Справа № 645/2282/23
Провадження № 1-кп/645/46/25
В И Р О К
07 липня 2025 року м. Харків
Немишлянський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_10 ,
представника потерпілого адвоката ОСОБА_11 ,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.В`язова, Краснокутського району, Харківської області, громадянина України, не одруженого, із середньою освітою, зі слів працюючого водієм у ТОВ «Агротрейд-виробництво», не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України,-
І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеними.
На підставі Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні з 05:30 24.02.2022 введено воєнний стан, який неодноразово продовжений відповідними Указами Президента України.
У період часу з 23.09.2022 по 15.02.2023, на підставі розпорядження № 54-к від 28.11.2018 ОСОБА_10 працював на посаді наповнювача балонів в Приватному акціонерному товаристві «Харківський автогенний завод», розташованому за адресою: м. Харків, вулиця Автогенна, 10. У цей час, під час виконання своїх безпосередніх обов`язків, у ОСОБА_10 виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення балонів під технічні гази.
Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_10 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу проникав на складське приміщення, що розташоване на території заводу, звідки виносив балони під технічні гази та завантажував їх до автомобіля «Фіат Добло», що знаходився у його користуванні, та вивозив їх до гаражного приміщення за адресою: м. Харків, вулиця Велозаводська, 2, який було заздалегідь орендовано ОСОБА_10 для реалізації свого злочинного умислу.
Окрім того, в період часу з 23.09.2022 по 15.02.2023, в період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», ОСОБА_10 на підставі розпорядження №54-к від 28.11.2018 року працював на посаді наповнювача балонів у Приватному акціонерному товаристві «Харківський автогенний завод», розташованому за адресою: м. Харків, вулиця Автогенна, 10. У цей час, під час виконання своїх безпосередніх обов`язків, у ОСОБА_10 виник злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману.
Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, в період часу з 23.09.2022 по 15.02.2023, перебуваючи на своєму робочому місці, ОСОБА_10 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, перебуваючи на своєму робочому місці, сплачуючи грошові кошти за подальшу заправку у відповідні балони під технічні гази кисню, вартістю 450 грн., натомість заправляв до них інші газові суміші, вартість яких є більшою у порівнянні з фактично оплаченим ним киснем.
ІІ. Позиція сторони захисту.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 пояснив, що визнає свою вину частково та зазначив, що в певний період часу, зокрема, з жовтня 2022 року до лютого 2023 року він працював наповнювачем балонів на ПрАТ «Харківський автогенний завод» і в його обв`язки входило: заправка балонів різними газами. Загалом на заводі працював близько 13 років. На даному підприємстві відбувалося наповнення балонів киснем технічним, медичним, азотом, аргоном, сумішами газовими тощо. Робочий день тривав за табелем робочого часу з 08.00 до 17.00. Іноді він працював неофіційно в нічні зміни, і у вихідні дні. На підприємстві міг бути один наповнювач на зміні, а могло бути двоє. Вину за ч. 5 ст. 185 КК України визнав частково, оскільки проведена заводом інвентаризація балонів викликала в нього сумніви: так, у нього вилучили 274 балони з гаражу і підприємством встановлено відсутність також 274 балонів. Вину за ч. 2 ст. 190 КК України він визнає частково, оскільки при кваліфікації його дій за ст. 190 КК України йому інкримінується сума збитків, яка врахована на підставі комерційної вартості газу, а не собівартості. Окрім того, він заповнював балони не тільки аргоном, а й іншими більш дешевими газами. Викрадення здійснював приблизно до 100 разів. Процедура така: при заводі є магазин, у якому йому виписувалися чеки, він оплачував суму за комерційною ціною за один газ, а закачував в свої балони інший, більш дорогий. Іноді чеки взагалі не виписували, від руки писали на аркуші паперу, щоб він міг виїхати з території заводу. Коли заправив балони, то відносив накладні у кабінет комірника, той ставив печатку, щоб ОСОБА_10 мав змогу виїхати з території заводу з балонами. Тоді була вказівка керівництва запускати на територію заводу автомобілі працівників заводу. Балони складав у орендованому гаражі. У гаражі органами слідства було виявлено 274 балони. Ці балони він частково вивіз із заводу, частково купив. Пусті залишав, наповнені забирав. На балонах заводу є номери («чеканка»), які на них ставить підприємство виробник цих балонів там зазначені місяць, рік виробництва та дати посвідчення. Балони, якими він заволодів були вже вживані. Продавав балони з газом разів десять, давав оголошення на сайтах продажу. Щодо вартості викрадених сумішей, то вартість вказана комерційна. Інвентаризації на підприємстві проводилися перед кожним новим роком. У січні 2023 року на підприємстві його почали підозрювати у крадіжці газу.
Допитаний після зміни обвинувачення прокурором обвинувачений ОСОБА_10 пояснив, що вину у вчиненому визнає, розкаюється, з обставинними, викладеним прокурором у зміненому обвинувальному акті згоден. Шкоду відшкодував частково і зобов`язується в подальшому відшкодувати завдану підприємству шкоду.
ІІІ. Докази, надані сторонами кримінального провадження, та їх оцінка судом.
Допитаний в судовому засіданні 06.11.2023 представник потерпілого директор ПрАТ «Харківський автогенний завод» ОСОБА_12 повідомив, що ОСОБА_10 працював на заводі наповнювачем балонів. Представнику, як директору, у січні-лютому 2023 року доповіли, що на заводі було виявлено нестачу балонів. Було встановлено, що ОСОБА_10 , займався викраденням балонів, які були наповненні аргоном та іншими сумішами, а купляв у заводу вміст балонів, як кисень. Представник потерпілого вважає, що ОСОБА_10 мав злочинний зговір з комірником та охороною заводу. Сума 822 000, 00 грн, що зазначена в обвинувальному акті це шкода, яка складається з вартості викрадених балонів, які повернуті підприємству. 225 106, 57 грн це сума вартості газів у викрадених балонах. На балони з газом був накладений арешт, і їх передано заводу на відповідальне зберігання. Про накладення арешту на вилучені у ОСОБА_10 балони підприємство дізналося лише під час розгляду справи в суді. Однак, балони підприємство не мало можливості використовувати, оскільки взяло їх на відповідальне зберігання. Сума шкоди, зазначена в цивільному позові, заподіяна від злочинних дій ОСОБА_10 . Термін експлуатації балонів 20 років, посвідчення має бути кожні 5 років. Балони, не придатні для зберігання одних газів, можуть використовуватися для інших газів.
