентованою ч. 5 ст. 214 КПК України.

Таким чином, згідно положень ч. 1 ст. 214 КП України, вирішальним чинником для внесення до ЄРДР відомостей за заявою є саме наявність у цій заяві обставин, що свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документу.

Отже, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в них об`єктивних фактичних даних, які б дійсно свідчили про наявність фактів та обставин, які у своїй сукупності вказують на ознаки вчинення кримінального правопорушення.

Така позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.09.2021 у справі № 556/450/18, в якій суд зазначив, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Крім того, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку в Узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 за № 9-49/0/4-17 з приводу того, що КПК передбачає внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

СД Лозівського РВП ГУНП в Харківській області здійснюється дізнання в об`єднаному кримінальному провадженні № 0000089 від 13.03.2022 за ч. 1 ст. 125 КК України за фактом спричинення ОСОБА_3 умисних легких тілесних ушкоджень. Процесуальне керівництво у зазначеному кримінальному провадженні здійснюють прокурори Лозівської окружної прокуратури Харківської області. Досудове розслідування у вказаному к/п триває, проводиться судово-психологічна експертиза.

Зі змісту скарги убачається, що ОСОБА_3 просить слідчого суддю зобов`язати керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 , або іншу уповноважену на це особу, внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що можуть свідчити про ознаки відповідного кримінального правопорушення та розпочати за його заявою від 30.08.2025 року досудове розслідування у формі досудового слідства, у зв`язку із вчиненням з боку ОСОБА_5 , судді та голови Лозівського міськрайонного суду Харківської області, судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_6 та начальника Лозівського РВП ГУНП в Харківській області полковника поліції ОСОБА_7 правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України, що полягає в умисному невиконанні судового рішення (вироку, ухвали, постанови), яке набрало законної сили, або за перешкоджанні його виконанню по справі № 629/1052/22, провадження № 3/629/260/22 від 12 березня 2022 року, відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 173 КУпАП та по справі № 629/1054/22 провадження №3/629/262/22 відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за 173 КУпАП.

Однак, слідчий суддя вважає, що доводи ОСОБА_3 , викладені у скарзі та заяві, не підтверджені належними та допустимими доказами і є лише його припущеннями, які ґрунтуються на суб`єктивному уявленні щодо неправомірності дій суддів та працівника поліції при здійсненні ними своїх повноважень, власному аналізі та баченні норм законодавства про кримінальну відповідальність.

По суті заява та скарга про вчинення кримінальних правопорушень містять лише суб`єктивний виклад обставин та не містять відомостей, за якими можна визначити наявність елементів об`єктивної сторони кримінального правопорушення. При цьому, об`єктивних обставин, які б підтвердили чи свідчили про вчинення вказаними особами кримінальних правопорушень, скаржником не наведено, а викладені відомості щодо кримінальних правопорушень є лише припущенням скаржника про неправомірність дій вказаних посадових осіб, що не ґрунтуються на фактичних даних. Втім, самих лише абстрактних припущень про можливе вчинення кримінального правопорушення, викладених у заяві, недостатньо для того, щоб розпочати досудове розслідування, оскільки підставою для початку досудового розслідування є фактичні дані та конкретні обставини, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя встановив, що заява ОСОБА_3 не містить достатньої доказової бази для обґрунтування заявлених звинувачень. Надані матеріали не мають необхідної доказової сили та достовірності для кримінального провадження, оскільки твердження скаржника базуються виключно на особистих твердженнях і суб`єктивних оцінках, а не на об`єктивних фактичних обставинах. Заява відображає індивідуальне бачення заявника щодо законності рішень і містить критику роботи суддів та працівника правоохоронних органів оціночного характеру. Висновки ОСОБА_3 ґрунтуються на власній інтерпретації правових норм без врахування встановленого процесуального порядку, що не може слугувати підставою для визнання дій посадових осіб протиправними.

Крім того, у скарзі відсутня конкретизація складу злочинів, які нібито були вчинені, не встановлено причинно-наслідкового зв`язку між діями осіб та можливою шкодою, а викладені обставини не дозволяють ідентифікувати об`єктивні ознаки протиправної поведінки. Скарга містить лише гіпотези та особисті міркування скаржника щодо неправомірності службових дій, що є недостатнім для порушення кримінального провадження.

