РОМАНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

Іменем України

290/281/25

1-кп/290/261/25

05.09.25

5 вересня 2025 рокуселище Романів

Романівський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000358 від 27.12.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особи без громадянства, зареєстрованого та, що проживає по АДРЕСА_1 , з повною середньою освітою, розлученого, непрацюючого, раніше судимого: 1) 07.02.2017 р. Романівським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 185, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; 2) 18.04.2018 р. Чуднівський районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 297, ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі; 3) 19.06.2018 р. Романівським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України.

Сторони кримінального провадження, які приймали участь на стадії судового провадження, -

з боку обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 потерпілих: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

з боку захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник адвокат ОСОБА_8

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Формулювання обвинувачення.

1.1. Відповідно до первинного обвинувального акту, що надійшов до суду 4 березня 2025 року ОСОБА_3 будучи обізнаним про дію воєнного стану в Україні, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення крадіжки, будучи раніше судимим за злочини проти власності, судимість за які не знята та не погашена та установленому законом порядку, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та умисно, повторно вчинив злочини проти власності за наступних обставин.

1.2. 23 грудня 2024 року, у вечірню пору доби, ОСОБА_3 перебуваючи поряд з територією кладовища, що за адресою АДРЕСА_2 , грубо порушуючи суспільні відносини, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи та релігійні традиції щодо поховання померлих, маючи умисел направлений на повторне незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилах, діючи умисно, з корисливих мотивів та збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, ігноруючи моральні засади суспільства в частині поваги до померлих та місць їхнього поховання, усвідомлюючи протиправність своїх дій, підійшов до місця поховання загиблих військовослужбовців ЗСУ ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , звідки, шляхом демонтажу, повторно таємно викрав металевий флагшток з прапором України, вартістю 3201,67 грн та металевий флагшток з прапором «Десантно-штурмових військ України, 13-го окремого десантно-штурмового батальйону», вартістю 3201,67 грн. Викраденим майном ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 6403,34 грн.

1.3. В цей самий час та пору доби, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне незаконне заволодіння предметами, що знаходилися на могилі, діючи умисно, з корисливих мотивів та збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, ігноруючи моральні засади суспільства в частині поваги до померлих та місць їхнього поховання, усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_3 підійшов до місця поховання загиблого військовослужбовця ЗСУ ОСОБА_11 , звідки, шляхом демонтажу, повторно, таємно викрав металевий флагшток з прапором, виготовлений кустарним способом. Викраденим майном ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд.

1.4. 21 лютого 2025 року близько 20 год. 00 хв, прибувши на територію кладовища, що за адресою АДРЕСА_2 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне незаконне заволодіння предметами, що знаходилися на могилі, діючи умисно, з корисливих мотивів та збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, ігноруючи моральні засади суспільства в частині поваги до померлих та місць їхнього поховання, усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_3 підійшов до місця поховання загиблого військовослужбовця ЗСУ ОСОБА_7 , звідки, шляхом демонтажу, повторно, таємно викрав прапор червоного кольору з написом «Ракетні війська та артилерія СВ ЗСУ, ІНФОРМАЦІЯ_2 », яким розпорядився на власний розсуд.

1.5. Своїми умисними діями, що виразились у незаконному заволодінні предметами, що знаходились на могилах військовослужбовців, вчиненому повторно, з корисливих та хуліганських мотивів, ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч. 3 ст. 297 КК України. Своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч. 4 ст. 185 КК України.

1.6. В ході судового розгляду прокурором змінено кваліфікацію діяння на підставі ст. 338 КПК України, оскільки встановлено, що в діях ОСОБА_3 відсутні ознаки вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна вчинене в умовах воєнного стану, тому, що вказані дії обвинуваченого охоплюються ч. 3 ст. 297 КК України, як наруга над могилою, іншим місцем поховання, а також незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, вчинені повторно або з корисливих мотивів, а тому його дії необхідно кваліфікувати за ч. 3 ст. 297 КК України.

1.7. Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення з урахуванням змін, внесених прокурором у порядку ст. 338 КПК.

1.8.Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 297 КК за кваліфікуючими ознаками: заволодіння предметами, що знаходились на могилах військовослужбовців, вчиненому повторно, з корисливих та хуліганських мотивів.

2.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

2.1. Обвинувачений свою вину визнав повністю, від давання показань відмовився, у заключному слові просив його суворо не карати.

2.2. Допитані у судовому засіданні потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , надали суду пояснення, щодо обставин виявлення правопорушення, описали предмети які зникли з могил їх рідних, також повідомили, за якими індивідуальними ознаками вони впізнавали вилучені у ОСОБА_3 предмети.

