Провадження №1-кп/369/1596/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2025 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

за участю обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання захисника про звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м. Києва, маючої середньо-спеціальну освіту, працюючої в ТОВ «КРЗ-ІНВЕСТ» на посаді менеджера, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, -

установив:

27 лютого 2025 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області з Київського апеляційного суду на новий розгляд надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України.

У судовому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 звернулась до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченої ОСОБА_5 на підставі ст.47 КК України передавши обвинувачену на поруки трудового колективу ТОВ «КРЗ-ІНВЕСТ» та закриття кримінального провадження.

Обвинувачена ОСОБА_5 підтримала клопотання свого захисника та просила звільнити її від кримінальної відповідальності.

Прокурор заперечував, щодо задоволеного клопотання, оскільки обвинувачена ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні двох кримінальних проступків, а тому відсутня ознака вчинення кримінального проступку вперше, як це зазначено у ст. 47 КК України та не встановлено щирого каяття обвинуваченої.

Вислухавши думку учасників судового засідання, вивчивши наявні матеріали кримінального провадження та клопотання сторони захисту, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, зокрема: закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Згідно до правил ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, зокрема, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

За змістом ст. 47 КК України особу може бути звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею особи на поруки, за сукупності таких умов: 1) особа вчинила кримінальне правопорушення вперше; 2) діяння належить до кримінальних проступків або нетяжких злочинів; 3) злочин не є корупційним та не пов`язаний із порушенням правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; 4) особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, щиро покаялася; 5) колектив підприємства, установи чи організації звернувся з клопотанням про передачу йому на поруки такої особи; 6) особа, яка вчинила злочин, не заперечує проти закриття кримінального провадження за цією нереабілітуючою підставою.

Відповідно однією з обов`язкових умов для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України є вчинення кримінального правопорушення вперше.

Згідно із роз`яснень, викладених у п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», особу можна звільнити від кримінальної відповідальності з передачею на поруки (ст. 47 КК) за умови, що вона вперше вчинила кримінальне правопорушення. Підставою такого звільнення є щире розкаяння особи, яке свідчить про її бажання спокутувати провину перед колективом підприємства, установи чи організації та виправити свою поведінку. Особу, яка не визнала себе винною у вчиненні злочину, передавати на поруки не можна. За наявності зазначених вище обставин, а також належно оформленого клопотання суд вправі (але не зобов`язаний) звільнити особу від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу. Відмова суду в задоволенні клопотання має бути вмотивованою.

Особою, яка вчинила кримінальне правопорушення вперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла кримінальних правопорушень або раніше вчинила кримінальне правопорушення, що вже втратило правове значення. Вчинення триваючого або продовжуваного злочину, двох або більше злочинів вищевказаної тяжкості, які утворюють сукупність, не перешкоджає для застосування ст. 47 КК України лише за умови, що вони не складають реальної сукупності (абз. 2 п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року).

Відповідно до обвинувального акту у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні двох кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, які вчинені в різний час кількома різними та відокремленими одне від одного діяннями.

Відповідно до положень ст. 33 КК України, сукупністю кримінальних правопорушень визнається вчинення особою двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини цього Кодексу, за жодне з яких її не було засуджено.

Сукупність кримінальних правопорушень може бути ідеальною та реальною. Ідеальна сукупність виникає, коли особа однією дією вчиняє одночасно два або більше кримінальних правопорушення, відповідальність за які передбачено різними статтями КК. Ознаками ідеальної сукупності є вчинення кримінального правопорушення: а) одним діянням; б) в одному місці; в) одночасно, а також г) наявність усіх необхідних ознак, передбачених двома чи більше різними статтями КК. Реальна сукупність має місце, коли особа в різний час кількома різними та відокремленими одне від одного діяннями вчинила два або більше кримінальних правопорушень. Кожен зі кримінальних правопорушень, які становлять сукупність, кваліфікується окремо за відповідною статтею (частиною статті) КК.

З урахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку про неможливість звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України, оскільки, вирішуючи питання про те, чи має місце у цьому провадженні вчинення кримінального правопорушення вперше, суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні в різний час (10 червня 2024 року та 13 червня 2024 року) двох окремих кримінальних правопорушень (за ч. 5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України та ч. 4 ст. 358 КК України), що становить реальну сукупність кримінальних правопорушень, а тому у задоволенні клопотання захисника слід відмовити.

Слід зазначити, що саме до такого правового висновку при вирішенні питання про застосування вимог ст. 47 КК України дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 12 серпня 2020 року,справа №127/31068/19, провадження № 51-1868км2.

На підставі викладеного та керуючись ст. 284, 314, 369, 376 КПК України, ст. 47 КК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України на підставі ст. 47 КК України із передачею її на поруки трудовому колективу та закриття кримінального провадження - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1