Справа № 991/7017/25
Провадження № 1-кп/991/90/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року м. Київ

Вищий антикорупційний суд у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

заставодавців ОСОБА_9 , ОСОБА_10 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Вищого антикорупційного суду обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000215, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.08.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Кіровоград, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , є громадянкою України, має двох неповнолітніх дітей, заміжня, має вищу освіту, раніше не судима, працює помічником судді Фортечного районного суду міста Кіровограда,

у вчиненні злочинів, передбачених частиною другою статті 28 частиною третьою статті 369-2, частиною третьою статті 358 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_7 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Кіровоград, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , є громадянкою України, має неповнолітню дитину, розлучена, має вищу освіту, раніше не судима, працює головним спеціалістом Територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області,

у вчиненні злочинів, передбачених частиною другою статті 28 частиною третьою статті 369-2, частиною третьою статті 358 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

1. Історія провадження

На розгляді Вищого антикорупційного суду перебуває кримінальне провадження № 0000215 від 12.08.2022.

04.07.2024 прокурор Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 та обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повідомили про досягнення згоди на укладення угоди про визнання винуватості.

На виконання положень частини восьмої статті 469 КК України матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених частиною другою статті 28 частиною третьою статті 369-2, частиною третьою статті 358 КК України, на підставі ухвали Вищого антикорупційного суду від 04.07.2025 виділені в окреме провадження.

Цього ж дня до суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена між прокурором першого відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 та обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , за участю захисника ОСОБА_8 .

2. Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа

Згідно з пред`явленим обвинуваченням ОСОБА_1, помічники суддів Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за попередньою змовою між собою вимагали та 26.08.2022 одержали від ОСОБА_11 неправомірну вигоду у сумі 1 000 доларів США для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення суддею Кіровського районного суду ОСОБА_12 у справі № 404/4380/22 про відсутність у діях ОСОБА_13 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статі 130 КУпАП.

Крім того, помічники Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за попередньою змовою між собою 26.08.2022 склали завідомо підроблений офіційний документ - постанову судді Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_12 від 26.08.2022 у справі № 404/4380/22 (провадження № 3/404/1248/22) про відсутність в діях ОСОБА_13 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, який цього ж дня видали ОСОБА_13 .

Враховуючи викладене, ОСОБА_14 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених:

- частиною другою статті 28 частиною третьою статті 369-2 КК України - зловживанні впливом, а саме в одержанні неправомірної вигоди, поєднаному з вимаганням такої вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, за попередньою змовою групою осіб;

- частиною третьою статті 358 КК України - складанні та видачі працівником юридичної особи незалежно від форми власності, який не є службовою особою, завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення або надають певні права чи звільняють від обов`язків, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

3. Відомості про укладену між прокурором та обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 угоду про визнання винуватості

04.07.2025 між прокурором першого відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 та обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за участю захисника - ОСОБА_8 укладено угоду про визнання винуватості.

В угоді наведено формулювання підозри та правова кваліфікація дій ОСОБА_6 та ОСОБА_7 із зазначенням статей закону України про кримінальну відповідальність, які є тотожними наведеним в обвинувальному акті.

За змістом угоди ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повністю та беззастережно визнають свою винуватість у вчиненні інкримінованим їм злочинів. Крім беззастережного визнання своєї винуватості в обсязі висунутого обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зобов`язалися:

- надавати правдиві та детальні показання щодо причетності та ролі ОСОБА_1 у зловживанні впливом за обставин, що викладені в обвинувальному акті у цьому кримінальному провадженні;

- при розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_1 підтвердити та надати показання, аналогічні тим, що викладені у заявах від 03.07.2025, що надійшли до Спеціалізованої антикорупційної прокуратури із ініціативою про укладення угоди про визнання винуватості;

- забезпечити перерахування заставодавцями грошових коштів, внесених у якості застави на підтримку Збройних Сил України на спеціальний рахунок за такими реквізитами: Національний банк України, МФО 300001, рахунок № НОМЕР_5, , отримувач - Національний банк України, призначення платежу - допомога ЗСУ.

При укладенні угоди прокурор врахував:

- ступінь та характер сприяння обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у кримінальному провадженні щодо них та іншої особи, а саме зобов`язання надати детальні та правдиві показання, беззаперечно визнати свою винуватість, належну процесуальну поведінку;

- характер і тяжкість вчинених обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, відсутність матеріальної шкоди внаслідок їх вчинення;

- особи обвинувачених, які раніше не судимі, вчинили злочин уперше, характеризуються позитивно, щиро покаялися у вчиненні інкримінованих злочинів, мають на утриманні неповнолітніх дітей;

- наявність суспільного інтересу в швидкому судовому провадженні, яке забезпечить справедливе, своєчасне та невідворотне покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за вчинення, у тому числі корупційного кримінального правопорушення, викритті інших осіб (співучасників) у скоєнні цього корупційного кримінального правопорушення;

- наявність суспільного інтересу в запобіганні повторному вчиненню кримінальних правопорушень як обвинуваченими, так і іншими особами, у тому числі, тяжких.