2.3. Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які були понятими на слідчих діях надали пояснення про обставини виявлення наслідків правопорушень на кладовищі та про момент вилучення у ОСОБА_3 викрадених з могил предметів.

2.4. Свідок ОСОБА_14 повідомив, що він разом з ОСОБА_3 прибули 23 грудня 2024 року на кладовище у селищі Романів, з метою збирати цукерки з могил. ОСОБА_14 пішов в одну сторону кладовища, а обвинувачений в іншу. Деякий час свідок збирав цукерки, а потім виріши знайти ОСОБА_3 , коли він його знайшов, то побачив, що той витягнув трубу на, якій був прикріплений прапор України. Також, він побачив інші речі з могил, які обвинувачений збирався забрати з собою. У подальшому ці речі були перенесені до помешкання ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 , металеві труби були розрубані для подальшої здачі на метал.

2.5. Також судом дослідженні письмові докази, з яких встановлено наступне:

2.6. Згідно з витягом з ЄРДР від 27.12.2024, о 17:49 годин були внесені відомості про кримінальне правопорушення за № 0000358 за повідомленням ОСОБА_5 про те, що 23 грудня 2024 року на кладовищі по АДРЕСА_2 , ймовірно ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 дістав з могили загиблих військовослужбовців ЗСУ ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , два металевих флагштоки з прапорами, 95 Бригади ДШВ та 4 світильники на сонячних батарейках.

2.7. Відповідно до огляду місця події від 27.12.2024 року на місці вчинення злочину ( АДРЕСА_2 ) проведено огляд могил ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 де виявлено, що на могилі ОСОБА_9 наявні сліди у вигляді отворів від флагштоків, у місцях де находились світильники наявні сліди у ґрунті. Ілюстративна таблиця додана до протоколу.

2.8. Під час огляду місця події, який проводився за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) протоколом від 27.12.2024 виявлені: металевий флагшток довжиною, 4 (України; 13 батальйону; 95 Бригади; «Янголи України»), 2 штучні новорічні ялинки з іграшками, штучний підсвічник у вигляді ялинки, світильник у вигляді рослини, 2 нічні ліхтарі на сонячних батарейках, світильник з кладовища сірого кольору, 3 підсвічники, керамічну миску, 3 світильники, 1 світильну лампу чорного кольору, штучний вінок з орнаментом блакитного кольору, штучний вінок з новорічною шапкою червоного кольору, 3 світильники на сонячних батарейках та 17 частин металевої труби довжиною 14-40 см та товщиною 25 мм. Ілюстративна таблиця додана до протоколу.

2.9. Відповідно до протоколу огляду предмета від 28.01.2025 присутня під час огляду потерпіла ОСОБА_5 вказала на два прапори (України та 13 батальйону) та 2 нічні ліхтарі на сонячних батарейках, як на предмети, що знаходились на могилі її синів.

2.10. Згідно з висновками товарознавчої експертизи від 26.02.2025 № 129/25-25 ринкова вартість флагштока, що виготовлений з нержавіючої сталі, станом на 27.12.2024 року складала 3201,67 грн.

2.11. Згідно з витягом з ЄРДР від 24.02.2025 о 16:40 були внесені відомості про кримінальне правопорушення № 0000014 за повідомленням ОСОБА_7 , про те, що в період часу з 20.02.2025 по 22.02.2025 невстановлена особа демонтувала та викрала прапор НОМЕР_1 окремої артилерійської бригади з могили його загиблого брата, військовослужбовця ЗСУ ОСОБА_7 .

2.12. Протоколом огляду місця події від 24.02.2025 встановлено відсутність прапору на флагштоці біля могили ОСОБА_7 . Ілюстративна таблиця додається до протоколу.

2.13. Відповідно до протоколу огляду місця події від 24.02.2025 зниклий прапор було виявлено у помешканні обвинуваченого ОСОБА_3 ..

2.14. Потерпілий ОСОБА_7 упізнав прапор, оскільки він був виготовлений під замовлення та наголосив, що з одного боку прапора стояв його підпис, що зафіксовано у протоколі огляду предмета від 25.02.2025.

2.15. Протоколом огляду місця події від 04.01.2025 проведеними разом з потерпілою ОСОБА_6 , встановлено наявність отвору де знаходився прапор на металевому стержні.

2.16. Під час слідчого експерименту ОСОБА_3 показав, як він 23 грудня 2024 року у вечірню пору доби, знаходячись поблизу кладовища підійшов до могил військовослужбовців ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , та шляхом демонтажу викрав два металевих флагштоки з прапорами. У цей самий день він їх порубав. Також, у цей день ним було викрадено металевий флагшток з могили ОСОБА_11 , який також був розрубаний на шматки. Також обвинувачений повідомив, що 21.02.2025 зірвав з флагштока на могилі ОСОБА_7 прапор та забрав його з собою.