Додатково допитаний в судовому засіданні 05.05.2025 директор ПрАТ «Харківський автогенний завод» ОСОБА_12 повідомив, що всі балони, які були вилучені у ОСОБА_10 були перевірені працівниками заводу під час проведення інвентаризації. Балони відповідали клейму, номерам та етикеткам заводу. Балони, які були повернуті судом після скасування арешту майна вже в обігу. Ці балони можна «зібрати» протягом кілька місяців, якщо буде заявлено клопотання про їх огляд судом. Для проведення інвентаризації, до директорів підприємства звертається бухгалтерія. Тоді директор видає наказ про інвентаризацію. Інвентаризація на момент вчинення кримінального правопорушення проводилася раз на рік. Зараз проводиться кожного місяця. За запитом слідчого також проводилася інвентаризація. Щодо балонів підприємства: покупці можуть приїхати зі своїми балонами, а забрати наповнені балони заводу. Тоді балони, які прийняли на обмін, направляються в ремонтну службу, де проходять повну перевірку, та на них ставиться наліпка та клеймо заводу.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснив, що з обвинуваченим ОСОБА_10 вони разом працювали на Харківському автогенному заводі наповнювачами балонів. Свідок не бачив, як ОСОБА_10 вивозив балони з території заводу. У обвинуваченого був автомобіль, моделі ауді, сірого кольору. Гази, якими наповнювали балони: кислород, агрон, углекислота, аргон, зварювальні суміші тощо. Гелієм балони не наповнювали, проте його підприємство продає. Гелій не «качає» підприємство, його привозять на склади. Кожен займався своїм процесом, один за одним не слідкували. Цех, де наповнювали балони, великий, розділений десь на чотири частини. ОСОБА_10 під час роботи не був у постійному полі зору свідка. Камери відеоспостереження в цеху були. Наповнювали балони кожного дня за «разнорядкою». Неможливо наповнити балони не повністю.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснив, що працював разом з ОСОБА_10 на Харківському автогенному заводі. Свідок працює водієм-навантажувачем , ОСОБА_10 працював наповнювачем балонів. Перетиналися вони лише у зв`язку із службовими обов`язками, кожен робив свою справу. Балони свідок грузив в присутності комірника. Іноді бачив, як ОСОБА_10 привозив балони та погружав у свій автомобіль, питань йому не задавав з цього приводу. Коли історія з крадіжкою балонів стала відома усім на заводі, тоді про це дізнався і свідок. ОСОБА_14 був при огляді балонів у гаражі на вул. Велозаводській в м.Харкові.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 пояснив, що працює на Харківському автогенному заводі водієм-навантажувачом: займається видачою балонів, вигрузкою та загрузкою автомобілів. Документи на погрузку видає комірник. ОСОБА_10 працював наповнювачем балонів. 28.12.2022 року ОСОБА_10 зателефонував свідку і попросив того зайти у магазин і «виписати йому балони» і оплатити. Балони були з киснем, гроші за балони обвинувачений переказав свідку на банківську картку. Навіщо ОСОБА_10 ці балони свідок не цікавився. Документи на балони свідок лишив для ОСОБА_10 у охорони. Свідок не бачив, щоб ОСОБА_10 погружав/вигружав балони в свій автомобіль. Дізнався про викрадення балонів, коли і всі на заводі дізналися.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснив, що працює на ПрАТ «Харківський автогенний завод» заступником генерального директора з виробництва. У лютому 2023 року свідком було виявлено те, що ОСОБА_10 при наповненні балонів не записував необхідні дані у протокол наповнення. Свідок зателефонував обвинуваченому і запитав про це, а той сказав, що запишить все зранку. Зранку свідок запитав завідуючу складом ОСОБА_17 чи записав всі дані ОСОБА_10 , проте вона повідомила, що цих балонів немає. Коли почали розбиратися в ситуації, то виявили, що ці балони під видом кисню технічного були вивезені з території заводу. Ця невідповідність оплаченого товару і реально придбаного товару викликала питання. Шкода, яка завдана ОСОБА_10 встановлювалася бухгалтерією. Інвентаризація газів проводиться щомісячно, яким чином була списана нестача свідок чітко не пригадав. Кому саме належать балони, які виявили у ОСОБА_10 в гаражі, свідок не в курсі. Але ті балони, що він бачив, нещодавно пройшли опосвідчення, мали тавро підприємства і були наповнені. Балони мають термін використання 25 років, після цього терміну, якщо не буде зауважень, цей строк може бути продовжений.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 пояснила, що працює на ПрАТ «Харківський автогенний завод» завідуючою складом, її посадові обов`язки складаються з наступно: прийняття продукції з виробництва, подальше його розміщення і реалізація. Реалізація продукції відбувається таким чином: виписується видаткова накладна, і на її підставі відпускається товар. Балони відпускають безпосередньо навантажувачі. Накладні на товар виписуються відділом логістики. Облік накладних веде свідок, потім передає в бухгалтерію. Щомісяця проводитися переоблік для бухгалтерії. Нестачу газів відслідковує ОСОБА_16 , свідок лише фіксує інформацію щодо кількості газів. Свідок звернула увагу, що у неї не було зафіксовано випуску аргону, а ОСОБА_16 повідомив, що по камерам було зафіксовано наповнення балонів аргоном ОСОБА_10 . Потім встановили, що ОСОБА_10 брав аргон, а по чекам в нього завжди був кисень. За період з вересня 2022 року по лютий 2023 року було виявлено нестачу балонів один чи два рази, про що було оголошено свідку. Балансова вартість балонів свідку не відома, а лише їх кількість.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 повідомив, що для надування шариків для святкування днів народження його онуків йому знадобився газ десь в жовтні-листопаді 2022 року. Він мав 5-ти літровий балон, його вистачало на 20 шариків. Коли газ закінчився, він знайшов оголошення в інтернеті (сайт не пригадав) і зателефонував. По телефону домовився з чоловіком, віддав йому свій балон, а наступного дня отримав балон заправлений газом. Адресу зустрічі і чоловіка, з яким зустрічався не пам`ятає, місце може показати лише візуально. Газ брав гелій, а не аргон, як слідчий вказав в протоколі допиту. У березні 2023 року йому зателефонував слідчий, після чого до нього приїхали двоє чоловіків з поліції та розповіли, що на якомусь заводі був викрадений газ. Показували фото чоловіка, проте свідок його не упізнав, оскільки їх зустріч була коротка і він його не запам`ятав. ОСОБА_10 в судовому засіданні не упізнав.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 повідомила суду, що є цивільною дружиною ОСОБА_10 та пояснила, що обвинувачений працював на Харківському автогенному заводі наповнювачем балонів. Свідок орендувала гаражне приміщення для автомобіля ауді-6. Коли вона була у гаражі декілька разів, то окрім автомобіля нічого не бачила, зокрема балонів не бачила. Коли вона була у гаражі зі слідчою групою, тоді побачила балони. ОСОБА_10 після цього їй повідомив, що у балонах були гази з роботи. Мобільний номер ОСОБА_10 НОМЕР_1 . Має банківські картки в «УкрСибБанк». ОСОБА_10 охарактеризувала з позитивної сторони, повідомила, що він хворіє на астму.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 повідомив, що купляв балони з газом через сайт «OLX», десь у «промзоні» по вул. Велозаводській в м.Харкорві. ОСОБА_10 в судовому засіданні не упізнав, зазначив, що балони продав інший чоловік. Приїхав туди із своїм балоном сірого кольору, там йому винесли такий самий балон із газом.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 пояснив суду, що працював на ПрАТ «Харківський автогенний завод» комірником. До його обов`язків входило: прийняти машини, які привозили балони, порахувати та поставити їх; прийняті приватні машини тощо, закатування, викатування балонів, маркування балонів. Балони були різні за кольором, в залежності від виду наповнення, види маркування (трафарет) також були різні. ОСОБА_10 заїжджав на територію заводу на своєму власному автомобілі, оскільки має дозвіл від керівництва. Випадків, коли обвинувачений вигружав і загружав балони в свій автомобіль свідок не бачив. Балони дуже важкі, їх переміщують на автокарах. Балони в залежності від їх наповнення певним газом відрізнялися кольорами. Кабінет свідка був відкритий, туди міг зайти будь-хто з працівників, навіть коли свідок виходив з кабінету. Про неправомірні дії ОСОБА_10 на території підприємства дізнався, коли їх привезли у гараж, де проводилися слідчі дії. У гаражі було багато балонів різного кольору. ОСОБА_17 сказала, що це балони, які викрали з заводу. На заводі ОСОБА_17 працювала в першу зміну, свідок у другу зміну приблизно з 13.30 год.
Вина ОСОБА_10 підтверджується також дослідженими судом наступними письмовими доказами.
Відомостями з наказу № 19/22-ОД від 29.12.2022 року, згідно з яким генеральний директор ПрАТ «Харківський автогенний завод» ОСОБА_12 наказав провести позачергову інвентаризацію товарно-матеріальних цінностей на складі товарів та продукції, під час якої перевірити їх наявність та документальне підтвердження, вивчити стан та придатність до подальшого використання, при необхідності провести оцінку, станом на 31.12.2022 року за номенклатурою: «аргон рідкісний (сировина)», «аргон газоподібний вищого ґатунку 40л бал/ 6,48 м. куб» (т. 3 а.с. 182).
Відомостями з наказу № 3/1/23-ОД від 30.01.2023 року, згідно з яким генеральний директор ПрАТ «Харківський автогенний завод» ОСОБА_12 наказав провести позачергову інвентаризацію товарно-матеріальних цінностей на складі товарів та продукції, під час якої перевірити їх наявність та документальне підтвердження, вивчити стан та придатність до подальшого використання, при необхідності провести оцінку, станом на 31.01.2023 року за номенклатурою: «аргон рідкісний (сировина)», «аргон газоподібний вищого ґатунку 40л бал/ 6,48 м. куб» (т. 3 а.с. 184).
Відомостями з наказу № 06/23-ОД від 09.02.2023 року, згідно з яким генеральний директор ПрАТ «Харківський автогенний завод» ОСОБА_12 наказав провести позачергову інвентаризацію товарно-матеріальних цінностей на складі товарів та продукції, під час якої перевірити їх наявність та документальне підтвердження, вивчити стан та придатність до подальшого використання, при необхідності провести оцінку, станом на 31.01.2023 року за номенклатурою: «аргон рідкісний (сировина)», «аргон газоподібний вищого ґатунку 40л бал/ 6,48 м. куб», термін проведення 10.02.2023 (т. 3 а.с. 186).
