Справа № 317/2138/24
№/п 1-кп/317/154/2025

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

адвоката обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження № 0000106 від 22.02.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, пенсіонера, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

ВСТАНОВИВ:

22 лютого 2024 року поліцейський офіцер громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області майор поліції ОСОБА_6 , разом з поліцейським офіцером громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 , з дотриманням положень статті 20 Закону України «Про Національну поліцію» щодо однострою поліцейських, на службовому автомобілі, який облаштований спеціальним номерним знаком з емблемою Національної поліції України на синьому полі, перебували на території Кушугумської територіальної громади, де виконували повноваження передбачені ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» та посадовою інструкцією (функціональні обов`язки) поліцейського офіцера громади СВГ ВП Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області.

Приблизно о 16.40 годині на дорозі навпроти б. № 159 по вул. Миру смт Балабине Запорізького району Запорізької області працівниками поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зупинено автомобіль марки Chevrolet Aveo, в кузові синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , водій якого - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , своїми діями порушив п. 8.5.1 Правил дорожнього руху у країни, а саме не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.1 (суцільна пряма) та перетнув її. Після зупинки транспортного засобу працівниками поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з дотриманням вимог ч. З ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», названо прізвище, посаду та спеціальне звання.

Під час поверхневої перевірки транспортного засобу в порядку статті 34 Закону України «Про Національну поліцію», з автомобілю марки Chevrolet Aveo, в кузові синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 вийшов ОСОБА_4 , який перебував у збудженому стані, вів себе зухвало та агресивно по відношенню до працівника поліції ОСОБА_6 .

Так, 22.02.2024 приблизно о 16.50 годині ОСОБА_4 , знаходячись на узбіччі дороги, напроти б. № 159 по вул. Миру смт Балабине Запорізького району Запорізької області, будучи у збудженому стані, розуміючи, що перед ним знаходиться працівник поліції, який був одягнутий у формений одяг із знаками розпізнавання та який виконував покладені на нього Законом України «Про Національну поліцію» обов`язки та повноваження, і відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівником правоохоронного органу, вирішив умисно заподіяти йому побої.

ОСОБА_4 умисно наніс не менше трьох ударів кулаком правої руки по обличчю та не менше одного удару кулаком правої руки в область лівого боку ОСОБА_6 , який перебував при виконанні службових обов`язків, тобто умисно завдав побої, що завдали фізичного болю і не спричинили тілесні ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, а саме в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу побоїв у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків;

Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, не визнав. Підтвердив, що дійсно висловлювався в бік потерпілого нецензурною лайкою, але вважає, що його поведінка була спровокована поведінкою потерпілого, Потерпілим були нанесені йому тілесні ушкодження, неправомірно застосовано спецзасоби. Вважає, що він підлягає виправданню.

Щодо обставин пояснив:

22.02.2024 року ОСОБА_4 перебував в с.Осетрівка зі своїми друзями ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на рибалці. Колосок був за кермом автомобіля, що фактично належить ОСОБА_10 . Колосок займався своїми справами та в рибалці участі не приймав. Близько 16-00 години вони в автомобілі поверталися в Запоріжжя. Коли поверталися до дому ОСОБА_4 спав на задньому пасажирському сидінні, з правого боку, в автомобілі Колоска. ОСОБА_10 сидів на правому передньому пасажирському сидінні. ОСОБА_4 прокинувся , тому що автомобіль зупинили, вийшов на вулицю та одразу наштовхнувся на чоловіка, який виявився поліцейським. Але ОСОБА_4 не побачив на ньому форменого одягу бушлата, шапки. Коли ОСОБА_4 вийшов з автомобіля, то зробив шаг та одразу наштовхнувся на поліцейського. Номерів на авто поліції не пам`ятає. ОСОБА_7 в той час, як він вийшов з автомобіля перебував у патрульному авто. Волик стояв біля задньої двері їх автомобіля, коли запропонували відкрити багажник. Чи його відкрили, він не пам`ятає. Поліцейський зробив зауваження, грубо сказав «Сідай на місце». ОСОБА_4 образився та обурився. Волик його штовхнув тому що виставив вперед руку, а ОСОБА_11 став його відштовхувати, правою рукою у передпліччя, почалась штовханина. Чи говорив при цьому ОСОБА_12 , що не можна до нього підходити, ОСОБА_11 не пам`ятає. Волик потягнув ОСОБА_11 на себе та повалив на землю. ОСОБА_11 стверджує, що не бив поліцейського. Поліцейський надягнув на нього кайданки. Надягнув на ОСОБА_11 жилет та давив у груди та голову. ОСОБА_11 лаявся нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_12 . ОСОБА_11 стверджував, що він лише штовхав ОСОБА_12 руками по руках. А поліцейський натомість сидів на ньому зверху. Потім посадили ОСОБА_11 в патрульну машину. Зняли кайданки, коли підїхала швидка допомога. Хто викликав швидку допомогу для поліцейського ОСОБА_11 не знає. ОСОБА_11 хотів їхати в швидкій, що приїхала, але виявилося, що її викликали для поліцейського, а тому йому заборонили в ній їхати. Від шпиталізації ОСОБА_11 відмовився, його оглянули. На іншій викликаній швидкій ОСОБА_11 відвезли до 5 міськлікарні, взяли аналіз крові, рекомендували ушпіталення, але він відмовився. Приблизно о 18-00 годині ОСОБА_4 був вдома. Близько 21-00 години вечора йому зателефонували та запропонували приїхати до райвідділку. ОСОБА_4 поїхав на медичне освідування на АДРЕСА_2 , а працівники поліції потім доправили його до чергового слідчого для надання показань .Слідчий викликав на його прохання швидку допомогу, його відвези до 9 міськлікарні та відмовили в госпіталізації. На наступний день ОСОБА_4 самостійно звернувся до судмедексперта для освідування, а потім поїхав в медичну частину «МоторСіч» та госпіталізувався, у зв`язку з тим що був травмований поліцейським, йому травмували плече, суглоб.

