Справа182/3558/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2025 р. м.Марганець

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Марганець кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 23.01.2022 року за № 0000128, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Марганця Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, з вищою освітою, не працюючого, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.246 КК України,

ВСТАНОВИВ:

22 січня 2022 року, приблизно о 20-00 год. у обвинуваченого ОСОБА_4 виник умисел на здійснення незаконної порубки дерев у захисних лісових насадженнях, розташованих на території приблизно в 2 км. від автошляху Н23, в 2 км. від автошляху Т0435, та між с.Максимівка та м.Марганець Дніпропетровської області для особистих потреб.

Обвинувачений ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що порубка деревини можлива лише за умови наявності лісорубного квитка, порядок отримання якого передбачений постановою Кабінетів Міністрів України №761 від 23.05.2007 року «Порядлок видачі спеціалізованих дозволів на використання лісових ресурсів», якого сотанній не мав, та достовірно знав, що він не має законних підстав здійснювати порубку дерев у захисних лісових насадженнях, 23.01.2022 року приблизно о 00-30 год. ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконну порубку дерев, прийшов до лісових насаджень лінійного типу, які розташовані приблизно в 2 км. від автошляху Н23, в 2 км. від автошляху Т0435, та між с.Максимівка та м.Марганець Дніпропетровської області. В цей же день та час ОСОБА_4 , перебуваючи в тому самому місці, за допомогою бензопили марки «Grunhelm», яку останній взяв з собою для здійснення своїх злочинних дій, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого використання, здійснив незаконну порубку дерев, а саме 8 дерев породи «ЯЗЛ» (Ясень) діаметром пня 22.1-26 см. у кількості 1 штука, діаметром пня 26.1-30 см. у кількості 4 штуки, діаметром пня 34.1-38 см. у кількості 2 штуки, діаметром пня 38.1-42 см. у кількості 1 штука до стану припинення їх росту.

Після чого, ОСОБА_4 знаходячись у тому самому місці, приблизно в період часу з 01-00 год. до 02-00 год. 23.01.2022 року розпиляв стовбури дерев породи «ЯЗЛ» (Ясень) на менші фрагменти за допомогою бензопили «Grunhelm» та склав свіжо спиляні дрова на землю, для подальшого їх використання для власних потреб.

23.01.2022 року приблизно о 02-10 год. незаконні дії ОСОБА_4 , виявлені співробітниками Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області департаменту патрульної поліції.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв істотну шкоду державі у сфері охорони природного навколішнього середовища в особі Червоногригорівської селищної ради, що розрахована відповідно до «Такс для обчислення шкоди, заподіяної лісу, підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубленням дерев та чагарників до ступеня припинення росту», затвердженими Постановою Міністрів України №665 від 23.07.2008 року, внаслідок спилювання дерев у захисних лісових насадженнях (які розташовані приблизно в 2 км. від автошляху Н23, в 2 км. від автошляху Т0435, та між с.Максимівка та м.Марганець Дніпропетровської області) діаметром пня 22.1-26 см. у кількості 1 штука, діаметром пня 26.1-30 см. у кількості 4 штуки, діаметром пня 34.1-38 см. у кількості 2 штуки, діаметром пня 38.1-42 см. у кількості 1 штука до стану припинення їх росту, тобто збитки у сумі 52137 грн. 41 коп., згядно висновку судової економічної експертизи №СЕ-19/104-24/23255 від 11.06.2024 року.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , кваліфіковано за ч.1 ст.246 КК України, а саме, як незаконна порубка дерев у захисних лісових насадженнях, що заподіяло істотну шкоду. Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 246 КК України визнав повністю, підтвердив обставини, вказані вище, пояснив, що дрова потрібні були для опалення будинку, у вчиненому кається, просить суд суворо не карати, обіцяючи більше злочинів не вчиняти.

В зв`язку з повним визнанням обвинуваченим своєї вини, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, не досліджує докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким в судовому засіданні не оспорюються.

Таким чином, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у судовому засіданні доведена повністю і його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 246 КК України, тому що він вчинив незаконну порубку дерев у захисних лісових насадженнях, що заподіяло істотну шкоду.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особистість винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого кримінального правопорушення, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 є особою, раніше не судимою за законом, він офіційно не працює, має постійне місце мешкання, за місцем мешкання характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога як особа, яка страждає будь-якими захворюваннями наркологічного та/або психічного характеру, не значиться.

