УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.07.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000153 від 10.02.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

І. ВИКЛАД ФАКТИЧНИХ ОБСТАВИН ДАНОГО КРИМІНАЛЬНОГО ПРОВАДЖЕННЯ:

Згідно поданого стороною обвинувачення клопотання вбачається, що наразі слідчим управлінням ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000153 від 10.02.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до положень статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

У відповідності до вимог ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів - діяння з: культивування рослин, включених до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, розроблення, виробництва, виготовлення, зберігання, перевезення, пересилання, придбання, збуту, ввезення на територію України, вивезення з території України, транзиту через територію України, використання, знищення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що здійснюються з порушенням законодавства про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори.

Відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин на території України дозволяється лише в цілях і в порядку, встановлених цим Законом, а в передбачених ним випадках - у порядку, що встановлюється нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України та відповідних центральних органів виконавчої влади.

Діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, включених до таблиці I Переліку на території України забороняється, за винятком діяльності з використання рослин, включених до таблиці I Переліку в цілях і на підставах, передбачених статтями 19 та 20 цього Закону, а також діяльності з культивування та використання рослин, включених до списку № 3 таблиці I Переліку в цілях і на підставах, передбачених статтею 15 цього Закону.

Діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиць II і III Переліку та прекурсорів, включених до таблиці IV Переліку, здійснюється суб`єктами господарювання за наявності в них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, якщо інше не передбачено цим Законом.

Ліцензія на здійснення діяльності з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів видається за наявності відповідної матеріально-технічної бази, нормативно-технічної документації, кваліфікованого персоналу, умов для забезпечення обліку та схоронності наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також для забезпечення безпечності такої діяльності.

Відповідно до вимог ст. 14 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», громадяни мають право придбавати наркотичні засоби або психотропні речовини, включені до таблиць II і III Переліку, лише за рецептом лікаря.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_5 у порушення вищевказаних вимог законодавства, не пізніше червня 2025 року, точний час досудовим розслідування не встановлено, вступив з ОСОБА_6 в попередню змову, спрямовану на отримання незаконного прибутку та особисте збагачення у протиправний спосіб, шляхом незаконного придбання, зберігання, з метою збуту та незаконного збуту наркотичного засобу особам, схильним до його вживання, за наступних обставин.

Установлено, що ОСОБА_6 , переслідуючи мету швидкого збагачення та незаконного отримання прибутків, з метою приховання та полегшення своєї злочинної діяльності, вирішив залучити ОСОБА_5 для спільного зайняття злочинною діяльністю, пов`язаною з незаконним обігом наркотичних засобів на території м. Одеса.

З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_6 не пізніше червня 2025 року, точний час досудовим розслідування не встановлено, залучив до своєї протиправної діяльності ОСОБА_5 , який бажаючи отримувати власну матеріальну вигоду, керуючись корисливим мотивом, прийняв пропозицію ОСОБА_6 на участь у спільній злочинній діяльності направленій на незаконне зберігання, придбання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено канабісу.

Відповідно до спільної домовленості ОСОБА_5 та ОСОБА_6 діючи, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, у невстановлені досудовим розслідуванням дати, час, місця, обставини та у невстановленої особи придбали наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс, у невизначеній кількості, який ОСОБА_5 зберігав в невстановленому в ході досудового розслідуванням місці, з метою подальшого збуту.

Продовжуючи вчиняти дії спрямовані на доведення спільного злочинного умислу до кінця, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 невстановленим способом перемістили раніше придбаний наркотичний засіб до невстановленого місця, де розфасовували його в пакети типу «zip-lock» та в подальшому для не викриття своєї злочинної діяльності правоохоронним органом та маскування наркотичного засобу помістила ти пакети типу «zip-lock» з наркотичним засобом по 1 г в кожному до пачки з під цигарок.

Подальшим досудовим розслідуванням установлено, що 24.07.2025 близько 14.00 год. ОСОБА_6 під час особистої зустрічі з ОСОБА_7 , якого залучено до проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, домовились про збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено - канабісу, ціною 200 гривень за 1 грам, який повинен був передати ОСОБА_5 , призначивши зустріч цього ж вечора близько 21.00 год., біля входу до кафе «Хатинка», яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Сергія Ядова, буд. № 6 А.

Далі, 24.07.2025 ОСОБА_6 діючи спільно з ОСОБА_5 доводячи свій злочинний умисел до кінця, діючи відповідно до попередньої домовленості, знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванням місці, взявши із собою раніше запакований наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, вагою 3 г, та прибули на зустріч з ОСОБА_7 , за вищевказаною адресою.

У подальшому, 24.07.2025 о 21.58 год. ОСОБА_5 діючи спільно з ОСОБА_6 знаходячись біля входу до кафе «Хатинка», яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Сергія Ядова, буд. № 6 А, зустрілись з ОСОБА_7 , якого залучено до проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, під час якої ОСОБА_5 збув останньому наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, загальною масою 3 г, який розфасований по 1 г до трьох прозорих пакетів типу «zip-lock», які поміщені в пачку з-під цигарок, в свою чергу ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_7 грошову винагороду у сумі 600 грн.

У той же день, 24.07.2025 у період часу з 22.53 год. до 23.22 год., у ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, ОСОБА_7 , якого залучено до проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, добровільно видав працівникам правоохоронних органів наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, загальною масою 3 г, який розфасований по 1 г до трьох прозорих пакетів типу «zip-lock», які поміщені в пачку з-під цигарок.

У подальшому з одного пакету типу «zip-lock» з речовиною рослинного походження відібрано зразок для проведення експрес-тесту марки «IDT 3000 Cusper Identa», за результатами якого встановлено, що досліджувана речовина містить марихуану/гашиш.