Винуватим себе не визнає. Скільки було на місці події працівників поліції не знає. Поліцейський ОСОБА_7 наглядав за тим, що відбувалося, участі не приймав. ОСОБА_11 бачив, що ОСОБА_10 знімав подію на мобільний телефон. В висновках експертизи щодо наявності у ОСОБА_12 побоїв сумнівається, але в чому сумніви конкретно визначитися не зміг. Взагалі сумнівається, чи проходив ОСОБА_12 експертизу.

Оскільки він не визнає провину він не приймав участі в слідчих експериментах. В зв`язку з нанесенням йому тілесних ушкоджень він звернувся до ДБР, було внесено відомості до ЄРДР, але нікому не пред`явлено підозру та не притягнуто до відповідальності.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що він працює поліцейським громади. Його територією обслуговування є Кушугумська ТГ, смт Балабине, смт.Малокатеринівка. 22.02.2024 року він разом з ОСОБА_7 ніс службу на автомобілі по вул..Миру в смт.Балабине. Приблизно о 16-00 годині водій на шевроле здійснив порушення правил ДР, перетнув суцільну смугу. Його зупинили. Автомобіль стояв на узбіччі, а за ним стояло службове авто. ОСОБА_7 підійшов до водія, за ним слідом підійшов ОСОБА_12 . Вони запитали у водія документи. Водій попросив надати йому відео підтвердження його порушення. Молдован повернуся до службового авто та взяв реєстратор, для того, щоб продемонструвати водієві докази. Волик ввічливо попросив водія вийти з авто та відкрити багажник, з метою перевірки вогнегасника та аптечки. Також запропонував протерти бруд з номерних знаків. З автомобіля стали виходити пасажири. Спочатку вийшов чоловік з переднього пасажирського сидіння, а потім вийшов з задньої пасажирської двері ОСОБА_11 , та одразу став себе агресивно поводити. Нецензурно висловлювався на адресу поліцейських, кричав, що поліцейським необхідно йти на фронт, а не займатися непотрібними речами, що він особисто є героєм. Волик попрохав ОСОБА_11 не підходити до нього впритул, оскільки це є небезпечним. Але ОСОБА_11 , сприйнявши це не виконував. Волик знову попередив ОСОБА_11 , але той став наступати на ОСОБА_12 , ОСОБА_12 вистав вперед руку, спробував зупинити ОСОБА_11 . ОСОБА_11 намагавася напасти, ударити ОСОБА_12 . Волик схопив Мокроусова за куртку. ОСОБА_11 своєю рукою зачепив обличчя ОСОБА_12 , руки. Тоді ОСОБА_12 повалив ОСОБА_11 на землю та повідомив, що буде застосовувати спеціальні засоби, а саме кайданки. Знедвижив ОСОБА_11 . Молдован в цей час відтісняв від них інших осіб, що були присутні. Молдован здійснював запис на бодікамеру поліцейського. У ОСОБА_12 в цей день бодікамера розрядилася, перебувала в ремонті Замінити камеру було нічим, але це не є порушенням, оскільки у екіпажа одна камера працювала та все записувала. Оскільки йому було нанесено 2 удари кулаком в обличчя та 1 удар в корпус він почував себе погано, було запаморочення, а тому йому викликали швидку допомогу та він з місця події поїхав в лікарню, а тому що відбувалося після його відїзду не знає. Щодо події ОСОБА_12 написав заяву про скоєний злочин. Протокол про застосування спеціального засобу відносно ОСОБА_13 не складав, оскільки на місце події було викликано СОГ, і все на місці фіксувала слідча група. На думку ОСОБА_12 причиною агресії ОСОБА_11 було перебування в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_14 нічим не провокував, не ображав.

Він та ОСОБА_15 діяли в межах передбачених своїми посадовими обов`язками. На ОСОБА_9 було складено постанову, він визнав правопорушення та навіть сплатив штраф. ОСОБА_11 вийшов з автомобіля в збудженому стані. На ньому були штани та жилетка, головного убору не було. ОСОБА_11 кричав, «Краще б ви воювали» та грубо нецензурно лаявся.