Обставиною, що пом`якшує покарання, суд вважає щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд також приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини. В справі «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. Також у справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 року суд встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити особистий і надмірний тягар для особи.

Суд, враховуючи, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення є нетяжким злочином, обставини, які пом`якшують покарання, особистість обвинуваченого та його поведінку, вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням. Тому обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді обмеження волі на строк у межах, визначених відповідною санкцією статті (частиною статті). Також суд, враховуючи, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, якого обвинувачений за вчинене ним кримінальне правопорушення не уникнув, другорядну роль кари як мети покарання, вважає можливим звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України, з покладенням на нього передбачених ст. 76 КК України обов`язків. Саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Представником потерпілого - Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області - ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про стягнення майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням у сфері охорони навколишнього природного середовища, яким просив стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 52137 грн. 41 коп..

В судове засідання представник потерпілого не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав, просив задовольнити.

Цивільний позов представник потерпілого обґрунтував тим, що своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 спричинив Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області майнову шкоду в розмірі 52137 грн. 41 коп., яка підлягає відшкодуванню.

В судовому засіданні цивільний відповідач - обвинувачений ОСОБА_4 заявлений позов визнав у повному обсязі.

Суд, заслухавши учасників, дослідивши надані докази, дійшов висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно з ч. 1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Статтею 81ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст.11ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, що кореспондується з нормами ст. 1177 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як роз`яснено в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27 березня 1992 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

У даному випадку судом, справу, згідно ст. 337 КПК України, розглянуто у межах висунутого/пред`явленого обвинувачення та визнано доведеним, що внаслідок злочинних дій цивільного відповідача потерпіла сторона понесла матеріальні збитки, що підтверджується, зокрема, висновком експерта.

Суд, з урахуванням наданих йому у судовому засіданні доказів, вважає доведеним спричинення цивільним відповідачем ОСОБА_4 матеріальної шкоди цивільному позивачу в розмірі 52137 грн. 41 коп.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України, під час ухвалення судового рішення суд повинен вирішити питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів. Відповідно до пунктів 1, 2 вказаної норми конфіскуються гроші, цінності та інше майно, які були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення або призначалися чи використовувалися для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення, крім випадків коли власник чи законний володілець не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Відповідно до частини 1 статті 96-1КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.1ч.2 ст.96-1КК України спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду.

За положеннями п. 3 та п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Таким чином, з огляду на вказані законодавчі норми спеціальна конфіскація може бути застосована до майна засудженого чи у передбачених КК України у випадках - до майна іншої особи, яке використовувалося як знаряддя вчинення злочину, лише у випадках, якщо власник знав про їх незаконне використання.

Вирішуючи питання про долю речових доказів бензопили марки «Grunhelm», яка належить обвинуваченому ОСОБА_4 , суд керується вимогами п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, якими передбачено, що спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та вважає, що зазначений предмет підлягає конфіскації у власність держави.

Відповідно до ч. 5 ст. 96-2, п. 5, ч. 9 ст. 100 КПК України деревину в кількості 1,5 м3, долучену в якості речових доказів, та яка зберігається на території Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, за адресою: Дніпропетровська область, м,Нікополь, вул.Станіславського,1 повернути законному власнику Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Згідно з ч. 2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Питання щодо скасування арешту майна суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 174 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської областіпро відшкодування збитків, завданих кримінальним правопорушенням - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної скоєним кримінальним правопорушенням 52 137 грн. 41 коп.

Речові докази: бензопилу марки «Grunhelm», що знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області згідно з квитанцією № 678, примусово безоплатно вилучити у власність держави в порядку спеціальної конфіскації згідно з ст.ст. 96-1, 96-2 КК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 96-2, п. 5, ч. 9 ст. 100 КПК України-деревину в кількості 1,5 м3, долучену в якості речових доказів, та яка зберігається на території Нікопольського РУП, за адресою: Дніпропетровська область, м,Нікополь, вул.Станіславського,1 повернути законному власнику Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 3029 грн. 12 коп..

Скасувати арешт майна у кримінальному провадженні № 0000128 від 23 січня 2022 року, накладений ухвалою слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 березня 2022 року.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги

вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя: ОСОБА_1