З урахуванням вищевикладених обставин сторони дійшли згоди щодо призначення обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 такого покарання:

1) ОСОБА_6 :

- за частиною другою статті 28 частиною третьою статті 369-2 КК України - 4 роки позбавлення волі без конфіскації майна;

- за частиною третьою статті 358 КК України - 2 роки позбавлення волі;

- на підставі статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - 4 роки позбавлення волі без конфіскації майна.

- на підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням. Сторони узгодили перед судом порушити питання про визначення іспитового строку тривалістю 1 рік.

2) ОСОБА_7 :

- за частиною другою статті 28 частиною третьою статті 369-2 КК України - 4 роки позбавлення волі без конфіскації майна;

- за частиною третьою статті 358 КК України - 2 роки позбавлення волі.

- на підставі статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - 4 роки позбавлення волі без конфіскації майна;

- на підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання з випробуванням. Сторони узгодили перед судом порушити питання про визначення іспитового строку тривалістю 1 рік.

4. Позиції учасників судового провадження

Прокуро ОСОБА_5 підтримав угоду про визнання винуватості у повному обсязі.

Зазначив, що:

- умови угоди відповідають як вимогам КПК України, так і вимогам КК України;

- існують фактичні підстави для визнання обвинуваченими своєї винуватості у вчиненні інкримінованих їм злочинів;

- угоду укладено добровільно, обвинувачені самостійно ініціювали її укладення;

- умови угоди відповідають інтересам суспільства, оскільки забезпечують можливість більш швидкого судового провадження щодо самих обвинувачених та з огляду на надання показань щодо іншої особи забезпечують можливість притягнення до кримінальної відповідальності особи, яка обвинувачується у вчиненні тяжкого корупційного кримінального правопорушення;

- не порушують жодних прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб.

З огляду на наведені в угоді та у судовому засіданні обставини просив затвердити угоду та призначити узгоджене сторонами покарання.

Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у судовому засіданні беззастережно визнали свою винуватість у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень. Не оспорювали обставини, викладені в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості.

Надали короткі пояснення щодо обставин пред`явленого ним обвинувачення.

Підтвердили, що угода про визнання винуватості укладена ними добровільно, жодного тиску прокурор чи будь-яка інша особа на них не чинили.

Також обвинувачені зазначили, що розуміють права, визначені у пункті 1 частині четвертої статті 474 КПК України, пов`язані із затвердженням угоди. Запевнили, що їм цілком зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди, визначені у статті 473 КПК України, а також наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

Підтвердили, що у повній мірі розуміють характер пред`явленого обвинувачення та погоджуються з видом та мірою покарання, яке буде до них застосовано у разі затвердження угоди, а також з іншими заходами, які передбачає угода. Наголосили, що умови угоди для них не є невиконуваними.

Захисник ОСОБА_8 підтримав затвердження угоди про визнання винуватості, наголосив на добровільності її укладення з боку обвинувачених, а також на тому, що обвинувачені повністю розуміють характер обов`язків, що будуть покладені на них у разі затвердження угоди та наслідки їх невиконання.

5. Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам законодавства та при ухваленні вироку, а також положення законодавства, якими він керувався

При вирішенні питання щодо можливості затвердження угоди суд має встановити її відповідність вимогам законодавства та відсутність підстав для відмови у її затвердженні.

Дослідивши зміст угоди про визнання винуватості, заслухавши думки прокурора, обвинуваченого, його захисника, суд дійшов таких висновків.

5.1. Щодо відповідності умов угоди вимогам КПК України та КК України

Суд встановив, що угода про визнання винуватості відповідає формальним вимогам статті 472 КПК України, оскільки містить усі необхідні складові елементи, передбачені означеною нормою.

Угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 серед іншого містить формулювання обвинувачення, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень із зазначенням статей (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Сформульоване в угоді обвинувачення відображає істотні фактичні обставини, які є тотожними викладу обставин в обвинувальному акті.

Суд також встановив, що правова кваліфікація діянь, інкримінованих обвинуваченому є правильною. Це з`ясовано та підтверджено у судовому засіданні. Кримінально-правова оцінка суспільно-небезпечних діянь обвинуваченого, викладена в угоді, в цілому відповідає ознакам, встановленим у нормах кримінального закону.

Суд не встановив допущення неправильної правової кваліфікації кримінальних правопорушень, які були б більш тяжкими, ніж ті, щодо яких передбачена можливість укладання угоди.

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтвердили обставини, пред`явленого їм обвинувачення. У присутності захисника беззаперечно визнали свою винуватість у вчиненні інкримінованих їм злочинів.

Фактичні обставини, описані в обвинувальному акті, формулювання обвинувачення, зазначене в угоді про визнання винуватості, підтвердження цих обставин обвинуваченими у присутності захисника дають суду підстави для висновку про існування фактичних підстав для визнання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 своєї винуватості у вчиненні злочинів, передбачених частиною другою статті 28 частиною третьою статті 369-2, частиною третьою статті 358 КК України.