Відомостями з наказу № 06/1/23-ОД від 14.02.2023 року, згідно з яким генеральний директор ПрАТ «Харківський автогенний завод» ОСОБА_12 наказав провести позачергову інвентаризацію товарно-матеріальних цінностей в цеху наповнення балонів, під час якої перевірити їх наявність та документальне підтвердження, вивчити стан та придатність до подальшого використання, при необхідності провести оцінку, станом на 15.02.2023 року (т. 4 а.с. 92).
Інвентаризацією товарів у Цеху наповнення балонів № 9 від 31.12.2022 року, якою встановлено аргону рідкого (сировини): кількість 6, 150; кількість за обліком 35,407; кількість різниця - - 29, 257; одиниця т; ціна 5000,00, сума - 30 750,00; сума за обліком 177 035,00; сума різниця - 146 285,00 грн; аргону газоподібного вищого ґатунку 40л бал/ 6,48 м. куб: кількість 74; кількість за обліком 124; кількість різниця - - 50; одиниця балон; ціна 207,64; сума - 25 747, 36; сума за обліком - 25 747,36; сума різниця - 10 382,00 грн (т. 3 а.с. 188).
Інвентаризацією товарів у Цеху наповнення балонів № 1 від 31.01.2023 року, якою встановлено аргону рідкого (сировини): кількість 2,1; кількість за обліком 37, 422; кількість різниця - - 35, 322; одиниця т; ціна 5000,00, сума - 10 500,00; сума за обліком 187 110,00; сума різниця - 176 610,00 грн; аргону газоподібного вищого ґатунку 40л бал/ 6,48 м. куб: кількість 88; кількість за обліком 183; кількість різниця - - 95; одиниця балон; ціна 168,94; сума - 14 866,72; сума за обліком 30 916,02; сума різниця - 16 049,30 грн (т. 3 а.с. 189).
Відомостями з ПРАЙС-ЛИСТІВ ПрАТ «Харківський автогенний завод» із зазначенням ціни на промислові гази, такі як кисень, азот, аргон, захисна газова суміш для MIG/MA/TIG; інших газів, діоксиду вуглецю, харчових газових сумішей станом на 30.01.2023, 24.12.2022, 20.10.2022 (т. 3 а.с. 192-194).
Чеком № 86 від 08.02.2023 (оплата від 08.02.2023), чеком № 83 від 07.02.2023 (оплата 07.02.2023), чеком № 80 від 06.02.2023 (оплата 06.02.2023); чеком № 66 від 31.01.2023 (оплата 31.01.2023), чеком № 59 від 24.01.2023 (оплата 24.01.2023); чеком № 55 від 23.01.2023 (оплата 23.01.2023); чеком № 48 від 20.01.2023 (оплата від 20.01.2023), чеком № 46 від 19.01.2023 (оплата 19.01.2023), чеком № 43 від 19.01.2923 (оплата від 19.01.2023), чеком № 42 від 17.01.2023 (оплата 17.01.2023), чеком № 35 від 13.01.2023 (оплата від 13.01.2023р), чеком № 28 від 12.01.2023 (оплата 12.01.2023); чеком № 27 від 11.01.2023 (оплата 11.01.2023); чеком № 24 від 10.01.2023 (оплата 10.01.2023); чеком № 23 від 10.01.2023 (оплата від 10.01.2023); чеком № 21 від 09.01.2023 (оплата 09.01.2023); чеком № 12 від 05.01.2023 (оплата 05.01.2023); чеком № 9 від 04.01.2023 (оплата 04.01.2023); чеком № 8 від 04.01.2023 (оплата 04.01.2023), чеком № 5 від 03.01.2023 (оплата 03.01.2023); чеком № 4 від 03.01.2023 (оплата 03.01.2023); чеком № 1 від 02.01.2023 (оплата 02.01.2023); чеком № 85 від 29.12.2022 (оплата 29.12.2022); чеком № 80 від 28.12.2022 (оплата 28.12.2022); чеком № 79 від 27.12.2022 (оплата 27.12.2022); чеком № 78 від 27.12.2022 (оплата 27.12.2022); чеком № 70 від 23.12.2022 (оплата 23.12.2022); чеком № 58 від 20.12.2022 (оплата 20.12.2022); квитанцією про оплату 21.12.2022, 22.12.2022, 23.12.2022,30.12.2022, що підтверджують розмір заподіяної шкоди ОСОБА_10 (працівник ПрАТ «Харківський автогенний завод» (наповнювач балонів) у розмірі 145 830, грн., у т.ч. ПДВ 20% (160 балонів аргону газоподібного вищого ґатунку 40л бал/6.48 м. куб) (т. 3 а.с. 224-250, т. 4 а.с. 1-5).
Табелями обліку використання робочого часу працівниками ПрАТ «Харківський автогенний завод», а саме: ОСОБА_17 за вересень 2022, жовтень 2022, листопад 2022, грудень 2022, січень 2023, лютий 2023; ОСОБА_21 за жовтень 2022, листопад 2022, грудень 2022, січень 2023, лютий 2023; ОСОБА_10 за вересень 2022, жовтень 2022, листопад 2022, грудень 2022, січень 2023, лютий 2023; ОСОБА_13 за вересень 2022, жовтень 2022, листопад 2022, грудень 2022, січень 2023, лютий 2023; ОСОБА_22 за вересень 2022, жовтень 2022, листопад 2022, грудень 2022, січень 2023, лютий 2023; ОСОБА_15 за вересень 2022, жовтень 2022, листопад 2022, грудень 2022, січень 2023 (т. 4 а.с. 14-45,118-122).
Наказом про прийняття на роботу № 54-к від 28.11.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_10 прийнято на роботу до ПрАТ «Харківський автогенний завод» з 29.11.2018 наповнювачем балонів (т. 4 а.с. 46).
Наказом про прийняття на роботу № 24-к від 11.06.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_13 прийнято на роботу до ПрАТ «Харківський автогенний завод» з 15.06.2020 наповнювачем балонів (т. 4 а.с. 48).
Наказом про прийняття на роботу № 44-к від 02.11.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_22 прийнято на роботу до ПрАТ «Харківський автогенний завод» з 03.11.2020 наповнювачем балонів (т. 4 а.с. 50).
Наказом про прийняття на роботу № 11-к від 26.07.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_21 прийнято на роботу до ПрАТ «Харківський автогенний завод» з 27.07.2021 комірником (т. 4 а.с. 52).
Наказом про прийняття на роботу № 36-к від 09.12.2019 року, відповідно до якого ОСОБА_15 прийнято на роботу до ПрАТ «Харківський автогенний завод» з 10.12.2019 водієм навантажувачом (т. 4 а.с. 117).
Договорами про повну індивідуальну матеріальну відповідальність працівників ПрАТ «Харківський автогенний завод» ОСОБА_21 , ОСОБА_17 (т. 4 а.с. 54-55, 61-62).
Посадовою інструкцією комірника ПрАТ «Харківський автогенний завод» (т. 4 а.с. 56-59).
Посадовою інструкцією завідувача центрального складу ПрАТ «Харківський автогенний завод» (т. 4 а.с. 63-70).
Наказом ПрАТ «Харківський автогенний завод» № 5/23-ОД від 03.02.2023 «Облік порожньої тари» (т. 4 а.с. 71).
Випискою з Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників ПрАТ «Харківський автогенний завод», відповідно до якої для працівників заводу встановлюється наступний розпорядок роботи: початок роботи 8.00; перерва 12.00-12.30; закінчення роботи 16.30 (т. 4 а.с. 77).
Актом контрольної перевірки інвентаризації цінностей в цеху наповнення балонів ПрАТ «Харківський автогенний завод» від 15.02.2023 з додатками (т. 4 а.с. 98-103).
Договором оренди балонів № 2019-12/3 від 23.12.2019 року з додатками, укладеним між ДП «Мессер Україна» та ПрАТ «Харківський автогенний завод», предметом якого є балони під технічні гази 40л, 150 бар, які виготовлені із вуглецевої сталі (т. 4 а.с. 104-108, 110-114).
Додатком № 1 (специфікацією) до Договору оренди балонів № 2019-12/3 від 23.12.2019 року, укладеним між ДП «Мессер Україна» та ПрАТ «Харківський автогенний завод», про передачу в платне користування балони під технічні гази 40л, 150 бар в кількості 9 452 шт, заставна вартість одного балону складає 1300,00грн без ПДВ (т. 4 а.с. 109).
Актами приймання-передачі рідини та готової продукції від 08.02.2023, 06.02.2023, 31.01.2023, 24.01.2023, 23.01.2023, 20.01.2023, 19.01.2023, 18.01.2023, 17.01.2023, 12.01.2023, 11.01.2023, 10.01.2023, 09.01.2023, 05.01.2023, 04.01.2023, 02.01.2023, 30.12.2022, 29.12.2022, 28.12.2022, 27.12.2022, 23.12.2022, 22.12.2022, 21.12.2022, 20.12.2022 (т. 4 а.с. 123-172).