Показання, надані потерпілим ОСОБА_6 , суд вважає об`єктивними та правдивими, такими, що цілком узгоджуються з іншими доказами у справі, як то показаннями свідка, висновками експерта та іншими доказами, наданими учасниками судового провадження, наведеними далі.

Свідок ОСОБА_7 , допитаний в судовому засіданні, пояснив, що він є офіцером громади, 22.02.2024 року перебував на службі. О 16-30 год. на службовому транспорті разом з ОСОБА_12 патрулювали по вул.Миру в смт.Балабине. Водій на автомобілі шевроле порушив правила ДР, його було зупинено на підставі ст.35 Закону України про Національну поліцію. ОСОБА_7 підійшов до водія, включив бодікамеру. Побачив пасажира з правого боку від водія. Позаду автомобіль був затонований, а тому іншого пасажира не було видно. Пасажир сказав «Надайте докази порушення». Водій опустив скло, не виходив з авто, також став вимагати докази. Пасажир автомобіля був з ознаками алкогольного сп`яніння, було чутно запах. Волик також підійшов до автомобіля та ввічливо попропахв водія відкрити багажник та протерти від бруду номерні знаки. Молдован в цей час пішов до службового авто для того, щоб перенести на флеш-носій відеодокази правопорушення, продемонструвати водієві. В цей час він почув, що на вулиці, біля зупиненого автомобіля відбувається розмова на підвищених тонах. На вулиці, біля автомобіля вже стояло три особи. Також стояв ОСОБА_12 . ОСОБА_11 кричав та нецензурно лаявся. Молдован одразу включив бодікамеру. Волик казав, щоб до нього не підходили та тримали дистанцію. ОСОБА_11 став битися. Волик повалив ОСОБА_11 та здійснив затримання, надягнувши кайданки. Про це одразу було повідомлено на 102. ОСОБА_11 посадили до службового авто, приїхала СОГ. Молдован поїхав до поліцейської станції, а ОСОБА_12 залишився в швидкій. Мокроусову викликали швидку, як і ОСОБА_12 , у якого були легкі тілесні ушкодження. ОСОБА_11 бив ОСОБА_12 рукою, кулаком в обличчя та в плече. ОСОБА_11 впав лише після застосування сили. У ОСОБА_12 було почервоніле обличчя, ліва щока. ОСОБА_15 повідомив, що він складав протокол на водія порушника. Водій не створював конфлікту, а пасажири створили конфліктну ситуацію. Боді-камера у ОСОБА_15 була увімкнена, чому не працювала камера у ОСОБА_12 йому не відомо. З місця події ОСОБА_15 поїхав близько 18-30 19-00 години. Про затримання начальство повідомив ОСОБА_12 . Хто зняв кайданки з ОСОБА_11 свідок не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_8 суду повідомив, що дружить з ОСОБА_4 більше 5 років. 22.02.2024 року він з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 їхали в автомобілі по смт.Балабине. Близько 16-45 годин їх зупинив патруль за порушення ним водієм ПДР. Як водій ОСОБА_8 спілкувався з поліцейським. А другий поліцейський провокував ситуацію з ОСОБА_11 . Чим саме не пояснив. Поліцейський вдарив ОСОБА_11 та повалив на землю. Наполягав на тому, що удари наносив тільки поліцейський ОСОБА_11 . Волик бив рукою в голову. Якою саме не пам`ятає. З його точки зору це взагалі не важливе. Тілесних ушкоджень на ОСОБА_11 не бачив. Бійка відбувалась на відстані трьох метрів від нього. Як ОСОБА_11 лаявся нецензурною лайкою не пам`ятає. Він осбисто кермував автомобілем та спілкувався з поліцейським ОСОБА_15 . Молдован спілкувався дуже чемно. Штраф за порушення ОСОБА_8 визнав та сплатив. Він стояв рядом з автомобілем , всі пасажири та поліцейські вийшли з авто та стояли поруч. Навіщо пасажири вийшли з авто йому не відомо. Мокроусову нанесли 2 удари. Інших ударів ніхто нікому не наносив, категорично заперечував, що ОСОБА_16 наносив удари. Мокроусову надягли кайданки, викликали поліцію. Працівник поліції бив ОСОБА_11 по голові, але як саме, якою рукою свідок не пам`ятає. ОСОБА_11 кричав про допомогу. Тілесних ушкоджень на ньому свідок не бачив. Відстань до ОСОБА_11 була близько 3 метрів. Швидку допомогу викликав поліцейський. Всі були тверезі. До моменту зупинку вони знаходилися в дорозі приблизно 45 хвилин. Свідок в автомобілі слухав музику, а ОСОБА_11 їхав мовчки. З автомобіля при зупинці ОСОБА_11 вийшов одночасно з ОСОБА_9 . Куди дивився та чим займався, не пам`ятає. Свідок чув лайку щодо ОСОБА_11 . Чи проводив відеозапис ОСОБА_10 свідок не бачив.

Покази свідка в частині поведінки ОСОБА_4 суд оцінює критично, оскільки одразу після попередження свідка про відповідальність він заявив суду, що категорично проти потерпілого. Покази свідка ОСОБА_9 у судовому засіданні суд характеризує як упереджені, про що свідчили його відповіді та поведінка.