Згідно з частиною другою статті 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. У разі укладення угоди про визнання винуватості участь захисника є обов`язковою та забезпечується з моменту ініціювання укладення угоди (пункт 9 частини другої статті 52 КПК України).

Обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 серед іншого пред`явлено обвинувачення у вчиненні тяжкого корупційного кримінального правопорушення.

За змістом пункту 5 частини другої статі 470 КПК України у кримінальному провадженні щодо тяжкого корупційного злочину, досудове розслідування якого здійснюється детективами Національного антикорупційного бюро України або яке було направлено до суду прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, укладення угоди про визнання винуватості здійснюється за погодженням із заступником Генерального прокурора - керівником Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (особою, яка виконує його обов`язки) або його першим заступником чи заступником.

Угода між прокурором та обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 складена та підписана у присутності захисника, про що свідчить підпис останнього у тексті угоди. Цю обставину сторони підтвердили і в судовому засіданні. Також угода погоджена із керівником Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_15 .

Згідно з пунктами 1, 2 частини четвертої статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченими може бути укладена у провадженні щодо:

- кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією);

- корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи (осіб) у вчиненні будь-якого корупційного кримінального правопорушення чи кримінального правопорушення, пов`язаного з корупцією, та якщо інформація щодо вчинення такою особою (особами) кримінального правопорушення буде підтверджена доказами, і за умови повного або часткового (з урахуванням характеру та ступеня участі особи у вчиненні злочину) відшкодування підозрюваним або обвинуваченим завданого збитку або заподіяної шкоди (якщо такі збитки або шкода були завдані).

Згідно з класифікацією, наведеною у статті 12 КК України, злочин, передбачений частиною третьою статті 358 КК України, відноситься до нетяжких, злочин, передбачений частиною третьою статті 369-2 КК України, - до тяжких.

Згідно з приміткою до статті 45 КК України злочин, передбачений статтею 369-2 КК України відноситься до корупційних.

За умовами угоди передбачена співпраця обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо викриття ОСОБА_1 у вчиненні тяжкого корупційного злочину, передбаченого частиною третьою статті 369-2 КК України.

Прокурор зазначив, що у обвинувачені детально виклали обставини інкримінованих їм кримінальних правопорушень, у тому числі відомості про характер та ступінь участі ОСОБА_1.

Показання обвинувачених підтверджуються та узгоджуються зі зібраними доказами.

Обвинувачені зобов`язались надати аналогічні показання при розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_1.

В результаті вчинення злочинів матеріальна шкода не завдана, тому зобов`язання щодо повного чи часткового відшкодування заподіяної шкоди в угоді відсутні.

Водночас умовами угоди передбачене забезпечення обвинуваченими перерахування внесених застав на допомогу ЗСУ.

За таких обставин укладання прокурором угоди про визнання винуватості з обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не суперечить вимогам пунктів 1, 2 частини четвертої статті 469 КПК України.

Абзацом шостим частини 4 статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Потерпілі внаслідок вчинення злочинів відсутні. Означене кримінальне провадження не здійснюється щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи.

Отже, вимоги абзацу шостого частини четвертої статті 469 КПК України при укладенні угоди сторонами також дотримано.

Відтак невідповідності умов угоди вимогам КПК України та КК України суд не встановив.

5.2. Щодо відповідності умов угоди інтересам суспільства

Згідно з пунктами 3, 4 частини першої статті 470 КПК України при укладенні угоди про визнання винуватості прокурор серед іншого враховує наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень, а також наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Невідповідність умов угоди про визнання винуватості інтересам суспільства є підставою для відмови у її затвердженні (пункт 2 частини сьомої статті 474 КПК України).

КПК України не містить визначення суспільного інтересу. В узагальненому вигляді суспільний інтерес являє собою інтерес суспільства або усередненого представника цієї спільноти, пов`язаний із забезпеченням його благополуччя, стабільності, безпеки та сталого розвитку.

Дослідивши зміст угоди про визнання винуватості, наявні матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, суд дійшов висновку, що умови угоди, укладеної між прокурором та обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відповідають інтересам суспільства з огляду на таке.

Затвердження угоди мінімізує час для розгляду кримінального провадження у загальному порядку, витрати державних ресурсів та особистих ресурсів учасників.

Затвердження угоди свідчитиме про ефективне здійснення судового провадження, яке забезпечить притягнення обвинувачених до відповідальності за вчинення, у тому числі корупційного кримінального правопорушення, з метою їх виправлення. Зазначене сприятиме формуванню у суспільства правосвідомості та усвідомлення невідворотності покарання за вчинені правопорушення.