Фактично суть заяви ОСОБА_3 полягає у незгоді з рішеннями, прийнятими колишніми колегами заявника - суддями Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 при здійсненні ними правосуддя.

У заяві також відсутнє належне правове обґрунтування та докази скоєння кримінального правопорушення, вказаного скаржником, начальником Лозівського РВП ГУНП в Харківській області полковником поліції ОСОБА_7 .

Зазначене не є підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. При цьому рішення, дії або бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування відповідно до приписів ст.ст. 303-307 КПК України можуть бути оскаржені слідчому судді суду першої інстанції, у територіальній юрисдикції якого перебувають органи досудового розслідування та прокуратури.

Слідчий суддя враховує також усталену практику Європейського суду з прав людини, висновки якого з цього приводу відображені, зокрема, в рішенні по справі «Іванов проти України» (Ivanov v. Ukraine), № 15007/02, пп. 74-75, рішення від 7 грудня 2006 року), відповідно до якого сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.

Так, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. The United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. Одним із таких обмежень є переслідування особи в кримінально-правовому порядку шляхом внесення повідомлення до ЄРДР щодо конкретної особи за бажаною кримінально-правовою кваліфікацією.

Включення до Єдиного реєстру досудових розслідувань неконкретизованих заяв про кримінальні правопорушення без об`єктивних відомостей про обставини їх вчинення суперечить засадам ефективного кримінального судочинства та завданням, визначеним у статті 2 КПК України. Крім того, реєстрація абстрактних заяв порушує права та законні інтереси осіб, які зазначені в заявах, а також унеможливлює застосування статті 214 КПК України. Водночас це унеможливлює притягнення заявників до відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення згідно зі статтею 383 Кримінального кодекса України.

Слідчий суддя при розгляді вказаної скарги також вважає за необхідне звернути увагу на наступне. Згідно зі ст. 48 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», суди здійснюють правосуддя на основі Конституції та законів України і на засадах верховенства права, є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

Процедура притягнення судді до кримінальної відповідальності не може бути використана для здійснення тиску на суддю з метою спонукання його до прийняття «потрібного» судового рішення. Реєстрація в ЄРДР відомостей про вчинення суддею кримінального правопорушення як помста за ухвалення судового рішення у справі є неприпустимою.

У Висновках №3 (2002) та № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено: є неприйнятною можливість притягнення судді до відповідальності за здійснення своїх обов`язків, крім випадку умисного правопорушення при здійсненні судових функцій.

Крім того, Консультативна рада європейських суддів звернула увагу на те, що зміст конкретних судових рішень контролюється головним чином за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

З огляду на наведене, незгода з рішенням суду сама по собі не може вказувати на наявність в діях судді ознак злочину. Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, а незгода учасника судового процесу у справі з прийнятим судовим рішенням не може бути приводом до реєстрації заяви, повідомлення про вчинене суддею кримінальне правопорушення.

Також щодо вимоги скаржника до слідчого судді про зобов`язання уповноважених осіб Харківської обласної прокуратури подати апеляційну скаргу на постанову судді іншого суду, слідчий суддя вважає її необґрунтованою, оскільки це суперечить принципу незалежності прокуратури та розподілу повноважень між гілками влади. Незалежність прокурора забезпечується особливим порядком здійснення повноважень, визначеним процесуальним та іншими законами, що передбачає самостійність прокуратури у прийнятті процесуальних рішень.

Прокуратура володіє дискреційними повноваженнями щодо подання апеляційних скарг, які реалізуються виходячи з власної правової оцінки справи та необхідності захисту публічних інтересів. Судове втручання в цю сферу компетенції прокуратури порушило б конституційний принцип розподілу влади та функціональну незалежність органів прокуратури. Пряме судове зобов`язання щодо подання конкретних процесуальних документів виходить за межі судової компетенції.

Таким чином, рішення про подання апеляційної скарги на рішення суду залишається виключно у компетенції прокуратури в рамках її функціональної незалежності, встановленої чинним законодавством України.

При розгляді скарги враховано також зміст ухвали колегії суддів Полтавського апеляційного суду від 27.11.2023 у подібній справі № 646/4370/23 стосовно вказаних суддів, якою ухвалу слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 18.08.2023 залишено без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 - без задоволення.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Харківської обласної прокуратури.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 214, 218, 303, 306, 307 309, 372, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Харківської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 30.08.2025 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятиденний строк з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1