Свідок ОСОБА_17 пояснив, що він має добрі стосунки з ОСОБА_4 дуже давно. 22.02.2024 року їх зупинили на автомобілі, яким керував ОСОБА_9 . Вдень вони перебували на рибалці, він трохи випив. ОСОБА_9 повідомили, що він порушив правила ДР, просили також відчинити багажник. Свідок та ОСОБА_9 не захотіли давати доступ до багажнику. Поліцейський став грубо розмовляти, а тому ОСОБА_10 дістав свій телефон та став знімати подію. У ОСОБА_11 щось зав`язалося з поліцейським. Поліцейський тримав ОСОБА_11 , а свідок це знімав. Відстані до ОСОБА_11 не памя`тає. Поліцейський поклав ОСОБА_11 на землю та заломав руку. Поліцейський попереджав ОСОБА_11 , щоб той не підходив до нього. Одягнув кайданки. ОСОБА_10 та ОСОБА_9 до них не підходили. Потім ОСОБА_11 посадили в службове авто, а свідок викликав поліцію. Поліцейського забрала швидка, а свідок викликав другу машину для ОСОБА_11 , оскільки той поскарживася на боль в плечі. Свідків попросили проїхати до підрозділу поліції в Кушугумі. Свідок не бажав їхати, вони поїхали зі свідком ОСОБА_9 . Коли автомобіль зупинили, то ОСОБА_9 та ОСОБА_10 давали документи на автомобіль, оскільки ОСОБА_10 є власником, а ОСОБА_9 користувач. Коли з автомобіля вийшов ОСОБА_11 свідок не пам`ятає, та з якої причини не знає. ОСОБА_11 скаржився на болі в плечі, а тому йому викликали швидку.

В підрозділі поліції в ОСОБА_18 свідок повідомив, що він знімав все на телефон. Його телефон на той час розрядився, а тому поліцейські дозволили йому поставити його на зарядку. Під час зарядження телефону вони самостійно вилучили запис про подію Він такого дозволу не давав. Але зазначив, що все що він знімав відповідає дійсним обставинам. Свідок надаючи пояснення постійно посилався на те, що відео яке він зняв є правдивим. Щодо інших обставин він сумнівався.

Свідок ОСОБА_19 повідомив, що 22.02.2024 року він працював фельдшером на швидкій допомозі та був викликаний в смт.Балибине у зв`язку з травмуванням на вулиці. Швидку викликали ОСОБА_12 .На вулиці було темно, тому ОСОБА_20 в автомобілі, у нього були тілесні ушкодження, запаморочення , тиск, тахікардія та гіперемія обличчя та тканей. Він запропонував ОСОБА_12 госпіталізацію. На місці зазначили, що ще особа потребує допомоги. Свідок спитав у ОСОБА_11 на що він скаржиться. Скарги були на біль в кісті руки. ОСОБА_11 не наполягав на госпіталізації. Швидку викликали для конкретної особи, а тому ОСОБА_11 не шпіталізували, відмову не фіксували. У Волика на обличчі зліва був синець, його відвезли до обласної лікарні, стан його не погіршувався. Чи приїхала на місце події інша швидка не знає. Але здогадується, що виклик таки був, оскільки йому телефонували з цією бригади та цікавилися. У Волика була підшкірна гіперемія. Тільки половина обличчя була почервоніла, та була підозра на ЗЧМТ, а тому були підстави для госпіталізації.

Крім того, на підтвердження вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, стороною обвинувачення надано наступні докази, які були досліджені, оголошені та перевірені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності, кожен окремо та у взаємозв`язку, які суд враховує та бере до уваги, а саме:

Згідно рапортів 22.02.2024 року зареєстровано заяву про здійснення опору працівнику поліції. Повідомлення надійшло о 18-46 зі служби 102 Офіцер громади ОСОБА_6 повідомив про те, що було зупинено ТЗ, під час спілкування з водієм один із пасажирів авто почав агресивно поводити себе, вдарив по обличчю працівника поліції двічі. (т.1 а.с.62-63).

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення 22.02.2024 року ОСОБА_6 під час виконання службових обов`язків піддався нападу з боку раніше невідомого чоловіка, який наніс три рази удари кулаком в обличчя. (т.1 а.с.64-65).

Слідчим 22.02.2024 року було проведено огляд місця події смт.Балабине вул.Миру, навпроти будинку 223, де на дорозі знаходились транспорті засоби. Під час огляду вилучено нагрудну відеокамеру поліцейського, яка містить відеозаписи. Під час огляду місця події був присутній поліцейський офіцер громади ОСОБА_7 та водій ОСОБА_8 . Зауважень під час огляду від учасників не надходило. При оформленні фототаблиці до протоколу огляду місця події спеціалістом ОСОБА_21 було невірно роздруковано адресу: АДРЕСА_3 (т. 1 а.с.70-71). На фото таблиці до протоколу на а.с 72-75 зображено ОМП за адресою Запорізька область Запорізький район смт.Балабине вул.Миру 224.