В ході проведення досудового розслідування в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України 24.07.2025 о 22.10 год. затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 біля кафе «Хатинка», за адресою: м. Одеса, вул. Сергія Ядова, біля будівлі № 6а.

Під час затримання в порядку ст. 208 КПК України проведено особистий обшук ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якого виявлено та вилучено наступне:

- мобільний телефон марки «Iphone 15 Pro Max» з номером мобільного телефону НОМЕР_1 , імеі1: НОМЕР_2 , імеі2: НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_5 , з паролем доступу «2702»;

- грошові кошти, а саме 2 купюри номіналом 1000 грн., 2 купюри номіналом 500 грн., 1 купюра номіналом 200 грн., 1 купюра номіналом 100 грн., 2 купюри номіналом 50 грн., 3 купюри номіналом 20 грн. (загальна сума вилучених коштів 3460 грн.).

25.07.2025 на підставі постанови слідчого вищевказане майно було визнано речовими доказами в рамках даного кримінального провадження.

ІІ. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОДАНОГО КЛОПОТАННЯ:

Сторона обвинувачення зазначає, що вилучених під час обшуку мобільному телефоні, сім-карті оператора мобільного зв`язку може міститься інформація, яка носить доказовий характер у зазначеному кримінальному провадженні (номери телефонів осіб пов`язаних з незаконним обігом наркотичних речовин, листування про місцезнаходження наркотичних засобів), грошові кошти можуть бути здобуті злочинним шляхом від торгівлі наркотичними засобами, в зв`язку з чим накладання арешту на вилучене майно є необхідним для проведення додаткових, детальних оглядів, аналізу, проведенні слідчих дій, призначенні судових експертиз, з метою отримання доказів, виявлення та сприяння розкриттю аналогічних злочинів, оскільки вилучені предмети та речі можуть містити інформацію, яка викриває незаконну діяльність, тому мають суттєве значення для подальшого розслідування вказаного кримінального провадження.

З урахуванням викладеного у своїй сукупності, сторона обвинувачення просить дане клопотання задовольнити та накласти арешт на зазначене у клопотанні майно.

ІІІ. ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СУДОВОГО ЗАСІДАННЯ:

Прокурор на адресу суду звернувся із заявою про розгляд клопотання за його відсутності.

Власник майна ОСОБА_5 також до суду скерував заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій також вказав, що заперечує проти накладення арешту на грошові кошти у сумі 6000 гривень та мобільний телефон.

IV. ВИСНОВКИ СЛІДЧОГО СУДДІ:

Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, враховуючи заяви сторін кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків, а також звертає увагу на наступні правові підстави для прийнятого рішення.

(1). Нормативно-правова основа при вирішенні даного клопотання:

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК України).

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ст. 98 КПК України).

(2). Правова підстава та мета арешту майна:

Слідчий суддя враховує, що досудове розслідування в рамках такого кримінального провадження здійснюється за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

24.07.2025 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_5 та вході його особистого обшуку було виявлено та вилучено грошові кошти та мобільний телефон.

Слідчий суддя враховує доводи слідчого та приходить до переконання, що вилучений мобільний телефон ОСОБА_5 може містити інформацію, яка може бути використана на підтвердження факту та обставин можливого вчинення кримінально-караних дій, у тому числі й зв`язків власника такого технічного пристрою з іншими, ймовірно причетними до вчинення кримінальних правопорушень, особами.

Крім того, відносно вилученого майна слідчий суддя приходить до переконання, що вочевидь наразі існує необхідність в його додатковому дослідженні, у тому числі на предмет наявності видалених даних.

Слідчий суддя вважає, що результати такого дослідження технічного пристрою можуть стати підставою для прийняття відповідних процесуальних рішень у кримінальному провадженні, оскільки можуть підтвердити або спростувати робочу наразі версію сторони обвинувачення.

Крім того, слідчий суддя враховує специфіку кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , зокрема його корисливу спрямованість.

Так, слідчий суддя зазначає, що вилучені в ході особистого обшуку ОСОБА_5 грошові кошти могли бути отримані ним внаслідок інкримінованої йому кримінально-протиправної діяльності, а саме придбання, зберігання з метою збуту та збуту наркотичних засобів.

У зв`язку з чим, таке майно відповідає категорії речових доказів, що власне підтверджується долученою до клопотання постановою про визнання речових доказів від 25.07.2025, а отже, вилучене майно потребує збереження, в цілях його подальшого дослідження.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя зазначає, що підставою для арешту майна є відповідність вилученого майна до категорії речових доказів (абзац 1 ч. 1 ст. 170 КПК України), при цьому метою арешту майна є необхідність забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

(3). Завдання, необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України:

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучене майно відповідає критеріям речових доказів, передбачених ч. 1 ст. 98 КПК України.

Відтак, оскільки майно є речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту на вилучене майно, з встановленням заборони розпорядження та користування такого майна, з огляду на встановлені вище ризики.

(4). Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження:

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

Додатково, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 задовольнити.

Накласти арешт із забороною користування та розпорядження на майно, вилучене 24.07.2025 в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого було затримано в порядку ст. 208 КПК України, із забороною володіння, користування та розпорядження, а саме на:

- мобільний телефон марки «Iphone 15 Pro Max» з номером мобільного телефону № НОМЕР_1 , імеі1: НОМЕР_2 , імеі2: НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_5 ;

- грошові кошти, а саме 2 купюри номіналом 1000 грн., 2 купюри номіналом 500 грн., 1 купюра номіналом 200 грн., 1 купюра номіналом 100 грн., 2 купюри номіналом 50 грн., 3 купюри номіналом 20 грн. (загальна сума вилучених коштів 3460 грн.).

Виконання ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1