Листом Територіального управління державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Харківській області № 08-02-11-34/2262 від 05.04.2023 року, відповідно до якого ПрАТ «Харківський автогенний завод» присвоєно новий шифр тавра УЯ 66 (т. 4 а.с. 173).
Видатковими накладними № ДН-00005646 від 17.12.2022, № ДН-0000584 від 26.12.2022, № ДН-00000078 від 06.01.2023, № ДН-00000218 від 15.01.2023, № ДН-00000312 від 24.01.2023, № ДН-00000459 від 01.02.2023, № ДН-00000620 від 07.02.2023, № ДН-00000459 від 01.02.2023 та товарно-транспортними накладними до них про купівлю ПрАТ «Харківський автогенний завод» аргону рідкого вищого сорту (т. 4 а.с. 174-189).
Договором поставки продукції № 1806/2020 від 01.07.2020, укладеним між ДП «Мессер Україна» та ПрАТ «Харківський автогенний завод», предметом якого є: поставка покупцеві продукції, найменування якої зазначається в Специфікаціях (Додатках) до Договору, а також надання послуг з ремонту та опосвідчення балонів (т. 4 а.с. 190-193).
Копією договору оренди нежитлових приміщень № 23/01-НТО від 23.01.2023, укладеного між ТОВ «РЕНТО ПЛЮС» та ОСОБА_19 , предметом якого є нежитлове приміщення гараж, загальною площею 90,0 кв.м, розташоване за адресою: м.Харків, вул. Велозаводська, 2. Термін оренди до 22.09.2023 (т. 4 а.с. 194-206).
Відомостями з протоколу огляду місця події від 16.02.2023 року, відповідно до якого місцем огляду було гаражне приміщення, розташоване за адресою: м.Харків, вул. Велозаводська, 2. Під час огляду виявлено та вилучено 274 балони об`ємом 40 літрів, 2 балони об`ємом 12 літрів, 7 балонів, об`ємом 10 літрів та 2 балони об`ємом 7 літрів ( т. 4 а.с. 208).
Постановою слідчого від 16.02.2023 року про визнання речовими доказами, вилучені під час огляду місця події за адресою: м.Харків, вул. Велозаводська, 2 (гараж Г-1) предмети: 274 балони об`ємом 40 літрів (з яких 81 балон сірого кольору, 76 балонів сірого кольору з зеленим верхом, 65 балонів чорного кольору, 47 балонів синього кольору, 5 балонів сірого кольору з жовтим верхом) , 2 балони об`ємом 12 літрів, 7 балонів, об`ємом 10 літрів та 2 балони об`ємом 7 літрів (т. 4 а.с. 209).
Вказані речові докази були передані на відповідальне зберігання працівнику ПрАТ «Харківський автогенний завод» ОСОБА_17 (т. 4 а.с. 210-219).
ПрАТ «Харківський автогенний завод» також складено Таблиці опису балонів, переданих на відповідальне зберігання (т. 4 а.с. 220-241).
Ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м.Харкова від 21.02.2023 року (справа № 645/597/23, провадження № 1-кс/645/195/23) надано дозвіл на проведення огляду нежитлового приміщення (гаражу) за адресою: м. Харків, вулиця Велозаводська, 2 (літера Г-1) старшому слідчому СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області капітану поліції ОСОБА_23 , який був фактично проведений 16.02.2023 в період часу з 15 години 15 хвилини до 16 години 00 хвилин, з метою відшукання: речей, предметів, документів, які являються предметами кримінального правопорушення - злочину, а саме: 274 балонів об`ємом 40 літрів (з яких 81 балон сірого кольору; 76 балонів сірого кольору з зеленим верхом; 65 балонів чорного кольору; 47 балонів синього кольору; 5 балонів сірого кольору з жовтим верхом), 2 балонів об`ємом 12 літрів, 7 балонів об`ємом 10 літрів та 2 балонів об`ємом 7 літрів, які вже визнані речовими доказами та приєднанні до матеріалів кримінального провадження (т. 4 а.с. 242-245).
Також, вина ОСОБА_10 підтверджується відомостями з Виписки UKRSIBBANK за картковим рахунком клієнта ОСОБА_10 за період з 01.08.2022 по 31.12.2022 (т. 5 а.с. 82-99).
Відомостями з Виписки ПРИВАТБАНКУ за картковим рахунком клієнта ОСОБА_19 (цивільна дружина ОСОБА_10 ) за період з 02.08.2022 по 15.02.2023 (т. 5 а.с. 103-118).
Відомостями про оголошення з сайту OLX.UA (т. 5 а.с. 119-156).
Відомостями з протоколу огляду місця події від 18.02.2023 року за адресою: м.Харків, пр-т Героїв Харкова, 269-а, гаражний бокс НОМЕР_2 ГСК «Кругозір», під час якого за згодою власника ОСОБА_24 проведено огляд вказаного гаражного боксу та виявлено газові балони (т. 5 а.с. 181-183).
Скріншотами переписки з мобільних телефонів за № НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_3 , наданими свідком ОСОБА_24 (т. 5 а.с. 184-185).
Копією квитанції № 1Е84-Н6МВ-82К9-9Р17 від 04.02.2023, наданою свідком ОСОБА_24 (т. 5 а.с. 186).
Так, під час судового розгляду представники потерпілих наполягали на тому, що ОСОБА_10 вчинено злочини за попередньою змовою з іншими працівниками заводу, оскільки на їх думку одноособово злочини в такому обсязі вчинити неможливо.
Проте, жоден допитаний судом свідок та досліджені докази, як оремо, так і в сукупності, не свідчать про таку версію подій, на якій наполягали представники потерпілих. Цю версію не підтвердила ні сторона захисту, ні сторона обвинувачення. Тому, вказані твердження представників потерпілих є необґрунтованими та спростовуються встановленими фактичними обставинами кримінальних правопорушень, які досліджувалися в цьому кримінальному провадженні.
З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що сукупність наведених у вироку доказів переконливо свідчить про те, що інкриміновані обвинуваченому кримінальні правопорушення вчинені ним одноособово.
Окрім того, під час першого допиту в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 повідомив суд про часткове визнання вини за ч. 2 ст. 190 КК України, оскільки при кваліфікації його дій за ст. 190 КК України йому інкримінується сума збитків, яка врахована на підставі комерційної вартості газу, а не собівартості, та часткове визнання вини за ч. 5 ст. 185 КК України, оскільки проведена заводом інвентаризація балонів викликала в нього сумніви: так, у нього вилучили 274 балони з гаражу і підприємством встановлено відсутність також 274 балонів.
І хоча допитаний після зміни обвинувачення прокурором обвинувачений ОСОБА_10 пояснив, що вину у вчиненому визнає, розкаюється, з обставинними, викладеним прокурором у зміненому обвинувальному акті згоден, суд вважає, що для повноти судового слідства має бути надана оцінка доказам на спростування первинної позиції обвинуваченого щодо часткового визнання вини, оскільки доказування не може гуртуватися лише на заяві особи про визнання вини і має бути підкріплене достатньою кількістю належних та допустимих доказів, досліджених судом.
Так, на підставі відповідних наказів директора ПрАТ «Харківський автогенний завод», після виявлення кримінальних правопорушень, які є предметом розгляду в цій справі, було проведено інвентаризації товарів у цеху наповнення балонів, за результатом яких встановлено різницю в сумі за обліком аргону рідкого, аргону газоподібного вищого ґатунку, про що детально викладено вище в даному вироку.
Необхідно зазначити, що собівартість - це загальна сума витрат на виробництво або придбання товару. Вона включає витрати на сировину, матеріали, енергоносії, оплату праці, амортизацію та інші витрати, пов`язані з виробництвом або придбанням.
У свою чергу, ринкова вартість - це ціна, за якою товар продається на ринку на момент вчинення злочину. Вона визначається попитом і пропозицією, а також іншими факторами, що впливають на ціноутворення.
Отже, ринкова ціна є об`єктивним показником вартості товару для покупця. Вона відображає реальну цінність товару на ринку на момент вчинення злочину. Собівартість може бути значно нижчою за ринкову ціну, особливо у випадку товарів, які мають високий попит або дефіцитні. Тому, використання ринкової ціни дозволяє більш справедливо оцінити збитки, завдані злочином.
Окрім того, відповідно до протоколу огляду від 16.02.2023 року за адресою: м.Харків, вул. Велозаводська, 2. Було виявлено та вилучено 274 балони об`ємом 40 літрів, 2 балони об`ємом 12 літрів, 7 балонів, об`ємом 10 літрів та 2 балони об`ємом 7 літрів ( т. 4 а.с. 208).
