Справа № 132/1619/20
Ухвала

Іменем України

30 травня 2025 року м. Калинівка

Суддя Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

заявника ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Калинівського районного суду Вінницької області заяву ОСОБА_4 про відвід судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_6 від участі у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000090 від 03.03.2020, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Калинівського районного суду Вінницької області 22.05.2025 надійшла заява обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 від участі у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000090 від 03.03.2020, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.05.2025 вказану заяву передано для розгляду судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 .

Розгляд вказаної заяви ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 призначено до розгляду в Калинівському районному суді Вінницької області на 13:00 год. 26 травня 2025 року.

Заявник ОСОБА_4 , який взяв участь у цьому засіданні в режимі відеоконференції, заявив клопотання про надання йому часу для підготовки до розгляду його заяви, оскільки він був необізнаний про те, що судове засідання з розгляду його заяви проводитиметься саме 26.05.2025, тому, не підготувався до його проведення.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримав свого підзахисного, просив надати час для підготовки позиції та узгодження її зі своїм клієнтом, тривалістю 2-3 тижні.

Прокурор ОСОБА_3 щодо відкладення розгляд заяви ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 покладалася на розсуд суду.

За результатами розгляду клопотання заявника та адвоката про відкладення розгляду заяви про відвід судді ухвалою судді Калинівського районного суду Вінницької області від 26.05.2025 розгляд заяви про відвід відкладено на 10:00 год. 29.05.2025.

У вказане засідання не з`явився захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 , заявник ОСОБА_4 , який взяв участь в засіданні в режимі відеоконференції, наполягав на безпосередній участі в цьому засіданні. Враховуючи наведене, проведення розгляду заяви ОСОБА_4 про відвід судді було відкладено на 11:30 год. 30.05.2025.

У судове засідання 30.05.2025 з`явилися: захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 , прокурор ОСОБА_3 Заявник (обвинувачений) ОСОБА_4 , який відбуває покарання у виді позбавлення волі, доставлений до суду під конвоєм.

Інші учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явилися, їх неявка не перешкоджає розгляду вказаного питання.

Згідно із заявою ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 раніше він 02.07.2024 уже звертався про відвід судді ОСОБА_6 на підставі п. 4 ст. 75 КПК України, однак, її не було задоволено. Водночас ОСОБА_4 вважає, що його побоювання щодо упередженості судді були і є обґрунтованими. Це суттєве затягування термінів розгляду справи. Судом з 30.11.2023 по 15.05.2024 не здійснювався судовий розгляд цієї справи, протягом 6-ти місяців, без будь-яких рішень чи повідомлень.

ОСОБА_4 було етаповано до виправної колонії №86 м. Вінниці, хоча відповідне провадження не було завершене і повинно було продовжуватись з його перебуванням у СІЗО.

Судом 27.11.2024 було винесено (прийнято) рішення у формі ухвал про закриття кримінального провадження за деякими епізодами пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення на підставі клопотань прокурора ОСОБА_3 від 26.11.2024 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та у зв`язку із декриміналізацією. Всупереч запереченням ОСОБА_4 в судовому засіданні 27.11.2024 щодо їх задоволення, суд задовольнив ці клопотання прокурора. В подальшому ці ухвали обвинуваченим ОСОБА_4 оскаржено в апеляційному порядку, 21.03.2025 вказані ухвали судом апеляційної інстанції скасовано.

Окрім того, суддею ОСОБА_6 на запити ОСОБА_4 про надання йому для ознайомлення окремих процесуальних документів такі документи йому не надавались, що порушує його право на повноцінний захист.

Заявник ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав свою заяву, просив задоволити з підстав, наведених у ній, додатково повідомив, що кримінальне провадження стосовно нього триває уже 6 років. Суддя ОСОБА_6 після відводу попереднього судді розглядає кримінальне провадження щодо нього 2,5 роки, що порушує розумний строк. За цей час накопичилось багато мілких порушень з боку цього судді, які в сукупності, на думку ОСОБА_4 , вказують на упередженість цього судді. Зокрема, це те, що раніше суддя ОСОБА_6 постановляв ухвали про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , які були однаковими за змістом.

У судовому засіданні 15.05.2024 ОСОБА_4 відмовився від захисника Молявчика, але суддя ОСОБА_6 відмовив у відводі захисника, провів це засідання за участю вказаного захисника. Після цього 28.05.2024, через 2 тижні, в судовому засіданні ОСОБА_4 повторно заявив відвід захиснику, який було задоволено, адвоката ОСОБА_7 відведено.

Також у судовому засіданні 15.05.2024 були проведені процесуальні дії за допомогою відеоконференцзвязку з потерпілим ОСОБА_8 , який перебуває в колонії, та ОСОБА_9 щодо пилки.

Починаючи з 05.11.2024 по цей час, тобто, протягом 6 місяців, кримінальне провадження під головуванням судді ОСОБА_6 не розглядається.

Також ОСОБА_4 повідомив, що у 2025 році засуджений апеляційним судом у іншій справі до покарання у виді позбавлення волі, тому повинен перебувати в колонії, однак, через триваючий розгляд кримінального провадження в Калинівському районному суді Вінницької області перебуває в камері. При цьому ОСОБА_4 на запитання судді повідомив, що стосовно місця та умов його утримання до керівника слідчого ізолятора чи до відповідних підрозділів Міністерства юстиції України він не звертався, оскільки для нього таке звернення може мати негативні наслідки. ОСОБА_4 в судовому засіданні надав лист №5550 від 07.05.2025 начальника Вінницької установи виконання покарань №1, згідно із яким ОСОБА_4 прибув до цієї установи 11.04.2024 на підставі ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 27.03.2024 у кримінальному за №0000090 відповідно до ст. 537 КПК України. Утримується в цій установі на підставі ухвали Вінницького апеляційного суду від 08.04.2025, згідно із якою ОСОБА_4 засуджено до 4 років 6 міс. позбавлення волі.

Підсумовуючи свій виступ ОСОБА_4 повідомив, що суттєвих порушень з боку судді ОСОБА_6 під час розгляду кримінального провадження щодо нього немає, водночас вони в своїй сукупності підтверджують наявність сумнівів в об`єктивності судді.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 підтримав заяву про відвід судді, просив її задоволити. Додатково повідомив, що кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , яке розглядається суддею ОСОБА_6 перебуває фактично на завершальній стадії, планується проведення дебатів. Обвинуваченим заявлялись клопотання про допит певних свідків, потерпілих, водночас вони не були допитані, ухвали про їх привід не були виконані.

Прокурор ОСОБА_3 заперечувала щодо задоволення заяви ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_6 , повідомивши, що 08.04.2025 ОСОБА_4 засуджений у іншому кримінальному провадженні, на теперішній час відбуває призначене покарання у виді позбавлення волі. Саме дії обвинуваченого ОСОБА_4 призводять до затягування розгляду кримінального провадження. Зокрема, за той час, як вона бере участь в цьому кримінальному провадженні обвинувачений неодноразово відмовлявся від призначених захисників, адвокат ОСОБА_5 уже п`ятий захисник обвинуваченого у цьому кримінальному провадженні. Часті заміни захисників призводять до необхідності ознайомлення нових захисників з матеріалами кримінального провадження, що впливає на його тривалість.

Потерпілі у кримінальному провадженні, у тому числі ті, яких назвав обвинувачений ОСОБА_4 , неодноразово допитувались в суді. В цих судових засіданнях брав участь ОСОБА_4 , який мав можливість ставити будь-які питання потерпілим.

Судом вживалися необхідні заходи для виклику свідків до суду та застосування до окремих з них приводу. Свідки, про яких веде мову ОСОБА_4 , свідки обвинувачення, а також окремі потерпілі. ОСОБА_4 в судових засіданнях підтримував застосування приводу до свідків, які ухилялися від явки до суду. Суддя ОСОБА_6 не може бути відповідальним за невиконання органами поліції постанов про привід.

З 27.11.2024 кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 не розглядалось, оскільки матеріали цього кримінального провадження перебували в апеляційному суді у зв`язку з розглядом апеляцій обвинуваченого на ухвали суду про закриття кримінального провадження за окремими епізодами.

За результатами розгляду заяви про відвід суддя дійшов такого висновку.

Перелік підстав, за наявності яких суддя підлягає відводу, визначено ст. ст. 75, 76 КПК України.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно із ч.ч. 1, 2, 5 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.

Частиною 5 ст. 9 КПК України встановлено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) звертає увагу, що безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто, чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

У рішенні у справі «Кіпріану проти Кіпру» ЄСПЛ констатовано, що між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому сенсі навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії») (Постанова колегії суддів першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 17 вересня 2019 року, справа №277/599/15-к).

Відповідно до пункту 81 рішення ЄСПЛ «Салов проти України» «неупередженість» у сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді в конкретній справі тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію, тобто чи були в суді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу.

Згідно пунктів 2.1, 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, при виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого Рішенням XХ чергового з`їзду суддів України 18.09.2024, встановлено, що суддя заявляє самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законом. У разі виникнення сумнівів у судді щодо його неупередженості у результаті розгляду справи суддя має право заявити самовідвід. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід.

Як вбачається із поданої заяви про відвід, обвинувачений ОСОБА_4 вважає, що наявні обставини, які викликають сумнів в неупередженості та об`єктивності судді ОСОБА_6 .

Водночас окремі доводи ОСОБА_4 уже були предметом судового розгляду. Так, згідно із даними автоматизованої системи документообігу Калинівського районного суду Вінницької області ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 23.07.2024 (справа №132/1619/20) залишено без задоволення заяву обвинуваченого ОСОБА_4 від 02.07.2025 про відвід судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000090 від 03.03.2020, відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 в судовому засіданні вказав, що в попередній заяві про відвід судді наводив обґрунтування щодо тривалого, як на його думку, розгляду суддею ОСОБА_6 кримінального провадження щодо нього.

Крім того, на уточнюючі запитання судді заявник ОСОБА_4 повідомив, що він не пам`ятає скільки разів і коли звертався до суду з проханням надати йому копії процесуальних документів і яких саме. Документів, підтверджуючих такі звернення, що не розглянуті, він не має. Також повідомив, що до свого захисника адвоката ОСОБА_5 він не звертався з проханням отримати процесуальні документи у справі, які йому, як він стверджує, відмовлялися надати.

Також ОСОБА_4 повідомив, що не звертався до адміністрації установи, де він утримується з проханням його етапування до місця відбування покарання.

Отже, зі змісту заяви про відвід судді ОСОБА_6 , додаткових усних пояснень ОСОБА_4 , наданих ним в судовому засіданні, вбачається, що ним наведено обставини, які зводяться до незгоди з процесуальним рішенням та діями судді ОСОБА_6 .

В контексті розгляду вищенаведених доводів, необхідно зауважити, що можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя.

З практики ЄСПЛ особиста безсторонність суду, що означає відсутність упередженості або прихильності, презюмується, поки не надано доказів протилежного. При ухваленні рішення про те, чи є законна підстава побоюватися, що конкретний суддя або склад суду проявили недостатню неупередженість, думка відповідної особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи може це побоювання бути об`єктивно обґрунтованим (рішення у справах «Білуха проти України», «Веттштайн проти Швейцарії», «Мікалеф проти Мальти»).

Незалежність і об`єктивність судді в кожній справі забезпечується, серед іншого, закріпленням чіткого переліку підстав для відводу судді від участі у справі.

Поряд з цим, відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим, тобто, заява про відвід має містити посилання на конкретні обставини, що об`єктивно можуть свідчити про упередженість судді та бути підтверджені відповідними доказами.

Розглядаючи заявлені доводи для відводу, суддя виходить із того, що при визначенні існування у даній справі законних підстав сумніватися в неупередженості судді ОСОБА_6 , позиція заявника, який заявляє відвід має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому має наявність фактів, що дають можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

Сумнів в неупередженості судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечний ланцюг недовіри до суду та, відповідно, зміну його складу.

На переконання судді, у цьому конкретному випадку не встановлено обставин, які б викликали розумний, об`єктивно обґрунтований сумнів в неупередженості судді ОСОБА_6 під час розгляду кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000090 від 03.03.2020.

Обставини, на які посилається обвинувачений ОСОБА_4 у поданій ним заяві про відвід судді ОСОБА_6 , та додаткових поясненнях, як на підстави відводу судді, не свідчать про його упередженість.

Окрім цього, на переконання судді, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, не може бути підставою для відводу.

Отже, оскільки заявлений відвід судді не містить викладу обставин, підтверджених відповідними та належними доказами, які б достовірно свідчили про наявність підстав, передбачених ст.ст. 75-76 КПК України, та обґрунтованих доводів про упередженість судді ОСОБА_6 , суддя дійшов висновку, що заява про відвід судді ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 75, 76, 80, 81, 369-372 КПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_6 від участі у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000090 від 03.03.2020, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України, залишити без задоволення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, однак, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Повний текст ухвали виготовлений та оголошений 02.06.2025.

Суддя ОСОБА_1