В судовому засіданні було встановлено та не заперечувалося всіма учасниками (включно зі свідками), що місцем події є узбіччя дороги, напроти б. № 159 по вул. Миру смт Балабине Запорізького району Запорізької області.

До протоколу ОМП надано рапорт слідчого ОСОБА_22 , згідно якого він запропонував свідку події ОСОБА_17 надати слідчому мобільний телефон з відеозаписом події. У зв`язку з перебуванням в алкогольному сп`яніні свідок відмовився, а потім добровільно надав оглянути запис. Вказаний запис зі згоди свідка було скопійовано на мобільний телефон слідчого, а потім записано на ДВД-диск. (т.1 а.с.76).

Свідок ОСОБА_17 , допитаний в судовому засіданні підтвердив, що він перебував під час події в стані алкогольного сп`яніння. Здійснював відеозапис на свій мобільний телефон, коли відбувалась подія. З якою метою це робилося не зміг пояснити. Повідомив слідчому, що у нього є запис, продемонстрував його, але надати телефон слідчому не забажав. Коли слідчий запропонував скопіювати запис, дозволив це. Мобільний телефон, який йому належить слідчому для огляду не надавав, з тимчасовим доступом для отримання відеозапису слідчий не звертався, але він би заперечував проти надання запису слідчому у будь-якому випадку. Підтвердив, що продемонстрований в судовому засіданні відеозапис це запис здійснений ним на мобільний телефон, але дозволу на отримання запису офіційно не надавав. Зміст запису відповідає змісту події, що відбулася.

ОСОБА_4 в судовому засіданні категорично заперечував наявність алкогольного сп`яніння під час події. Вказав, що він з друзями ОСОБА_9 та ОСОБА_17 перебували 22.02.2024 року на рибалці з ранку. Він спиртних напоїв не вживав. Щодо друзів, що є свідками по справі, не може вказати зазначену інформацію. Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.02.2024 року працівником райвідділку було надано направлення ОСОБА_4 на проходження огляду у медичному закладі. Але о 21-20 він в медичному закладі відмовився від проходження огляду, що було зафіксовано.(т.1 а.с.77).

Згідно висновку судово-медичного експерта № 328п від 23.02.2024 року у ОСОБА_6 виявлена група саден правої кісті (слід однієї травматичної дії). Садна утворилися від дії тупого предмету в термін 1-3 доби до часу огляду і кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. За медичними відомостями при огляді ОСОБА_6 в медичному закладі 22.02.2024 року ушкоджень кісток лицевого черепу а також об`єктивних даних про гостру травму головного мозку не виявлено.

Під час отримання ушкоджень ОСОБА_23 міг знаходитись по відношенню до нападника в будь-якому положенні з дотриманням єдиної умови, що пошкоджена ділянка тіла повинна була бути доступною до травматичного впливу. (т.1 а.с.78-79).

Судом досліджено протоколи огляду відеозаписів.

В якості доказів було надано ДВД диск з записами з бодікамери SN:G21А3282, яка була при виконанні обов`язків у поліцейського громади ОСОБА_7 , спеціальний жетон № 0174834, ЗПП №019040. Записи «0000000__0001»; «0000000__0002»;«0000000__0006».

Отримання записів відбулося в передбачений законодавством спосіб, а тому суд сприймає їх як належний доказ. Зазначені записи було оглянуто та складено протокол огляду з фото таблицями:

Під час перегляду відеозапису «0000000__0001» встановлено наявність маркувальної позначки на відео(у нижньому правому куті), що свідчить про те, що відеозапис проводився 22.02.2024 року о 16:46 під час зупинки транспортного засобу у синьому кузові, за зовнішніми ознаками схожого на тз марки Шевролет моделі Авео. На відео поліцейський, на якому мається нагрудна камера з метою фіксації, спілкується із водієм вказаного автомобілю з приводу порушення останнім правил дорожнього руху (тайм-код 00:00 до 00:26).

Після чого, до вказаного транспортного засобу підійшов співробітник поліції одягнений у форму поліцейського темно-синього кольору, котрий ввічливо попрохав водія вийти з машини «Вийдіть будь-ласка з автомобіля, відкрийте багажник, відкрийте капот, візьміть тряпочку номерні знаки протерти». Через деякий час він знову підійшов до водія із проханням відкрити багажне відділення з метою перевірки аптечки та вогнегасника «аптечку давайте перевіримо і вогнегасник у вас будь-ласка перевіримо». На цьому відеозапис зупиняється (тайм-код 00:27 до 00:32/ 00:44 до 00:55).

Під час огляду відеофайлу із назвою «0000000__0002» встановлено, що одразу з початку відео, а саме з 00:00 по 00:08 особа чоловічої статі, віком приблизно 60-70 років, повної тіло-будови, яка була одягнена в штани темного кольору, кофту блакитного кольору, безрукавку куртку темно-коричневого кольору (далі Мокроусов), робить декілька спроб нанести тілесні ушкодження ОСОБА_6 верхніми кінцівками, котрі зжаті у кулак

В подальшому, під час огляду відеозапису встановлено, що ОСОБА_6 повалив на землю ОСОБА_4 та почав надягати на останнього кайданки (тайм-код з 00:00 до 00:10). Поки ОСОБА_6 надягав на ОСОБА_4 кайданки (таймкод з 01:07 приблизно до 05:49), співробітник поліції на якому мається дана нагрудна камера за допомогою якої здійснюється фіксація (далі ОСОБА_7 ) здійснив виклик з метою викликати допомогу у виді наряду СРПП (таймкод з 02:07 до 03:32), та перевірив документи свідків вказаної події.