Крім того, виконання обвинуваченими умов угоди в частині надання правдивих викривальних показань щодо іншого співучасника злочину, передбаченого частиною третьою статті 369-2 КК України, надасть можливість забезпечити притягнення цієї особи до кримінальної відповідальності. Це сприятиме швидшому судовому провадженню у кримінальному провадженні щодо вищевказаної особи та загалом досягненню завдань кримінального провадження.

Суд також враховує, що у разі затвердження угоди про визнання винуватості обвинувачені зобов`язалися забезпечити перерахування заставодавцями внесеної за них застави на підтримку Збройних Сил України, а саме по 49 620 гривень кожна.

Вказане в умовах повномасштабної військової агресії з боку рф свідчить про додатковий суспільний інтерес - забезпечення фінансовим ресурсом Збройних Сил України для посилення їх спроможності протистояти ворогу та забезпечувати незалежність України.

Отже, з огляду на:

- беззаперечне визнання обвинуваченими своєї винуватості;

- сприяння обвинуваченими у викритті іншої особи щодо вчинення корупційного кримінального правопорушення;

- відсутність потерпілих та шкоди від вчиненого обвинуваченими кримінального правопорушення;

- наявність таких факторів, як економія процесуального та матеріального ресурсу, забезпечення фінансової підтримки Збройних Сил України

суд дійшов висновку про те, що умови угоди відповідають інтересам суспільства.

5.3. Щодо порушення умовами угоди прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб

Згідно з пунктом 3 частини сьомої статті 474 КПК України під час перевірки угоди на відповідність вимогам законодавства суд також перевіряє, чи не порушують умови угоди права, свободи чи інтереси сторін або інших сторін.

Дослідивши зміст угоди про визнання винуватості, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, суд встановив, що умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Цей висновок суду обґрунтовується таким.

При укладенні угоди про визнання винуватості забезпечено участь захисника відповідно до пункту 9 частини другої статті 52 КПК України. Умови угоди не є невиправдано обтяжливими для жодної із сторін кримінального провадження.

Потерпілий у кримінальному провадженні відсутній, шкода (збитки) не заподіяно.

Обставини пред`явленого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачення відповідно до статті 17 КПК України не можуть бути використані на підтвердження винуватості будь-яких інших осіб окрім обвинуваченого у цьому провадженні. Угодою також не вирішується питання щодо майна третіх осіб.

Усі істотні умови, в тому числі узгоджене покарання, відповідають вимогам кримінального процесуального закону.

Окремо суд наголошує про те, що ним не здійснювалось дослідження та оцінка правомірності дій інших осіб, не встановлювалась наявність чи відсутність їх винуватості. При розгляді цього кримінального провадження не встановлено жодних преюдиційних фактів щодо інших осіб них, а інформація, викладена у цьому вироку, яка стосується формулювання дій, не може мати доказового значення для розгляду будь-якого іншого кримінального провадження.

Цей вирок не може бути належним та допустимим доказом причетності до вчинення будь якого злочину осіб, що не є учасниками цього кримінального провадження. Згідно зі статтею 90 КПК України преюдиціальне значення у кримінальному провадженні мають лише рішення національного суду або міжнародної судової установи, якими встановлено порушення прав людини і основоположних свобод, гарантованих Конституцією України і міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Вирок, що ухвалюється у цьому кримінальному провадженні, не є таким рішенням.

У вироку відсутня оцінка діянь чи висновки про винуватість особи щодо якої ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зобов`язалися надавати викривальні показання. Всі формулювання у вироку викладені судом так, щоб чітко висловити свою позицію та висновки лише стосовно дій обвинувачених, не маючи на меті надання оцінки діям інших осіб чи їх кримінально-правової кваліфікації. З метою недопущення порушення презумпції невинуватості інших осіб, суд у вироку виключив дані, які б давали можливість ідентифікувати особу дії якої є предметом судового розгляду у іншому кримінальному провадженні.

За таких обставин умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб.

5.4. Щодо добровільності укладення угоди

Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а також їх захисник у судовому засіданні підтвердили добровільність укладення угоди та спільну узгодженість усіх викладених у ній умов. Зазначили про відсутність будь-яких скарг на дії сторони обвинувачення, а також що самостійно ініціювали її укладення.

Прокурор також вказав на спільну узгодженість усіх викладених в угодах умов, підтвердивши добровільність їх укладення як з боку прокурора, так і з боку обвинувачених.

На підставі цього суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

5.5. Щодо можливості виконання обвинуваченими взятих на себе за угодою зобов`язань

За змістом угод обвинувачені зобов`язалися:

- повністю та беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень;

- співпрацювати із прокурором у викритті іншої особи у вчиненні корупційного кримінального правопорушення;

- забезпечити перерахування заставодавцями внесеної за них застави.

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтвердили обставини, викладені в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості, беззастережно визнали свою винуватість у вчиненні інкримінованих їм злочинів.

Наведене свідчить про виконання обвинуваченими зобов`язання щодо беззастережного визнання своєї винуватості в обсязі висунутого обвинувачення.