Дане гаражне приміщення, як встановлено з показів обвинуваченого ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_19 , що також підтверджене і відповідним договором оренди, було орендоване останньою на прохання її співмешканця ОСОБА_10 .
Постановою слідчого від 16.02.2023 року, вилучені під час огляду гаражного приміщення 274 газові балони були визнані речовими доказами, та в подальшому передані на відповідальне зберігання працівнику ПрАТ «Харківський автогенний завод» ОСОБА_17 .
Після передачі вказаного майна на відповідальне зберігання потерпілому, ПрАТ «Харківський автогенний завод» також складено Таблиці опису балонів, переданих на відповідальне зберігання (т. 4 а.с. 220-241).
Матеріали справи не містять відомостей про те, що стороною захисту подавалися під час досудовою розслідування заперечення щодо кількості вилучених 16.02.2023 року балонів та докази на спростування їх належності саме ПрАТ «Харківський автогенний завод». Відповідні докази не подано і під час судового розгляду.
Додатково допитаний в судовому засіданні 05.05.2025 директор ПрАТ «Харківський автогенний завод» ОСОБА_12 повідомив, що всі балони, які були вилучені у ОСОБА_10 були перевірені працівниками заводу під час проведення інвентаризації. Балони відповідали клейму, номерам та етикеткам заводу. Балони, які були повернуті судом після скасування арешту майна вже в обігу. Ці балони можна «зібрати» протягом кілька місяців, якщо буде заявлено клопотання про їх огляд судом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч.ч.2, 6 ст. 22 КПК).
Проте, стороною захисту клопотання про додатковий огляд 274 балонів на спростування їх належності ПрАТ «Харківський автогенний завод» заявлено не було.
Таким чином, суд вважає встановленим, що предметом злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, вчинення якого інкримінується ОСОБА_10 в цій справі, є саме 274 балони під технічні гази, вилучені під час огляду місця події 16.02.2023 року.
Відповідно до ст.ст. 22, 26 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Статтею 93 КПК України передбачено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Таким чином, досліджені вище письмові та речові докази, покази свідків не містять суттєвих протиріч, переконливі як кожен окремо, так і їх сукупність у взаємозв`язку. Жоден із них не спростований, містить інформацію щодо предмету доказування, отриманий в установленому законом порядку.
ІV. Кваліфікація дій обвинуваченого.
Оцінивши у сукупності наявні у справі докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а також сукупність наданих сторонами обвинувачення та захисту доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, в порядку ст. 94 КПК України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи із засад справедливості, виваженості та неупередженості, керуючись законом, суд доходить висновку, що пред`явлене ОСОБА_10 обвинувачення за ч.5 ст. ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 190 КК України знайшло своє підтвердження в ході судового розгляду.
Дослідивши докази у даній справі, надавши кожному з них оцінку з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_10 за фактично вчинене підлягають такій кваліфікації:
за ч. 5 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в особливо великих розмірах, в умовах воєнного стану.
за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, що завдало значної шкоди потерпілому.
Будь-яких обґрунтованих сумнівів у тій версії події, яку суд вважав встановленою, за результатами дослідження доказів, у суду не виникає. Єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання ОСОБА_10 винним за ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України.
Таким чином, вину обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України суд вважає доведеною.
V. Мотиви призначення покарання.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд при призначенні покарання повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_10 встановлено, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, розлучений, має неповнолітню дитину ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; має міцні соціальні зв`язки (цивільна дружина ОСОБА_19 та її дочка ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ); на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; проходить лікування, в зв`язку із встановленням інвалідності ІІІ групи з діагнозом (зазначається у вироку з дозволу обвинуваченого): бронхіальна астма IV ступеню, персистуюча, загострення ІІІ ступеню, неконтрольована, емфізема легень, пневмосклероз, легенева недостатність ІІ ступеню (т. 5 а.с. 67, 178, 179, т.6 а.с. 188-228).
ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні двох кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 ч. 5 ст. 185 КК України.
Санкція ч. 2 ст. 190 КК України передбачає такі види покарань: штраф від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк від одного до двох років, або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк до трьох років.
Санкція ч. 5 ст. 185 КК України передбачає таке покарання: позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.
Суд доходить висновку, що обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до положень ст. 66 КК України ОСОБА_10 є активне сприяння у розкритті злочину, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, добровільне часткове відшкодування матеріальної шкоди.
Обставини, передбачених у ст. 67 КК України, які обтяжують покарання, судом не встановлені.
Суд вважає, що за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України обвинуваченому слід призначити покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, оскільки обвинувачений хоча і працює (за його словами), проте проходить лікування в зв`язку із встановленням інвалідності, через що призначення інших видів покарань, передбачених у ч. 2 ст. 190 КК України, на думку суду не є доцільним.
При призначенні покарання за ч. 5 ст. 185 КК України суд виходить з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Таким чином, положенням ст. 69 КК України визначено, що призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за вчинений злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання може мати місце лише за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.
При призначенні більш м`якого покарання, ніж передбачено законом (ст. 69 КК), необхідно враховувати наявність зв`язку між пом`якшуючими обставинами і метою та/або мотивами злочину, роллю, яку виконувала особа, визнана винуватою у вчиненні злочину, її поведінкою під час вчинення злочину та інші фактори, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватця. Окрім того, необхідно встановити, що відповідні пом`якшуючі обставини істотно знизили тяжкість вчиненого злочину (див. Постанова ВС у справі № 591/2221/19,(провадження № 51-4503км19).
Таким чином, застосування ст. 69 КК можливе, якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони (1) можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до частин 1 та/або 2 статті 66 КК, і (2) істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.
Щодо наявності в даній справі, на думку суду, трьох обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_10 та істотно зменшують тяжкість вчиненого злочину, слід зазначити, що таку обставину, як активне сприяння у розкритті злочину, просила врахувати при призначенні покарання і прокурор під час судових дебатів, отже сторона обвинувачення розцінила поведінку ОСОБА_10 саме на досудовому слідстві як таку, що активно сприяла у розкритті інкримінованих у цій справі особі злочинів. Підстави сумніватися в такій позиції сторони обвинувачення судом під час розгляду справи не встановлено.
Про наявність активного сприяння у розкритті злочинів в цій справі, на думку суду, свідчить той факт, що ОСОБА_10 було добровільно повідомлено правоохоронним органам про місце розташування орендованого його цивільною дружиною гаражного приміщення, в якому зберігалися 274 викрадених на заводі балонів, тобто добровільно видане майно здобуте злочинним шляхом.
Враховуючи те, що згідно з законодавством України, договір оренди гаража в гаражному кооперативі не підлягає обов`язковій реєстрації в податковій службі, а у матеріалах справи відсутні відомості про те, що відповідний договір оренди був вилучений саме органом досудового розслідування під час проведення слідчих (розшукових) дій; враховуючи також те, що гаражне приміщення було орендоване саме співмешканкою ОСОБА_10 , а не ним особисто, суд доходить висновку, що неповідомлення ОСОБА_10 інформації про конкретне місце зберігання викраденого майна, призвело б до неможливості самостійного встановлення такої інформації органом досудового розслідування або значно утруднило би таку можливість, що негативно відобразилося б на строках досудового розслідування.
Таким чином, оскільки активне сприяння розкриттю злочину має місце тоді, коли особа, яка вчинила злочин, своїми діями надає допомогу (сприяє) правоохоронним органам у розкритті злочину, в установленні невідомих їм обставин справи, то в даній справі, на думку суду, доведено існування такої пом`якшуючої покарання обставини.
Суд зазначає, що наявність на утриманні неповнолітньої дитини прямо не передбачено, як обставина, що пом`якшує покарання, проте, відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.
Щодо третьої обставини, яка пом`якшує покарання та істотно зменшує тяжкість вчиненого злочину -добровільне часткове відшкодування матеріальної шкоди, суд зазначає наступне.
10.07.2023 року до суду надійшла позовна заява про стягнення з ОСОБА_10 на користь ПрАТ «Харківський автогенний завод» матеріальної шкоди, завданої злочином, в сумі 8 897, 35 грн.
28.07.2023 року ОСОБА_27 сплатив 8 897, 35 грн на розрахунковий рахунок ПрАТ «Харківський автогенний завод» і ця обставина визнається представником позивача (т. 6 а.с. 213).
Таким чином, обвинувачений добровільно відшкодував шкоду, заявлену потерпілим у первісному позові. В подальшому позовні вимоги збільшувалися, і з ними обвинувачений не погодився, що не змінює висновків суду про те, що шкода у даній справі добровільно частково відшкодована обвинуваченим.
