Провадження № 1-кс/752/7067/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , погодженого прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_4 про надання тимчасового доступу до документів, які перебувають у володінні АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у кримінальному провадженні № 0002315 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України,-

в с т а н о в и в:

До Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого ОСОБА_3 про надання тимчасового доступу до речей і документів, які перебувають у володінні АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з можливістю ознайомитися та здійснити вилучення (виїмку) їх належним чином засвідчених копій у друкованому та електронному вигляді.

У судове засідання слідчий не з`явилась. Подала до суду заяву про розгляд вищезазначеного клопотання без її участі. Також долучила до матеріалів клопотання копію протоколу допиту свідка.

Також, при поданні клопотання про тимчасовий доступ до документів слідчий просив розглянути без виклику особи, у володінні якої знаходяться витребувані документи, з метою унеможливлення зміни або знищення документів, до яких він просить надати тимчасовий доступ. За таких обставин, у відповідності до положень ч.2 ст. 163 КПК України, слідчий суддя вважає можливим розглянути клопотання про тимчасовий доступ до документів без виклику особи, у володінні якої вони знаходяться.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі не прибуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Розглянувши клопотання, дослідивши додані до нього матеріали, надавши оцінку відомостям, що у них містяться, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Дане клопотання з урахування вимог п. 1 ч.2 ст.132 КПК України подано до Голосіївського районного суду м. Києва в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, враховуючи, що таким органом у даному провадженні є Головне управління Національної поліції у м. Києві, що вбачається з наказу № 765 від 18.04.2023 р. про визначення місця розташування та проведення досудового розслідування відділів слідчого управління ГУ НП у м. Києві.

Так, обґрунтовуючи вимоги, слідчий у клопотанні зазначив, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві за процесуального керівництва Київської міської прокуратури здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0002315 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 організував корупційний механізм отримання неправомірної вигоди за безперешкодне розміщення рекламних засобів, видачу дозвільної документації та погодження паспортів опорядження фасадів будівель у місті Києві. До протиправної діяльності він залучив посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 , КП « ІНФОРМАЦІЯ_3 », а також ІНФОРМАЦІЯ_4 . Вказані особи забезпечували попередження про перевірки та демонтаж, сприяли поверненню демонтованих конструкцій, зменшенню сум відшкодувань, а також у погодженні та продовженні дозвільних документів.

Зокрема, ОСОБА_6 головний спеціаліст відділу контролю та обліку рекламних засобів з Управління з питань реклами ІНФОРМАЦІЯ_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 )- систематично інформував ОСОБА_5 про перевірки й демонтажі, скасовував повідомлення власникам незаконних конструкцій та сприяв у зменшенні штрафних сум, за що отримував неправомірну вигоду особисто та на банківські картки. До діяльності був залучений і співробітник КП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОСОБА_7 , який не виконував накази на демонтаж незаконних рекламних засобів в обмін на винагороду. Також у схемі брала участь ОСОБА_8 - головний спеціаліст ІНФОРМАЦІЯ_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), яка за погодження дозвільної документації отримувала кошти від ОСОБА_5 на власні рахунки.

Крім того, ОСОБА_5 налагодив схему отримання неправомірної вигоди за сприяння у видачі та продовженні інформаційних талонів для літніх майданчиків і паспортів прив`язки тимчасових споруд. У ній брали участь посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_2 , районних державних адміністрацій та комунальних підприємств: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . Вони умисно відхиляли заяви підприємців з формальних підстав, підшуковували осіб, зацікавлених у дозвільних документах, та сприяли їх залученню до корупційної схеми, отримуючи систематичні неправомірні вигоди від ОСОБА_5 .

Зважаючи на обставини вчиненого кримінального правопорушення, з метою встановлення власників карткових рахунків, реквізити яких надавались для перерахування коштів, а також встановлення інших фактів отримання коштів від громадян у якості неправомірної вигоди, виникла необхідність у отриманні інформації щодо власників карткових рахунків НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , відкритих у АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », та руху грошових коштів по них за період з 01.01.2023 по 18.08.2025.

Вирішуючи питання, що визначені у ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених випадках на потерпілого.

Згідно ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Виходячи зі змісту вимог ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, одним із яких є тимчасовий доступ до речей і документів.

Згідно із ст. 132 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів є одним із засобів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч.1 ст.159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитись з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Також враховуючи ч. 2 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Статтею 160 КПК України передбачено право сторін кримінального провадження на звернення до слідчого судді під час досудового розслідування з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 КПК України.

Згідно ч.5 ст.163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про банки та банківську діяльність», інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку і розголошення якої може завдати матеріальної чи моральної шкоди клієнту, є банківською таємницею.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність» - інформація щодо юридичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками з письмового дозволу власника такої інформації або за рішенням суду.

Відповідно до п. 5 ч.1 ст. 162 КПК України відомості, які можуть становити банківську таємницю, відносяться до охоронюваної законом таємниці.

Надання слідчим суддею тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, відповідно до ч. 6 ст. 163 КПК України можливе при наявності доказів про те, що речі (документи) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; відомості, що містяться в цих речах і документах, можуть бути використані як докази, та довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, іншими способами неможливо.

За вказаних у клопотанні обставин, з урахуванням даних, що містяться у додатках до клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що існують достатні підстави вважати, що документи, які містять інформацію відкриття відповідних карткових рахунків (заяви, анкети, договори, довіреності, копії паспортів, довідки про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків, фотозображення власників рахунків), а також виписки про рух коштів по цих рахунках за визначений період у друкованому та електронному вигляді із зазначенням номерів платіжних документів, дати та часу операцій, суми, повних даних платника та отримувача, реквізитів банківських установ, призначення платежів і залишків коштів на кінець кожного операційного дня й у сукупності з іншими доказами мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, та необхідні для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, осіб, причетних до нього тощо.

Суд вважає доведеним, що без застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження отримати документи, які можуть бути використанні для встановлення обставин кримінального провадження, не можливо.

Отже, втручання відбувається згідно із законом та переслідує законну мету.

Іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів є неможливим, оскільки законодавець визначив конкретний процесуальний спосіб, у який можна отримати доступ до документів (ст. ст. 159-165 КПК України).

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 131, 132, 159-166 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

клопотання задовольнити.

Надати старшим слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві підполковнику поліції ОСОБА_3 , підполковнику поліції ОСОБА_17 та іншим слідчим групи слідчих у кримінальному провадженні дозвіл на тимчасовий доступ до документів, які містять банківську таємницю і перебувають у володінні АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місцезнаходження юридичної особи: АДРЕСА_1 , та можливість здійснити їх вилучення (виїмку), а саме:

- завірених належним чином копій документів, на підставі яких було відкрито карткові рахунки № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 (заява, анкета, договір, довіреність, копія паспорту, довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, фото власника рахунку);

- виписки про руху коштів по рахунках № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , за період з 01.01.2023 по 18.08.2025 у друкованому та електронному вигляді з обов`язковим зазначенням номерів платіжних документів, конкретного часу та дати платежу, суми коштів, повних даних платника та отримувача коштів, із зазначенням коду, номера рахунку та МФО банківської установи, призначення платежу, а також залишку коштів на рахунках кожного операційного дня.

Визначити строк дії ухвали два місяці, який обраховується з дня постановлення ухвали слідчим суддею.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 166 КПК України у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями КПК України з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1