Визначені в угоді про визнання винуватості обов`язки щодо співпраці зі стороною обвинувачення у викритті іншої особи у вчиненні корупційного кримінального правопорушення є також зрозумілими та виконуваними.

Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у судовому засіданні зазначили, що добровільно співпрацюють зі стороною обвинувачення. Повідомили суд про обставини вчинення кримінальних правопорушень, зокрема відомості про характер участі ОСОБА_1.

Підтвердили готовність надання аналогічних показань, які є достовірними та правдивими у майбутніх судових засіданнях щодо ОСОБА_1.

Тобто обвинувачені підтвердили можливість виконання взятих на себе за угодою зобов`язань у цій частині.

Також суду надано заяви заставодавців ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у яких останні не заперечували проти перерахування застави, внесеної за ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на потреби Збройних Сил України. У судовому засіданні ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підтвердили волевиявлення на перерахування грошових коштів на потреби Збройних Сил України.

Наведене у сукупності вказує на можливість виконання обвинуваченими взятих на себе зобов`язань за умовами угоди.

5.6. Щодо призначення покарання

За умовами угоди сторони дійшли згоди щодо призначення обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 покарання із застосуванням статей 75, 76 КК України.

При узгодженні покарання сторони врахували:

1) положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 65 КК України;

2) положення пункту 3 частини першої статті 65 КК України:

- характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів;

- особи обвинувачених, їх сімейний стан;

- наявність обставин, які пом`якшують покарання, наявність обставини, що обтяжує покарання;

- співпрацю щодо викриття іншої особи у вчиненні корупційного кримінального правопорушення, важливість показань обвинувачених.

Суд встановив, що покарання за злочини узгоджено сторонами у межах, встановлених санкціями статей Особливої частини КК України, які передбачали відповідальність за вчинені злочини на час їх скоєння з урахуванням статті 68 КК України, що визначає умови призначення покарання за злочин, вчинений у співучасті.

При вирішенні питання про те, чи є узгоджене сторонами покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження нових злочинів, суд враховує особи обвинувачених, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так:

1) ОСОБА_6 :

- щиро розкаялася у вчиненні інкримінованих їй злочинів;

- зобов`язалась надавати викривальні підтверджені показання у кримінальному провадженні щодо тяжкого корупційного кримінального правопорушення;

- раніше не судима (т. 2, а.п. 160);

- на обліку у нарколога та психіатра не перебуває (т. 2, а.п. 162, 163);

- зобов`язалась забезпечити перерахування заставодавцем на потреби Збройних Сил України грошові кошти, внесені за неї у якості застави;

- заміжня (т. 2, а.п. 198);

- має на утриманні двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (т. 2, а.п. 199, 200);

- за місцем роботи характеризується позитивно. Так, згідно з характеристикою, наданою керівником апарату Кіровського районного суду міста Кіровограда, ОСОБА_6 характеризується як кваліфікований працівник, ініціативна, відповідальна, сумлінна та відповідальна у виконанні посадових обов`язків, має високу працездатність, дисциплінована, неухильно дотримується етичних норм, тактовна, у спілкуванні виявляє ввічливість та повагу, енергійна, комунікабельна, добропорядна, вимоглива до себе, врівноважена, доброзичлива (т. 2, а.п. 201);

2) ОСОБА_7 :

- щиро розкаялася у вчиненні інкримінованих їй злочинів;

- зобов`язалась надавати викривальні підтверджені показання у кримінальному провадженні щодо тяжкого корупційного кримінального правопорушення;

- раніше не судима (т. 2, а.п. 160);

- на обліку у нарколога та психіатра не перебуває (т. 2, а.п. 162, 163);

- зобов`язалась забезпечити перерахування заставодавцем на потреби Збройних Сил України грошові кошти, внесені за неї у якості застави;

- заміжня (т. 2, а.п. 134);

- має на утриманні неповнолітню дитину - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (т. 2, а.п.135);

- за місцем проживання характеризується позитивно. Так, згідно з характеристикою, наданою головою правління ОСББ «Колоски» ОСОБА_18 , ОСОБА_7 характеризується як працьовита, товариська, ввічлива, в побуті доброзичлива і чуйна, бере активну участь у громадському житті житлового кварталу, підтримує добрі стосунки як у сім`ї, так і у спілкуванні з сусідами, у конфліктних ситуаціях не помічена, дружелюбна (т. 2, а.п. 136);

- за місцем роботи характеризується позитивно. Згідно з характеристикою, наданою керівником апарату Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_19 , ОСОБА_7 характеризується як кваліфікований працівник, ініціативна, принципова, сумлінна та відповідальна у виконанні посадових обов`язків, самокритична, має високу працездатність, дисциплінована, неухильно дотримується етичних норм, тактовна, у спілкуванні виявляє ввічливість та повагу, енергійна, комунікабельна, чесна, добропорядна, вимоглива до себе, врівноважена, доброзичлива (т. 2, а.п. 137).