Після чого було проведено поверхневу перевірку ОСОБА_4 в ході якої було виявлено телефон та гаманець. Після чого особу підняли та посадили до транспортного засобу у кузові білого кольору з розмітками «ПОЛІЦІЯ» д.н.з. на відеозапису не встановлено (таймкод з 06:21 до 07:20).

Повний запис проведення поверхневої перевірки відсутній через те, що бодікамера була направлена спочатку на ОСОБА_12 та Мокроусова, а потім була відвернута від останніх. Після чого ОСОБА_4 було повернуто його гаманець, узято телефон з метою перевірки мобільного телефону та встановлення даних ОСОБА_4 через застосунок «Дія»(таймкод з 07:44 до 09:33). Також, в цей же час ОСОБА_6 сказав ОСОБА_7 , що ОСОБА_4 наніс йому побої. Після чого відеозапис зупиняється.

В ході огляду відеофайлу із назвою «0172215_0006» було встановлено, що ОСОБА_7 виписує адміністративний протокол особі на ім`я ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Особі роз`яснуються її права, надається копія адміністративного протоколу та вручається копія протоколу з роз`ясненням у який термін він повинен сплатити штраф та де саме може його сплатити.

Свідком ОСОБА_8 зазначені обставини не оспорювалися, штраф сплачено, постанова до суду не оскаржувалась. Дії поліцейських не оскаржувалися. Правопорушення визнано. (т.1 а.с.82-87).

Згідно з протоколом огляду ДВД-диску із написом «записи з бодікамери» від 23.02.2024 року слідчим було встановлено, що під час перегляду відеозапису ««IMG 0468» було встановлено наявність маркувальної позначки на відео (у верхній частині мобільного телефону) з назвою «VID5113 МР 4. що свідчить про те, що відеозапис має назву, (тайм-код 00:00 до 00:08). В центрі зображення наявний силует тіла людини у положенні стоячи, чоловік - на вигляд приблизно 70-75 років, крупної статури, вдягнений у темні брюки та темно-коричневу безрукавку. Напроти чоловіка знаходиться поліцейський, який в одягнений у формений одяг - куртка та брюки чорного кольору, на рукавах куртки шеврони, також на куртці прикріплені погони та нагрудний жетон із зазначенням особистого номеру поліцейського.

Надалі, наносить декілька ударів поліцейському верхніми кінцівками, котрі зжаті у кулак в область тулуба та обличчя.

Надалі поліцейський робить спробу ухилятись від ударів, в цей час до чоловіків підходить другий поліцейський, що також одягнений в формений одяг куртку та брюки чорного кольору, на рукавах куртки шеврони, на куртці погони та нагрудний жетон із зазначенням особистого номеру поліцейського та чоловік, на якому надягнена чорна шапка, зимова куртка темно-синього кольору, штани чорного кольору та кросівки. Чоловіки намагаються розняти ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , але поліцейський ОСОБА_7 відштовхує від них чоловіка, що підійшов. (тайм-код 00:03 до 00:04).

Далі Волик потягнув на себе Мокроусова, який в подальшому впав на землю. В подальшому Волик сів на Мокроусова в області спини.

Все супроводжується криками та лайкою з боку ОСОБА_4 (т.1 а.с.88-93)

Завірена копія фіскального чеку (постанови) серії ЕНА № 1500379, яка виписана на ОСОБА_8 за порушення ПДР п.8.5.1 за ст.122 ч.1 КУпАП від 22.02.2024 року. (т.1 а.с.96).

Копія з наказу № 275 від 22.02.2024 про закріплення поліцейських дільниць Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області за поліцейськими офіцерами громад (т.1 а.с.99-106);

Копія посадової інструкції поліцейського офіцера громади СВГ ВП Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_6 (т.1 а.с. 107-114);

Копія витягу з наказу № 23 о/с від 07.11.2015 року про призначення ОСОБА_6 на посаду (т.1 а.с.116);

Копія витягу з наказу № 325 о/с від 19.07.2021 року про призначення ОСОБА_6 офіцером громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції Запорізького РУП. (т.1 а.с.117).

Відповідно до протоколів слідчого експерименту від 15 березня 2024 року потерпілий ОСОБА_6 та свідок ОСОБА_7 відтворили дії та обставини нанесення обвинуваченим ОСОБА_6 побоїв під час виконання ним службових обов`язків. (т.1 а.с.118-136). Покази та пояснення потерпілого та свідка під час слідчої дії не відрізняються від показів наданих в судовому засіданні та безпосередньо сприймалися судом.