Суд вважає, що встановлені судом та зазначені вище в даному вироку пом`якшуючі покарання обставини, в своїй сукупності істотно знизили ступінь суспільної небезпечності вчиненого ОСОБА_10 злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, невід`ємно пов`язані з особою обвинуваченого та обставинами вчиненого злочину, в зв`язку із чим, на думку суду, призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим.
Необхідно відмітити, що представником потерпілого у судових дебатах зазначена позиція про необхідність застосування до ОСОБА_10 максимального порання, передбаченого у санкції ч. 5 ст. 185 КК України 12 років позбавлення волі та неодноразово підкреслено, що таке покарання має попередити вчинення злочинів іншими працівниками підприємства.
З такою позицією потерпілих суд не погоджується з огляду на наступне.
Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.
Слід зазначити, що у правовій державі покарання передусім є виправним та превентивним засобом, в якій має використовуватись не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи.
На реалізацію принципу, встановленого частиною другою статті 61 Конституції України, згідно з яким юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, спрямовані положення статті 65 КК України. Зазначений принцип, зокрема, конкретизовано у положеннях Кримінального кодексу України щодо системи покарань, звільнення від кримінальної відповідальності, звільнення від покарання та його відбування, у тому числі призначення більш суворого покарання.
Керуючись загальними засадами призначення покарання (ст. 65 КК України), суд має призначати покарання конкретній особі за конкретний злочин, максимально індивідуалізуючи покарання.
Призначене судом покарання повинно відповідати ступеню суспільної небезпеки кримінального правопорушення, обставинам його вчинення та враховувати особу винного, тобто бути справедливим.
Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину та передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.
Виходячи з мети покарання й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Тобто, кримінально-правовий зміст принципу справедливості полягає в тому, що покарання, яке застосоване до особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, повинно бути справедливим, тобто таким, що відповідає як тяжкості вчиненого кримінального правопорушення так і конкретним обставинам його вчинення, а також особливостям особистості злочинця.
Слід зазначити, що під час розгляду протягом більше двох років даної справи судом, у суду не виникло враження, що обвинувачений ОСОБА_10 є саме тією особою, яка заслуговує на призначення такого суворого покарання, про яке просять суд представники потерпілого.
Питання справедливого правозастосування зазначено в рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень ст. 69 Кримінального кодексу України від 02.11.2004 № 15-рп/2004, де зазначено: «Справедливість одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, відповідності злочину і покарання, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх досягнення. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного».
Таким чином, при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_10 за вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного ним злочину та його тяжкість, який, відповідно до положень ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином, умисну форму вини, конкретні обставини вчиненого злочину та те, що викрадене майно повернуто потерпілому, дані про особу обвинуваченого, який раніше не засуджувався, з моменту скоєння злочину не притягувався до відповідальності, не має негативних характеристик, проходить довготривале лікування, в зв`язку із встановленням інвалідності, має міцні соціальні зв`язки, а також наявність декількох обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, відношення обвинуваченого до вчиненого та визнання ним вини.
Враховуючи викладене вище, суд вважає необхідним та достатнім призначити обвинуваченому ОСОБА_10 покарання на підставі ч. 1 ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі, передбаченої ч. 5 ст. 185 КК України, яка передбачає відповідальність за вчинене, у вигляді 5 років позбавлення волі.
Остаточне покарання суд, на підставі положень ч. 1 ст. 70 КК України, вважає доцільним визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Окрім того, як випливає зі змісту ст. 75 КК України застосування закріплених у ній правил допустиме лише за наявності обґрунтованих підстав для висновку, що з урахуванням тяжкості злочину, особи винного та інших обставин кримінального провадження виправлення засудженого є можливим без ізоляції від суспільства.
Верховний Суд у своїй сталій практиці неодноразово зазначав, що загальні засади призначення покарання, визначені у ст. 65 КК України, наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.
Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.
З огляду на викладене вище, враховуючи рішення суду про призначення покарання певного виду і розміру, враховуючи особу винного та конкретні обставини справи, зазначені вище, суд доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, в зв`язку із чим вважає необхідним звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання за даним вироком з випробуванням, із встановленням максимального іспитового строку в межах, передбачених ч. 4 ст. 75 КК України, з покладенням на засудженого обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_10 , попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме меті покарання, і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності; а також буде сприяти скорішому відшкодуванню, спричиненої потерпілому шкоди.
Також, у ч. 5 ст. 185 КК України передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.
Відповідно до положень ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині КК.
Проте, положення ст. 77 КПК України не передбачають призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна у тому випадку, якщо особу звільнено від відбування основаного покарання на підставі ст. 75 КК України.
VІ. Цивільний позов.
Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Необхідно зазначити, що кримінальне правопорушення тягне за собою ряд юридичних наслідків, тому для потерпілого найважливішим є відновлення його порушеного права, яке досягається за допомогою цивільного позову.
ПрАТ «Харківський автогенний завод» 10.07.2023 року був заявлений цивільний позов до ОСОБА_10 на суму 8 897, 35 грн, як матеріальну шкоду, в зв`язку із закінченням терміну опосвідчення балонів (т. 1 а.с. 64-189).
08.08.2023 року до суду подано заяву про збільшення позовних вимог, у якій ПрАТ «Харківський автогенний завод» просив стягнути з ОСОБА_10 137 736,00 грн (т. 2 а.с. 23).
26.10.2023 року до суду подано заяву про збільшення позовних вимог, у якій ПрАТ «Харківський автогенний завод» просив стягнути з ОСОБА_10 137 736,00 грн (різниця між вартістю аргону газоподібного вищого ґатунку 40л бал/ 6,48 м. куб та вартістю кисню газоподібного технічного сорт 1 40 л бал/ 6, 48 м. куб., у т.ч. ПДА 20% (151 балонів аргону газоподібного вищого ґатунку 40л бал/ 6,48 м. куб); 9 225, 10 грн (матеріальна шкода в зв`язку із закінченням терміну опосвідчення балонів), 2 250,03 грн (матеріальна шкода, в зв`язку із закінченням гарантійного терміну на суміш харчову) (т. 2 а.с. 136).
Відповідно до статті 127 КПК України підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За змістом ч. 1 ст. 129 КПК України суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав та розміру цивільного позову задовольняє його повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Суд зобов`язаний всебічно, повно й об`єктивно дослідити обставини справи, з`ясувати характер і розмір витрат, зумовлених злочином, установити злочинний зв`язок між діянням і шкодою, що настала, і дати у вироку належну оцінку таким обставинам.
Приписами ч. 1 ст. 368, частинами 3, 4 ст. 374 КПК передбачено, що при ухваленні вироку суд повинен вирішити, чи підлягає задоволенню пред`явлений цивільний позов і, якщо так, на чию користь, в якому розмірі та в якому порядку, а в мотивувальній та резолютивній частинах вироку зазначаються мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд, підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду, рішення про цивільний позов.
Дослідивши матеріали позову та матеріали кримінального провадження суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_10 137 736,00 грн (різниця між вартістю аргону газоподібного вищого ґатунку 40л бал/ 6,48 м. куб та вартістю кисню газоподібного технічного сорт 1 40 л бал/ 6, 48 м. куб., у т.ч. ПДА 20% (151 балонів аргону газоподібного вищого ґатунку 40л бал/ 6,48 м. куб) не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до матеріалів справи потерпілому ПрАТ «Харківський автогенний завод» органом досудового розслідування 16.02.2023 були повернуті 274 балони, з яких: 69 балонів аргонових сірого кольору, які містили 447,12 м.куб. аргону газоподібного.
Вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди в зв`язку із закінченням терміну опосвідчення балонів у сумі 9 225, 10 грн та матеріальної шкоди, в зв`язку із закінченням гарантійного терміну на суміш харчову в сумі 2 250,03 грн доведені наданими позивачам доказами, не спростовується стороною захисту та підлягають задоволенню.
VІІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
Приписами ст.118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються з: витрат на правову допомогу; витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів.
08.08.2023 року представник позивача адвокат ОСОБА_11 подала суду заяву про стягнення витрат на правову допомогу, в якій просила стягнути з ОСОБА_10 витрати на правову допомогу в розмірі 31 825,00 грн. (т. 2 а.с. 55).
13.06.2025 року до суду надійшло клопотання представника потерпілого адвоката ОСОБА_11 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_10 процесуальних витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги у розмірі 184 400,00 грн на користь ПрАТ «Харківський автогенний завод» (т. 6 а.с. а.с. 123-166).