Згідно з частиною другою статті 75 КК України суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання винуватості, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У кримінальних провадженнях щодо корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про визнання винуватості, якщо сторонами угоди узгоджено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на строк не більше восьми років або іншого більш м`якого покарання, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

При укладенні угоди сторони дійшли згоди про призначення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 покарання за частиною другою статті 28 частиною третьою статті 369-2 КК України у виді 4 років позбавлення волі, за частиною третьою статті 358 КК України - у виді 2 років позбавлення волі.

Узгоджена міра покарання є такою, що відповідає вимогам частини другої статті 75 КПК України.

В угоді сторони порушили питання про встановлення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 іспитового строку тривалістю 1 рік.

Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням, згідно з частиною третьою статті 75 КК України визначаються виключно судом.

Згідно з частиною четвертою статті 75 КК України іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

З урахуванням тяжкості вчинених злочинів, обставин кримінального провадження, осіб обвинувачених, наявності обставин, що пом`якшують покарання, а також наявність обставини, що обтяжує покарання (вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб), суд вважає доцільним встановити обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 іспитовий строк тривалістю 1 рік 6 місяців.

При звільненні від відбування покарання суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_6 та ОСОБА_7 такі обов`язки, передбачені статті 76 КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Отже, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що узгоджене сторонами покарання за вчинення злочинів, передбачених частиною другою статті 28 частиною третьою статті 369-2, частиною третьою статті 358 КК України за своїм видом та розміром відповідає характеру тяжкості вчинених діянь та особам обвинувачених, а також загальним засадам його призначення, встановленим законом України про кримінальну відповідальність, і здатне забезпечити досягнення мети призначення покарання.

5.7. Висновок суду

З урахуванням встановлених обставин угода про визнання винуватості, укладена між прокурором ОСОБА_5 та обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відповідає як вимогам кримінального процесуального законодавства, так і вимогам закону України про кримінальну відповідальність.

Суд не встановив підстав для відмови в затвердженні угоди, передбачених частиною сьомою статті 474 КПК України.

Тому суд дійшов висновку про необхідність затвердження вищевказаної угоди про визнання винуватості шляхом ухвалення вироку та призначення обвинуваченим узгодженого покарання.

6. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку на підставі угоди

6.1. Цивільний позов

Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні не заявлявся.

6.2. Процесуальні витрати

При ухваленні вироку суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат (пункт 13 частини першої статті 368, частина четверта статті 374 КПК України).

Згідно з частиною другою статті 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

У цьому кримінальному провадженні понесені витрати на проведення комплексної судової комп`ютерно-технічної експертизи, судової почеркознавчої експертизи та судової технічної експертизи документів, проведеної Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз (висновок експертів № 25973/22-35/25974/25975/22-33/25976/25677/22-32 від 30.11.2022) у сумі 44 927,26 гривень (т. 1, а.п. 181).

У зв`язку із ухваленням обвинувального вироку ця сума підлягає стягненню з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у рівних частках.

Також у кримінальному провадженні понесені витрати на проведення Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз судово-технічної експертизи документів (висновок експерта № 25826/25827/22-33 від 07.10.2022) у сумі 5 663,10 гривень (т. 2, а.п. 31) та витрати на проведення Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз судової комп`ютерно-технічної експертизи (висновок експерта № 25863/22-35 від 19.12.2022) у сумі 14 724,06 гривень (т. 2, а.п. 8а).

Оскільки у справі № 991/264/23 здійснюється судовий розгляд щодо іншого співучасника у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 369-2 КК України, процесуальні витрати за експертизами № 25826/25827/22-33 від 07.10.2022, № 25863/22-35 від 19.12.2022 належить розподілити між трьома учасниками, а саме по 1 887,70 гривень та по 4 908,02 гривень.

Тобто загальна сума процесуальних витрат, яка підлягає стягненню з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в рівних частках, становить 58 518,70 гривень.

6.3.Винагорода викривачу

Питання виплати винагороди викривачу перед судом не порушувалось. Підстав для виплати винагороди викривачу у цьому кримінальному провадженні суд не встановив.

6.4. Заходи забезпечення кримінального провадження

6.4.1 Запобіжні заходи

Згідно з частиною третьою статті 475, пунктом 2 частини четвертої статті 374 КПК України суд при ухваленні вироку серед іншого приймає рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що:

1) ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 13.09.2022 у справі № 991/3542/22, залишеною без змін ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 20.09.2022, до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 49 620 грн, та покладено виконання обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України (т. 2, а.п. 49-63, 64-71).

Застава у визначеному розмірі внесена ОСОБА_10 , що підтверджується квитанцією АТ «Ощадбанк» № 60 від 23.09.2022 (т. 2, а.п. 74);

2) ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 13.09.2022 у справі № 991/3541/22, залишеною без змін ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 20.09.2022, до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 49 620 грн, та покладено виконання обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України (т. 2, а.п. 75-88, 90-97).

Застава у визначеному слідчим суддею розмірі внесена ОСОБА_9 , що підтверджується квитанцією АТ КБ «Приватбанк» №0.0..1 від 23.09.2022 (т. 2, а.п. 100).