3.Оцінка доказів судом та висновки щодо призначення покарання.

3.1.Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини й основоположних свобод, 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

3.2. Згідно з ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

3.3. Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та допустимих відомостях, визнаних доказами, або відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

3.4. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є те, що саме прокурор має довести вину обвинуваченого поза межами розумного сумніву, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним (справа Дж. Мюрей проти Сполученого Королівства).

3.5. З урахуванням викладеного, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, дотримуючись принципу змагальності сторін та свободі в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження і дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 297 КК України

3.6. Обираючи міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.

3.7. Так, ОСОБА_3 вчинив три епізоди кримінальних правопорушень, що відносяться до тяжких злочинів, завдана матеріальна шкода не відшкодована, вибачення перед потерпілими обвинувачений не попросив, має не зняті та непогашені судимості за майнові злочини у тому числі засуджений 18.04.2018 р. Чуднівський районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 297 ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі. Тобто наруга над могилами не є випадковим злочином для ОСОБА_3 маж постійний характер.

3.8. Згідно з висновками досудової доповіді ОСОБА_3 має високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, також ризик небезпеки для суспільства оцінюється як високий.

3.9. Що стосується висновків про можливість виправлення без обмеження або позбавлення волі на певний строк, зазначено таке, ОСОБА_3 не усвідомлює наслідків вчиненого правопорушення, зловживає алкоголем, не контролює поведінку та мислення. Відповідно, беручи до уваги характер особистості та спосіб його життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення волі на певний строк не можливе.

3.10. Обставиною, що пом`якшує покарання, прокуром зазначено: щире каяття та сприяння розкриттю злочину. Суд зазначає, що не побачив у обвинуваченому під час судових засідань, що обвинувачений щиро розкаюється та усвідомлює свою вину.

3.11.Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

3.12. При вирішенні питання про призначення покарання суд враховує суспільний резонанс цієї справи. У часи коли кращі люди України віддають свої життя за батьківщину, залишаючи по собі пам`ять про свій подвиг самопожертви, посягання на їх могили, що є матеріальним відображенням цієї народної пам`яті та шани має каратися найжорсткішим способом. Будь-яке пом`якшення відповідальності для цих осіб не буде сприйнято суспільством та не буде виконувати завдань визначених кримінальним кодексом.

3.13. Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і запобігати новим злочинам.

3.14. За таких обставин, для досягнення мети покарання визначеної ст. 50 КК України, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкцій передбаченої ч. 3 ст. 297 КК України у вигляді позбавлення волі у максимальному розмірі.

3.15. Цивільні позови відсутні.

3.16.Судові витрати на проведення судових експертиз становлять 4240,80 грн.

3.17. Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

3.18. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили, але не більше 60 днів з дня проголошення цього вироку.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.1.Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

1.2.Початок строку відбуття покарання у вигляді позбавлення волі обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з моменту оголошення вироку суду.

1.3. Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 у строк покарання строк попереднього ув`язнення, а саме з моменту фактичного затримання, тобто з 28.05.2025 року до дня набрання даним вироком суду законної сили.

1.4.З урахуванням вимог п. 1 ч. 4 ст. 374, ч. 1 ст. 534 КПК, до набрання вироком законної сили, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 продовжити до дня набрання вироком законної сили, але не більше ніж на 60 днів з дня проголошення вироку. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію, у випадку набрання вироком суду законної сили.

1.5.Речові докази по провадженню:

1) 4 прапори (України; 13 батальйону; 95 Бригади; «Янголи України»), 2 штучні новорічні ялинки з іграшками, штучний підсвічник у вигляді ялинки, світильник у вигляді рослини, 2 нічні ліхтарі на сонячних батарейках, світильник з кладовища сірого кольору, З підсвічники, керамічну миску, 3 світильники, 1 світильну лампу чорного кольору, штучний вінок з орнаментом блакитного кольору, штучний вінок з новорічною шапкою червоного кольору, 3 світильники на сонячних батарейках та 17 частин металевої труби довжиною 14-40 см та товщиною 25 мм, які упаковано до поліпропіленового мішка білого кольору, які зберігаються в кімнаті речових доказів відділення поліції №2 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області повернути потерпілим.

2) Прапор червоного кольору з написом «Ракетні війська та артилерія СВ ЗСУ, ІНФОРМАЦІЯ_2 », який упаковано до спецпакета №PSP2075499, який зберігається в кімнаті речових доказів відділення поліції №2 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області повернути потерпілим.

1.6.Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 4240,80 (чотири тисячі двісті сорок) гривень 80 копійок.

1.7.Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

1.8.Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

1.9.Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

СУДДЯОСОБА_15