За результатом розгляду цих заяв суд доходить таких висновків.
16.11.2022 року між адвокатом ОСОБА_11 та ПрАТ «Харківський автогенний завод» укладений Договір про надання правової допомоги.
Відповідно до п.1.2. вказаного Договору адвокат приймає на себе обов`язки представляти права і законні інтереси клієнта в усіх судах.., з усіх питань, що пов`язані із захистом прав і свобод, інтересів клієнта, .. з усіма правами представника, які передбачені законодавством України та ратифікованими нормативно-правовими актами, а клієнт зобов`язується сплатити гонорар (винагороду) за надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених договором.
Відповідно до Додаткової угоди від 05.06.2023 року до Договору про надання правової допомоги від 16.11.2022 року, за надання правової допомоги у кримінальній справі № 645/2282/23 клієнт сплачує адвокату гонорар у розмірі 50% розміру однієї мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством, на дату підписання Акту прийому-передачі наданих послуг за одну годину надання правничої допомоги. При цьому остаточна вартість послуг визначається Сторонами в Акті прийому-передачі наданих послуг виходячи із фактичного витраченого Адвокатом часу на надання правової допомоги та погодженої Сторонами вартості години роботи Адвоката, її вартість підлягає оплаті Клієнтом шляхом перерахування коштів на рахунок Адвоката протягом 10-ти банківських днів з дати підписання Акту прийому-передачі наданих послуг.
Якщо на представництво Адвокатом інтересів Клієнта у суді першої інстанції у підготовчому засіданні, в судовому засіданні витрачено менше ніж одна година (60 хвилин) - вважається, що витрачено одну годину і розрахунок за цей час є рівним вартості однієї години надання послуг. У випадку, якщо засідання не відбулося не з вини адвоката клієнта, клієнта, то розрахунок здійснюється як за одну годину.
Відповідно до Акту - передачі наданих послуг від 20.07.2023р. до Договору про надання правової допомоги від 16.11.2022р., до Опису робіт (надання послуг) виконаних адвокатом ОСОБА_11 від 20.07.2023р. по справі № 645/2282/23 (Фрунзенський районний суд м. Харків) до Договору про надання правової допомоги від 16.11.2022р. (том 2 а.с. 55- 65) та на виконання умов Договору про надання правової допомоги від 16.11.2022р.. адвокатом ОСОБА_11 надано наступні послуги по кримінальній справі № 645/2282/23/ Фрунзенський районний суд м. Харкова): 1) складання, підписання, подання позовної заяви про відшкодування матеріальної шкоди з додатками (4 примірника), 11 аркушів (кожний примірник) -13 400,00 - 4 години х 3350,00 грн; 2) виготовлення копій документів, які додаються до позовної заяви про відшкодування матеріальної шкоди - 916 аркушів, посвідчення копій документів, які додаються до позовної заяви про відшкодування матеріальної шкоди - 229 аркушів - 6700,00 грн. = 2 години х 3350,00 грн; 3) судове засідання (10.07.2023р., 20.07.2023р.) - 6 700,00 грн (3 350,00 грн. х 2); складання, підписання, подання клопотання про повернення речових доказів власнику з додатками (два примірника) - 11 аркушів (кожний примірник), виготовлення копій документів, які додаються до клопотання про повернення речових доказів власнику - 60 аркушів, посвідчення копій документів, які додаються до клопотання про повернення речових доказів власнику - 30 аркушів - 3350,00 х 1 годин; 4) складання, підписання, подання клопотання про виклик та допит свідків, 1675,00 = 3 350,00 грн.: 2 (30 хв). Загальна вартість наданих послуг складає 31 825,00 грн.
Відповідно до копії платіжної інструкції № 3846 від 28.07.2023р. ПрАТ «Харківський автогенний завод» було перераховано на поточний рахунок адвоката ОСОБА_11 кошти у розмірі 31 825,00 грн.
Відповідно до Акту - передачі наданих послуг від 02.01.2024р. до Договору про надання правової допомоги від 16.11.2022р., до Опису робіт (надання послуг) виконаних адвокатом ОСОБА_11 від 02.01.2024р. по справі № 645/2282/23 (Фрунзенський районний суд м. Харків) до Договору про надання правової допомоги від 16.11.2022р. та на виконання умов Договору про надання правової допомоги від 16.11.2022р., адвокат ОСОБА_28 надала наступні послуги по кримінальній справі № 645/2282/23 (Фрунзенський районний суд м. Харкова): 1) складання, підписання, подання заяви про збільшення позовних вимог від 31.07:2023р. посвідчення копій документів, які додаються до заяви про збільшення позовних вимог від 31.07.2023р.; роздруківка та підготовка примірника заяви про збільшення позовних вимог від 31.07.2023р. з додатками для цивільного відповідача; роздруківка та підготовка примірника заяви про збільшення позовних вимог від 31.07.2023р. з додатками для Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова; відправка через Укрпошту примірника заяви про збільшення позовних вимог від 31.07.2023р. на адресу цивільного відповідача та на адресу Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова - 3 350,00 грн. х 2 години = 6 700,00 грн; 2) складання, підписання, подання заяви про збільшення позовних вимог від 21.10.2023р.; посвідчення копій документів, які додаються до заяви про збільшення позовних вимог від 21.10.2023р.; роздруківка та підготовка примірника заяви про збільшення позовних вимог від 21.10.2023р. з додатками для цивільного відповідача; роздруківка та підготовка примірника заяви про збільшення позовних вимог від 21.10.2023р. з додатками для Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова; відправка через Укрпошту примірника заяви про збільшення позовних вимог від 21.10.2023р. на адресу цивільного відповідача та на адресу Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова - 3 350,00 грн. х 2 години = 6 700.00 грн; 3) складання, підписання, подання до суду клопотання про скасування арешту предметів (речей) від 23.10.2023р. (12 аркушів) з додатками (14 додатків); виготовлення та посвідчення копій документів, які додаються до Клопотання про скасування арешту предметів (речей) від 23.10.2023р - 3 350,00 грн. х 2 години = 6 700.00 грн; 4) складання, підписання, подання до суду клопотання про повернення речових доказів власнику від 08.08.2023р. (10 аркушів) з додатками (12 додатків); виготовлення та посвідчення копій документів, які додаються до Клопотання про повернення речових доказів власнику від 10.07.2023р; 3350,00 грн. х 1 година = 3 350.00 грн; 5) складання, підписання та подання заяви про виправлення описки в ухвалі Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08.08.2023р. та в ухвалі Фрунзенського районного суду м. Харкова від 06.11.2023р. до суду; складання, підписання та подання заяви від 27.12.2023р. про виправлення описки в ухвалі Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.11.2023р. до суду - 3 350,00 грн. х 2 години = 6 700.00 грн; 6) судове засідання ( 08.08.2023р. (10:23:43 - 11:18:06), 26.09.2023р. (11:33:12 - 12:39:03), 06.11.2023р. (10:34:35- 12:30:12), 04.12.2023р. (12:34:03 - 12:48:43)) - 16 750.00 грн (3 350,00 грн. х 5); 7) складання, підписання, подання клопотання про виклик та допит свідків ( ОСОБА_17 ) 1675,00 = 3 350,00 грн.: 2 (30 хв) = 1 675.00 грн. Загальна вартість наданих послуг складає 48 575,00 грн.
Відповідно до платіжної інструкції № 4514 від 04.01.2024р. ПрАТ «Харківський автогенний завод» було перераховано на поточний рахунок адвоката ОСОБА_11 кошти у розмірі 48 575,00 грн.
Відповідно до Акту - передачі наданих послуг від 18.10.2024р. до Договору про надання правової допомоги від 16.11.2022р., відповідно до Опису робіт (надання послуг) виконаних адвокатом ОСОБА_11 від 18.10.2024р. по справі № 645/2282/23 (Фрунзенський районний суд м. Харків) до Договору про надання правової, допомоги від 16.11.2022р. та на виконання умов Договору про надання правової допомоги від 16.11.2022р., адвокат надала наступні послуги у кримінальній справі № 645/2282/23 (Фрунзенський районний суд м. Харкова): участь у судових засіданнях (18.01.24р. (11:00), 13.02.2024р. (13:30), 19.03.2024р. (11:30), 01.04.2024р. (10:00), 26.04.2024р. (9:45), 20.05.2024р. (13:00), 24.06.2024р. (9:15), 30.07.2024р. (14:00), 27.08.2024р. (15:15), 30.09.2024р. (10:00),14.10.2024р - 4 000,00 грн. х 11 год = 44 000.00 грн. Загальна вартість наданих послуг складає 44 000,00 грн.