У подальшому строк дії процесуальних обов`язків, покладених на ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , декілька разів продовжувався. На дату проведення судового засідання строк дії обов`язків закінчився.

Отже, до обвинувачених наразі застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Беручи до уваги особи обвинувачених, їх сімейний стан, тяжкість злочинів у вчиненні яких ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнаються винуватими, необхідність забезпечення виконання умов угоди, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави.

Суду надано заяви ОСОБА_10 та ОСОБА_9 про перерахування внесених ними за ОСОБА_6 та ОСОБА_7 застав на потреби Збройних Сил України. У судовому засіданні заставодавці підтвердили готовність перерахувати грошові кошти, внесені у якості застави на потреби ЗСУ.

Тому з огляду на умови угоди та наявність згоди заставодавців після набрання вироком законної сили:

- заставу у сумі 49 620 гривень, внесену ОСОБА_9 за ОСОБА_6 , належить перерахувати на підтримку Збройних Сил України на спеціальний рахунок за такими реквізитами: Національний банк України, МФО 300001, рахунок № НОМЕР_5, , отримувач - Національний банк України, призначення платежу - допомога ЗСУ;

- заставу у сумі 49 620 гривень, внесену ОСОБА_10 за ОСОБА_7 , належить перерахувати на підтримку Збройних Сил України на спеціальний рахунок за такими реквізитами: Національний банк України, МФО 300001, рахунок № НОМЕР_5, , отримувач - Національний банк України, призначення платежу - допомога ЗСУ.

6.4.2. Арешти майна

Згідно з частиною четвертою статті 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 06.10.2022 у справі № 991/4359/22 з метою забезпечення конфіскації майна серед іншого накладено арешт на таке майно, що належить ОСОБА_7 , її чоловіку ОСОБА_20 та малолітньому сину - ОСОБА_7 :

- 1/11 частки земельної ділянки з кадастровим номером :37:316:0081 (реєстраційний номер 1);

- земельну ділянку № 380 з кадастровим номером :02:002:0380 (реєстраційний номер 25);

- автомобіль VOLKSWAGEN JETTA, д.н.з НОМЕР_1 VIN: НОМЕР_2 ;

- автомобіль NISSAN ROGUE, д.н.з. НОМЕР_3 VIN: НОМЕР_4 (т. 1, а.п. 128-137).

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 06.10.2022 у справі № 991/4358/22 з метою забезпечення конфіскації майна накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_6 , а саме: квартиру АДРЕСА_3 (реєстраційний номер 01) (т. 1, а.п. 120-127)

Суд не встановив обставин, які б вказували про необхідність застосування спеціальної конфіскації до вищевказаного майна. У цьому кримінальному провадженні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не призначено покарання у виді конфіскації майна.

Тому арешти, накладені ухвалами слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 06.10.2022 у справах № 991/4358/22 та № 991/4359/22, належить скасувати.

6.5. Про речові докази і документи

Згідно з частиною дев`ятою статті 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Враховуючи положення статті 100 КПК України та Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду затвердженої Наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби Безпеки України, Верховного суду України, Державної судової адміністрації України, документи, надані сторонами, належить залишити в матеріалах кримінального провадження.

Матеріали кримінального провадження містять копії ухвал слідчих суддів Вищого антикорупційного суду від 05.09.2022 у справі № 991/3341/22 та від 19.09.2022 у справі № 991/3487/22, на підставі яких з метою забезпечення збереження речових доказів серед іншого накладено арешт на таке майно:

- 24 шматки роздруківки судового рішення (його проекту), які стосуються судової справи ОСОБА_13 ;

- конверт білого кольору та файл з грошовими коштами у іноземній валюті (долари США) - п`ять купюр номіналом по сто доларів США з такими серіями та номерами: KB 96468364 I, KB 69254344 R, DF 74008037 A, HB 80841949 C, KE 05482831 A;

- накопичувач на жорстких магнітних дисках S/N: S20BJ90D932684;

- принтер Canon F158200, S/N MTNA142762, інвентарний номер 11320206 зі шнурами;

- принтер HP Laser Jet Pro MFP M130a S/N VNC 5201497, інвентарний номер 111384012 зі шнурами;

- одну грошову купюру номіналом сто доларів США з серією та номером КК 44370587 С,

вилучені 26.08.2022 під час проведення обшуку у приміщенні Кіровського районного суду м. Кіровограда за адресою: м. Кропивницький, вул. Габдрахманова, 7;

- чотири грошові купюри номіналом сто доларів США з серією та номерами HB 14264286 F, CB 44926923 A, HK 32572397 C, DL 20675220 A, вилучені під час проведення огляду місцевості 26.08.2022 поблизу будинку № 56 по вул. Солдатській у м. Кропивницький;

- належним чином завірені копії матеріалів судової справи № 404/4380/22 у прошитому та пронумерованому вигляді на 7 арк.;

- портативний зовнішній накопичувач інформації ADATA HV300-2T 1L (інв. № /40), на якому містяться скопійовані з відеореєстратора Кіровського районного суду м. Кіровограда за адресою: м. Кропивницький, вул. Габдрахманова, 7 відеофайли (т. 1, а.п. 92-105, 106-119).