Згідно протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.03.2024 року було впізнано ОСОБА_4 , як особу, що умисно ненесла не менше трьох ударів кулаком правої руки по обличчю потерпілого, який перебував при виконанні службових обов`язків та одного удару в область лівого боку, чим спричиним побої. (т.1 а.с 137-142).

Вказані письмові та речові докази у своїй сукупності цілком та беззаперечно підтверджують наявність в діях ОСОБА_4 вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Не визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, суд розцінює як обрану обвинуваченим тактику свого захисту. Проте така позиція обвинуваченого повністю спростовується показаннями потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_7 , допитаних безпосередньо під час судового провадження, сумнівів у правдивості яких суд не має, оскільки вони послідовні, логічні та узгоджуються між собою та з іншими доказами кримінального провадження, дослідженими судом.

Так, версія обвинуваченого ОСОБА_4 , що він не здогадувався, що перед ним працівник поліції, що саме ОСОБА_6 до нього грубо поставився, а тому він обурився, саме йому були нанесені тілесні ушкодження, а він особисто ОСОБА_6 тілесних ушкоджень не наносив спростовується поясненнями потерпілого ОСОБА_6 , який в судовому засіданні показав, що обвинувачений ОСОБА_4 усвідомлюючи, що перед ним працівники поліції відповів на їх звернення нецензурною лайкою та відвертою зневагою, на вимогу припинення таких дій застосував побої, а тому його було піддано застосуванню спеціальних засобів та свідка ОСОБА_7 , який показав, що саме з боку ОСОБА_4 в бік працівників поліції, яки виконували свої професійні обов`язки було здійснено спочатку зневажливе, грубе ставлення, а на зауваження - використано нецензурну лайку, та застосовано фізичну силу. Тобто, будучи попередженими судом про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України та приведені до присяги, потерпілий ОСОБА_6 та свідок ОСОБА_7 чітко, ретельно та послідовно свідчили на підтвердження вини обвинуваченого до інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, наполягаючи, що саме ОСОБА_4 умисно наніс не менше трьох ударів кулаком правої руки по обличчю та не менше одного удару кулаком правої руки в область лівого боку ОСОБА_6 , який перебував при виконанні службових обов`язків, тобто умисно завдав побої, що завдали фізичного болю і не спричинили тілесні ушкодження

Підстав сумніватися у свідченнях потерпілого ОСОБА_6 та вказаного свідка ОСОБА_7 або недовіряти їм, суд не вбачає, оскільки вони є такими, що повністю узгоджуються з сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів, зокрема, і з висновком експерта № 328п від 23.02.2024 року про наявність у ОСОБА_6 групи саден правої кісті (слід однієї травматичної дії, який, в свою чергу, узгоджується з іншими об`єктивними доказами у кримінальному провадженні, протоколами слідчих дій, що здійснені з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства України, які суд визнає належними, допустимими та достовірними доказами, а їх сукупність - такою, що з достатністю доводить винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

При цьому, з числа доказів суд не виключає протокол огляду від 23.02.2024 року відеозапису перенесеного на ДВД диск з мобільного телефона, що належить слідчому. Оскільки вказаний запис наданий добровільно слідчим, а отриманий за добровільної згоди свідка ОСОБА_17 .. У випадку відсутності добровільної згоди зазначений запис не було би преслано слідчому, не скопійовано.

Суд звертає увагу, що слідчим вказаний запис не отримано шляхом тимчасового доступу, але нормами КПК такий спосіб отримання запису не заборонений, а тому не може бути визнаний незаконним.

Особа, що надавала копію запису зі свого мобільного телефону не оскаржувала незаконність дій слідчого при отриманні запису, в судовому засіданні підтвердила спосіб отримання, та вказаза, що добровільно не надала би свій телефон в жодному разі.

Слідчий, отримавший відеозапис на свій мобільний телефон, доповів про це своєму начальникові, зазначивши всі обставини отримання, а тому відсутні сумніви в його подлінності. (т.1 а.с.76).

Захисником обвинуваченого було надано витяг з ЄРДР 003967 від 08.05.2024 року з якого видно, що за заявою ОСОБА_4 внесено відомості до ЄРДР за ч.2 ст.365 КК України. Але жодній особі до часу винесення вироку за розглядаємим провадженням не було оголошено про підозру.

Також під час судового розгляду було надано та відкрито стороні обвинувачення докази сторони захисту, а саме виписний епікріз історії хвороби № 0641 ОСОБА_4 , який знаходився на лікуванні у відділенні травматології та ортопедії МСЧ «Мотор-Січ» з 23.02.2024 по 27.02.2024 року; висновок спеціаліста № 326/с від 28.02.2024 року згідно якого ОСОБА_4 звернувся за освідуванням самостійно, зазначивши, що під час конфлікту з працівниками поліції йому спробували надіти кайданки та закручували руку, згідно висновком у ОСОБА_4 виявлені синці та садно верхніх кінцівок; оглянуто ультразвукове дослідженя плечового суглоба від 26.02.2024 року.

Суд звертає увагу, що в кожному з наданих захистом документів є помилки та невідповідності в датах досліджень, висновків та інше.