Відповідно до Акту - передачі наданих послуг від 14.02.2024р. до Договору про надання правової допомоги від 16.11.2022р., відповідно до Опису робіт (надання послуг) виконаних адвокатом ОСОБА_11 від 14.02.2024р. по справі № 645/2282/23 (Фрунзенський районний суд м. Харків) до Договору про надання правової допомоги від 16.11.2022р. та на виконання умов Договору про надання правової допомоги від 16.11.2022р. адвокат надав наступні послуги по кримінальній справі № 645/2282/23 (Фрунзенський районний суд м. Харкова): 1) участь у судових засіданнях (18.11.2024 (10:00), 02.12.2024р. (13:30), 12.12.2024р. (9:45), 23.01.2025р. (13:30), 27.01.2025р. (10:00) - 4 000,00 грн. х 5 години = 20 000.00 грн; 2) складання, підписання, подання до суду позиції по лікарняним - 4 000,00 х 2 години = 8 000,00 грн. Загальна вартість наданих послуг складає 28 000,00 грн.
Відповідно до платіжної інструкції № 6545 від 27.02.2024р. ПрАТ «Харківський автогенний завод» було перераховано на поточний рахунок адвоката ОСОБА_11 кошти у розмірі 28 000,00 грн
Відповідно до Акту - передачі наданих послуг від 23.05.2025р. до Договору про надання правової допомоги від 16.11.2022р., відповідно до Опису робіт (надання послуг) виконаних адвокатом ОСОБА_11 від 23.05.2025р. по справі № 645/2282/23 (Фрунзенський районний суд м. Харків) до Договору про надання правової допомоги від 16.11.2022р. та на виконання умов Договору про надання правової допомоги від 16.11.2022р., адвокат надала наступні послуги по кримінальній справі № 64572282/23 (Фрунзенський районний суд м. Харкова): участь у судових засіданнях (24.03.2025р. (10:00), 15.04.2025р. (15:30) 05.05.2025р. (12:30)) - 4 000,00 грн. х 5 години = 20 000.00 грн. Загальна вартість наданих послуг складає 20 000,00 грн.
Відповідно до платіжної інструкції № 6955 від 26.05.2025р. було перераховано на поточний рахунок адвоката ОСОБА_11 кошти у розмірі 20 000,00 грн.
Відповідно до Акту - передачі наданих послуг від 30.05.2025р. до Договору про надання правової допомоги від 16.11.2022р., відповідно до Опису робіт (надання послуг) виконаних адвокатом ОСОБА_11 від 30.05..2025р. по справі № 645/2282/23 (Фрунзенський районний суд м. Харків) до Договору про надання правової допомоги від 16.11.2022р. (том 2 а.с. 55- 65) та на виконання умов Договору про надання правової допомоги від 16.11.2022р., адвокат надала наступні послуги по кримінальній справі № 645/2282/23 (Фрунзенський районний суд м. Харкова): складання, підписання, подання письмових дебатів - 4 000,00 грн. х 3 години = 12 000,00 грн. Загальна вартість наданих послуг складає 12 000,00 грн.
Таким чином, загальна вартість наданих послуг на 11.06.2023р. складає 184 400,00 грн (31 825,00 грн. + 48 575,00 грн. + 44 000.00 грн. +28 000,00 грн.+ 20 000,00 грн. + 12 000,00 грн. = 184 400,00 грн).
Положеннями ст.59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно змісту із п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розмір процесуальних витрат належать до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Згідно з ч. 2 ст. 120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.
За змістом ч. 1ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
Відповідно до ч. 1ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.
Згідно з п.4, 6, 9 ч.1ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення. Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави.
Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у постанові від 03 жовтня 2019 року по справі № 922/445/19, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною, чи тільки має бути сплачено. (Постанова Верховного Суду від 18 серпня 2021 року у справі №300/3178/20)
Згідно ч. 5-6 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно ч.4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до позиції Верховного Суду, що висвітлена у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 року по справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 року по справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені.
Також, відповідно до висновку ВС, викладеному у п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.
Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись, що заявлені витрати є співмірними зі складністю провадження, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час відповідають критерію реальності таких витрат. На це звернув увагу Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у справі № 521/3869/22 від 19.08.2024 року.
Таким чином, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має пересвідчитись, що заявлені витрати є співмірними зі складністю провадження, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.
Суд також може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт.
При вирішенні питань про відшкодування витрат на професійну правову допомогу та покладення на сторони судових витрат має враховуватися принцип пропорційності задоволених вимог. На це звернула увагу Велика палата ВС у додатковій постанові у справі №206/4841/20.
Необхідно відмітити, що у судовому засіданні сторона захисту звернула увагу суду на те, що процесуальні витрати на правову допомогу є завищеними у порівнянні зі шкодою, яку потерпілі просять стягнути в цивільному позові. Також, сторона захисту зазначила, що обвинувачений визнавав вину в повному обсязі і на повному порядку дослідження доказів наполягала лише представник потерпілого.
Відповідно до наданого адвокатом ОСОБА_11 . Акту-передачі наданих послуг від 20.07.2023 року на складання, підписання, подання позовної заяви про відшкодування матеріальної шкоди захисником витрачено 4 години, однак позов у своїй більшості містить посилання на норми закону і на думку суду час на його складання, зазначений в акті, є надмірним. Також, відповідно до цього Акту представником потерпілого на складання, підписання, подання клопотання про виклик та допит свідків втрачено 30 хвилин, проте таке клопотання могло бути заявлене усно з внесенням його до журнал судового засідання, що не заборонено кримінальним процесуальним законодавством.
Відповідно до Акту-передачі наданих послуг від 02.10.2024 року адвокатом зазначено, що на виготовлення заяви про збільшення позовних вимог від 31.07.2023 року, виготовлення її копій, додатків та направлення учасникам справи витрачено 2 години; на виготовлення заяви про збільшення позовних вимог від 23.10.2023 року, виготовлення її копій, додатків та направлення учасникам справи адвокатом витрачено 2 години. Однак зазначений перелік, на думку суду, не може вважатись тим розрахунком - детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом тому, що у ньому відсутній детальний опис витраченого адвокатом часу по кожному із видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги, подання якого є необхідною умовою для стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Окрім того, заяви про збільшення позовних вимог майже повністю дублюють саму позовну заяву.
У цьому ж Акті зазначено, що на складання заяв про виправлення описок в ухвалах суду від 08.08.2023, 06.11.2023, 13.11.2023 адвокатом витрачено 2 години, проте всі ці заяви складаються кожна з одного аркуша та є майже ідентичними. До того ж заява від 27.12.2023 року про виправлення описки в ухвалі суду від 13.11.2023 року була відкликана представником потерпілих 18.01.2024 року.
Складання, підписання, подання до суду позиції по лікарняним, на що представник потерпілих відповідно до Акту-передачі наданих послуг від 14.02.2024 року витратила 2 години, взагалі виходить за межі предмету доказування в цій справі.
Щодо участі представника потерплих у судових засіданнях протягом більше ніж двох років і витрачений на це час, то суд зазначає, що при обранні порядку дослідження доказів (скорочений чи повний) лише представник потерпілих наполягала на повному порядку дослідження доказів, при тому, що як сторона захисту, так і сторона обвинувачення просили суд дослідити докази цій справі в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.
Таким чином, суд доходить висновку, що розмір вартості наданих послуг, визначених в Актах, є неспівмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг потерпілому.
Таким чином, враховуючи особливості розгляду справи, її значення для учасників, беручи до уваги зауваження захисника про завищення розміру витрат на правову допомогу, виходячи з критеріїв їх виправданості, розумності їх розміру, співмірності та складність справи, матеріальний стан обвинуваченого, суд доходить висновку про те, що розмір судових витрат на правову допомогу потерпілому, які підлягають стягненню з обвинуваченого, слід зменшити до 50 000,00 грн.
Згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі положень ст. 100 КПК України.
Судові витрати за проведення судових експертиз згідно ч. 3 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.
Керуючись ст.ст. 368, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-
ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України і призначити йому покарання:
за ч. 5 ст. 185 КК України - із застосуванням положень ч. 1 ст. 69 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі без конфіскації майна,
за ч. 2 ст. 190 КК України 1 (один) рік позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_10 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування призначеного за даним вироком покарання з випробуванням на 3 (три) роки.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_10 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місяця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов Приватного акціонерного товариства «Харківський автогенний завод» до ОСОБА_10 - задовольнити частково.
У задоволенні решти вимог позову відмовити.
У задоволенні решти вимог про стягнення витрат на правову допомогу відмовити.
Після набрання вироком законної сили, долю речових доказів вирішити наступним чином:
Згідно з ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Немишлянський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1