Постановами детектива НАБУ від 27.08.2022, 28.08.2022 та 16.09.2022 вищевказане майно визнано речовими доказами (т. 1, 151-154, 155-157, 160-161).

Також постановою детективи НАБУ від 29.08.2022 речовим доказом визнано постанову судді Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_12 від 26.08.2022 у справі № 404/4380/22 на 3 аркушах з печатками суду (т. 1, а.п. 158-159).

Проте, оскільки кримінальне провадження № 0000215 від 12.08.2022 здійснюється також щодо іншого обвинуваченого, матеріали відносно якого містяться у матеріалах справи № 991/264/23 суд вважає передчасним вирішення питання щодо відповідності вищевказаних речей ознакам речового доказу та їх долі під час ухвалення вироку у цьому судовому провадженні щодо обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

6.6. Спеціальна конфіскація

Підстав для застосування спеціальної конфіскації суд не встановив.

Керуючись статтями 12, 65-67, 75 КК України, статтями 100, 373-376, 469-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 04.07.2025 між прокурором першого відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 та обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

2. Визнати винуватою ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених частиною другою статті 28 частиною третьою статті 369-2, частиною третьою статті 358 КК України.

2.1. Призначити покарання ОСОБА_6 :

- за частиною другою статті 28 частиною третьою статті 369-2 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі без конфіскації майна;

- за частиною третьою статті 358 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі.

2.2. Призначити ОСОБА_6 згідно зі статтею 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без конфіскації майна.

2.3. Звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з випробуванням на підставі частини другої статті 75 КК України, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

2.4. На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

2.5. Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

2.6. Залишити ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді застави до набрання вироком законної сили.

2.7. Заставу у сумі 49 620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень, внесену за ОСОБА_6 згідно з квитанцією АТ КБ «Приватбанк» № 0.0..1 від 23.09.2022 ОСОБА_9 , перерахувати із депозитного рахунку Вищого антикорупційного суду на підтримку Збройних Сил України на спеціальний рахунок за такими реквізитами: Національний банк України, МФО 300001, рахунок № НОМЕР_5, , отримувач - Національний банк України, призначення платежу - допомога ЗСУ.

3. Визнати винуватою ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених частиною другою статті 28 частиною третьою статті 369-2, частиною третьою статті 358 КК України.

3.1. Призначити покарання ОСОБА_7 :

- за частиною другою статті 28 частиною третьою статті 369-2 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі без конфіскації майна;

- за частиною третьою статті 358 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі.

3.2. Призначити ОСОБА_7 згідно зі статтею 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без конфіскації майна.

3.3. Звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з випробуванням на підставі частини другої статті 75 КК України, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

3.4. На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

3.5. Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

3.6. Залишити ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави до набрання вироком законної сили.

3.7. Заставу у сумі 49 620 (сорок дев`ять тисяч шістсот двадцять) гривень, внесену за ОСОБА_7 згідно з квитанцією АТ КБ «Приватбанк АТ «Ощадбанк» № 60 від 23.09.2022 ОСОБА_10 , перерахувати із депозитного рахунку Вищого антикорупційного суду на підтримку Збройних Сил України на спеціальний рахунок за такими реквізитами: Національний банк України, МФО 300001, рахунок № НОМЕР_5, , отримувач - Національний банк України, призначення платежу - допомога ЗСУ.

4. Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 06.10.2022 у справі № 991/4359/22 на майно, що належить ОСОБА_7 , її чоловіку ОСОБА_20 та малолітньому сину - ОСОБА_7 , а саме:

- 1/11 частки земельної ділянки з кадастровим номером :37:316:0081 (реєстраційний номер 1);

- земельну ділянку № 380 з кадастровим номером :02:002:0380 (реєстраційний номер 25);

- автомобіль VOLKSWAGEN JETTA, д.н.з НОМЕР_1 VIN: НОМЕР_2 ;

- автомобіль NISSAN ROGUE, д.н.з. НОМЕР_3 VIN: НОМЕР_4 .

5. Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 06.10.2022 у справі № 991/4358/22 на майно, що належить ОСОБА_6 , а саме:

- квартиру АДРЕСА_4 .

6. Стягнути з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у рівних частках процесуальні витрати у сумі 58 518,70 (п`ятдесят вісім тисяч п`ятсот вісімнадцять 0-70) гривень.

7.Документи, надані сторонами, залишити в матеріалах кримінального провадження

8. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених частиною четвертою статті 394 КПК України, та обмежень, визначених у частині другій статті 473 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Вищий антикорупційний суд до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

8. Роз`яснити учасникам провадження, що згідно зі статтею 476 КПК України у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за статтею 389-1 КК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3