Провадження №1-кп/761/2214/2025
В И Р О К

іменем України

05 травня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0004661 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.11.2023 відносно обвинуваченої:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м.Біла Церква Київської області, громадянка України, з вищою освітою, розлучена, на утриманні перебуває дитина, яка продовжує навчання, працююча на посаді бухгалтера у ПрАТ «ВФ Україна», не судима, проживаюча АДРЕСА_1 , зареєстрована АДРЕСА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Законом України « Про затвердження Указу Президента України « Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-1Х, затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 « Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року, який діє на території України по теперішній час.

Обвинувачена ОСОБА_3 10.11.2023 року приблизно о 15 год.15 хв., в період дії воєнного стану, перебуваючи на третьому поверсі у приміщенні вбиральні ПрАТ «ДТЕК», що за адресою м.Київ, вул. Стеценка, 1-А, звернула свою увагу на мобільний телефон марки «Самсунг» моделі «М32» з сімкартами мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_1 та НОМЕР_2 .

В цей момент у неї виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна, що належить потерпілій ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, обвинувачена ОСОБА_3 , в той же день і час, перебуваючи на третьому поверсі у приміщенні вбиральні ПрАТ «ДТЕК», що за адресою м.Київ, вул.Стеценка, 1-А, діючи умисно та таємно в умовах воєнного стану, викрала з поверхні тумбочки мобільний телефон марки «Самсунг» моделі «М32» з сімкартами мобільного оператора «Київстар» та «Водафон» НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , вартістю 7124,25 грн., в чохлі чорного кольору вартістю 350 грн., з захисною плівкою вартістю 368.90 грн., з сімкартами мобільних операторів «Київстар» та «Водафон» вартістю 150 грн. кожна, що належить потерпілій ОСОБА_6 .

Після чого, утримуючи при собі викрадене та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, обвинувачена з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, чим завдала ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 8143,15 грн.

Таким чином обвинувачена ОСОБА_3 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Обвинувачена визнала вину у вчиненні інкримінованого злочину, щиросердно розкаялась у вчиненому. Надала показання у яких підтвердила, що 10.11.2023 року приблизно о 15 год., знаходячись у приміщенні вбиральні ПрАТ «ДТЕК» побачила мобільний телефон «Самсунг», який лежав на тумбочці. Впевнившись, що ніхто не бачить її дій, вона взяла телефон з тумбочки та покинула приміщення вбиральні. В наступному почала користуватись цим телефоном, а коли прибули працівники поліції, то повернула їм викрадене. У скоєному щиросердно розкаялась. Зазначила, що вона тяжко хворіє, утримує доньку 2005 року народження, яка продовжує навчання, а тому просила її суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції. Заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визначивши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Отже суд, допитавши обвинувачену, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують її особу, дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) в умовах воєнного стану повністю доведена.

Дії обвинуваченої підлягають кваліфікації за ч. 4 ст. ст.185 КК України.

Отже встановлена винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, за вчинення якого вона підлягає покаранню.

Призначаючи обвинуваченій вид та міру покарання, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчиненого нею злочину, який є тяжким, конкретні обставини справи, відсутність тяжких наслідків від вчиненого, те, що шкода була відшкодована у повному обсязі, а викрадене повернуто, дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, не перебуває на спеціальних обліках, працює, має доньку на утриманні, позитивно характеризується за місцем роботи.

При цьому суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої сприяння суду та слідству, яке виразилось у визнанні вини та наявність тяжкого захворювання.

Беручи до уваги дані про особу обвинуваченої, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, враховуючи її критичне ставлення до вчиненого та усвідомлення власної протиправної поведінки, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність негативних наслідків від протиправної діяльності, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з метою її виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі у межах, ближчих до мінімальних, без реального відбуття покарання в місцях позбавлення волі з застосуванням ст.75 КК України, оскільки уважає, що її виправлення можливе без ізоляції від суспільства, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, зі здійсненням контролю за її поведінкою, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить кримінального правопорушення та виконає покладені на неї обов`язки.

У відповідності до ч.1, ч.3 ст.76 КК України покласти на обвинувачену обов`язки періодично з`являтись до уповноваженого органу пробації за місцем фактичного проживання, повідомляти їх же про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

У відповідності до ст.124 КПК України стягнути з обвинуваченого на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 1893,25 грн.

Керуючись ст.ст. 369-371КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї обов`язки.

У відповідності до ч.1, ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтись до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти їх же про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 ОСОБА_7 витрати на проведення експертних робіт у сумі 1514,56 грн. на користь держави.

Речові докази: мобільний телефон марки «Самсунг», який передано під зберігальну розписку ОСОБА_6 залишити їй же за належністю.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, не пізніше наступного дня надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми у судовому засіданні.

Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право отримати в суді копію данного вироку.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя: