Справа № 308/8591/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі судового

засідання ОСОБА_2

,за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород, кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Турка, Львівської області та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою освітою, не працюючої , не судимої в силу ст.89 КК України , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

22.05.2025 року, близько 07:00 години, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи поблизу Ужгородського залізничного вокзалу, що по вулиці Станційній, разом зі своєю сестрою ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 та її чоловіком ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 , замовила таксі, після чого вони сіли до автомобілю марки «Ford Fusion», з державним номерним знаком « НОМЕР_1 », за кермом якого був громадянин ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Надалі, сівши до таксі, вони виїхали в напрямку місця фактичного проживання ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 . Під час їхнього руху, ОСОБА_6 попросила таксиста повернутись до вокзалу, щоб остання придбала квитки до міста Львова. Після того, як вони повернулись до вокзалу, то ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , вийшли з автомобілю, а ОСОБА_4 в свою чергу залишилась в салоні автомобіля, сидячи на передньому пасажирському сидінні.

В цей час , у ОСОБА_4 , виник протиправний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону марки «Apple», моделі «Iphone 12», синього кольору, IMEI: НОМЕР_2 , з мобільним номером НОМЕР_3 , який знаходився в салоні автомобіля поблизу водійського сидіння та який на праві власності належав гр. ОСОБА_8 . Реалізуючи свій протиправний умисел та корисливий мотив, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, ОСОБА_4 , скориставшись моментом, коли за нею ніхто не спостерігав, шляхом вільного доступу взяла мобільний телефон марки «Apple», моделі «Iphone 12», синього кольору, який знаходився в салоні автомобіля та після чого поставила його до кишені своєї куртки. Надалі, як ОСОБА_8 повернувся до салону автомобіля та почав шукати свій мобільний телефон, ОСОБА_4 в свою чергу зазначила, що ніякий мобільний телефон вона не чіпала. В подальшому, разом з викраденим майном, маючи можливість розпоряджатися ним на власний розсуд, ОСОБА_4 , ігноруючи спроби ОСОБА_8 відшукати свій мобільний телефон, приїхавши за адресою свого місця проживання, вийшла із автомобіля та пішла до своєї квартири, використовуючи викрадений мобільний телефон у власних цілях.

Так, ОСОБА_4 своїми умисними протиправними діями спричинила потерпілому ОСОБА_8 матеріального збитку на загальну суму 7 178,00 гривень (сім тисяч сто сімдесят вісім гривень 00 копійок).

Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто, таємне викрадення чужого майна(крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану

30.06.2025 року між прокурором у кримінальному провадженні №0001043 від 23 травня 2025 року, прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , за письмовою згодою, у відповідності до вимог ч.4 ст. 469 КПК України, потерпілого ОСОБА_8 та обвинуваченої у цьому провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за участю захисника ОСОБА_5 на підставі статей 468, 469, 472 КПК України, було укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди від 30.06.2025 року , ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст.185 КК України визнала повністю, кається у вчиненому.

Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 , покарання, а саме: призначити покарання за ч.4 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 років.

Сторонам в угоді роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки умисного невиконання угоди. В угоді також зазначені права і обов`язки прокурора та обвинуваченого щодо укладення угоди.

В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.4 ст.185 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому. Просив затвердити угоду про визнання винуватості, заявивши при цьому, що наслідки укладення такої він розуміє в цілому та міра покарання йому відома та зрозуміла Крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначеніст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що розуміє , що буде відбувати міру покарання у виді позбавлення волі та може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості укладену між його підзахисною ОСОБА_4 та прокурором.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином, однак, надав суду письмові заяви про розгляд справи без його участі та в яких вказав про те, що надає згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченим ОСОБА_4 .

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив про те, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України. Просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченій ОСОБА_4 , узгоджене в угоді покарання.

Заслухавши пояснення ОСОБА_4 та її захисника ОСОБА_5 , думку прокурора ОСОБА_3 , дослідивши зміст укладеної між прокурором та ОСОБА_4 угоди про визнання винуватості, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 468 КПК України визначено, що в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно п.1 ч.4 ст.469КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Відповідно до вимог ст.12 КК України, кримінальне правопорушення в якому обвинувачується ОСОБА_4 , відноситься до категорії тяжкого злочину.

Суд в підготовчому судовому засіданні, переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування до обвинуваченого ОСОБА_9 насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

Обвинувачена ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні підтердила, що вона цілком розуміє права визначені абз. 1, 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження підписаної нею даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Узгоджені сторонами вид та міра покарання не є такою, що не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі ОСОБА_4 .

Оцінивши в сукупності наведені вище обставини, зважаючи на те, що укладена між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України, не суперечить інтересам суспільства, не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приходить до висновку, що така може бути затверджена судом.

Цивільний позов по справі потерпілим ОСОБА_8 не заявлявся.

Долю речових доказів по справі суд вирішує у порядку ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.368,370,371,3 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості від 30.06.2025 року укладену між обвинуваченою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні відолмості про яке внесено до ЄРДР за № 0001043 від 23.05.2025 року - затвердити.

Обвинувачену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, строком на 1 (один) рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази: мобільний телефон марки Apple Iphone 12 4|64 синього кольору , який було передано на зберігання повернути потерпілому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Судові витрати за проведення експертизи у розмірі 2228,50 грн. стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави.

На вирок, у випадках передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1