Довідка про знаходження на лікуванні, висновок від 22.02.2024 року КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР про наявність пошкодження зв`язок правого плечового суглобу.

Але вказані медичні документи не були надані в ході розслідування за кримінальним провадженням, а тому не оцінювалися прокурором та слідчим. Але вони не отримали висновку у вигляді оголошення про підозру ОСОБА_6 та ОСОБА_4 не визнаний потерпілим. (т.2).

Чому вказані документи не надавалися в передбачений законодавством спосіб під час досудового розслідування стороною захисту не було пояснено.

Доказ, отриманий у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом, відповідно до ст. 86 КПК є допустимим. У той же час у матеріалах провадження відсутні підстави, визначені ст. 87 цього Кодексу, для визнання протоколів огляду недопустимими доказами.

Стосовно доводів сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_4 та наданих обвинуваченим в судовому засіданні показів, що він не знав, що здійснює опір працівникові поліції, а саме ОСОБА_6 відносно ОСОБА_4 було спричинено тілесні ушкодження, то суд зазначає, що агресивна поведінка обвинуваченого ОСОБА_4 під час зупинки транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_8 та під час спілкування з працівниками поліції, брутальні висловлювання у бік працівників поліції, та подальший механізм і спосіб завдання ним ударів потерпілому ОСОБА_6 , який був при виконанні своїх службових обов`язків, одягнений у формений одяг Національної поліції України, безумовно вказують на спрямованість дій та умислу обвинуваченого ОСОБА_4 на завдання побоїв працівникові поліції, що дає суду обґрунтовані підстави для кваліфікації дій обвинуваченого саме за ч. 2 ст. 345 КК України.

Під час судового розгляду судом не встановлено наявності фактів та обставин протиправної поведінки з боку працівників патрульної поліції по відношенню до обвинуваченого ОСОБА_4 під час зупинки транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_8 , подальшого спілкування із водієм та обвинуваченим, а також під час застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 з боку працівників поліції спеціальних засобів - кайданок, з метою припинення протиправної поведінки останнього по відношенню до потерпілого ОСОБА_6 .

При цьому, суд зазначає, що саме по собі звернення обвинуваченого ОСОБА_4 до ТУ ДБР із заявою з приводу можливого вчинення кримінального правопорушення працівником патрульної поліції, без відповідних подальших процесуальних рішень органу досудового розслідування чи суду, які б вказували на притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 365 КК України, не може вказувати на вчинення протиправних дій ОСОБА_6 відносно обвинуваченого ОСОБА_4 ..

Крім того, як встановлено під час судового розгляду, та що не заперечувалось стороною захисту обвинуваченого ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0003967 від 08.05.2024 за заявою ОСОБА_4 , повідомлення про підозру ОСОБА_6 не пред`явлено, а також ОСОБА_4 не визнано потерпілим у даному провадженні (т.1 а.с.162)

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 суду наголосила, що вважає вимоги поліцейського, який на той час був при виконанні своїх службових обов`язків, незаконними, дії ОСОБА_4 по відношенню до ОСОБА_6 були спрямовані на протидію надмірному насильству з його боку. Обвинувачення ґрунтується на показаннях потерпілого та свідка, та незаконно отриманих записів з боді камери та з телефону свідка. Просила виправдати ОСОБА_4 .

Жодного розкаяння з боку обвинуваченого щодо вчинених дій не висловлено та не вчинено, та по сей день перед потерпілим він не вибачився. Потерпілий також показав суду, що під час подій він був одягнений у формений одяг Національної поліції України, на голові головний убор, зазначив, що автомобіль, яким керував екіпаж, мав проблискові маячки синього та червоного кольору, звуковий сигнал, та обклейку автомобіля, яка вказували на належність даного автомобіля до патрульної поліції. Просив призначити обвинуваченому покарання на розсуд

За наслідками судового розгляду, суд відхиляє доводи клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про визнання недопустимими доказами відеозаписів з бодікамери поліцейського та відеозапису з мобільного телефону свідка ОСОБА_17 ..

Захисником було надано витяг з ЄРДР 003967 від 08.05.2024 року з якого видно, що за заявою ОСОБА_4 внесено відомості до ЄРДР за ч.2 ст.365 КК України. Але жодній особі до часу винесення вироку за розглядаємим провадженням не було оголошено про підозру.

Доказ, отриманий у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом, відповідно до ст. 86 КПК є допустимим. У той же час у матеріалах провадження відсутні підстави, визначені ст. 87 цього Кодексу, для визнання протоколів огляду недопустимими доказами.

Із досліджених в судовому засіданні відеозаписів із боді камер працівників поліції та відеозаписів, наданих свідком ОСОБА_17 , а також зі змісту показів допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_17 , потерпілого ОСОБА_6 не вбачається, що обвинуваченому ОСОБА_4 під час спілкування із ним, а також - застосування відносно нього кайданок наносились удари чи інші тілесні ушкодження працівниками поліції.

Натомість - зазначену позицію сторони захисту ОСОБА_24 суд сприймає, як обраний спосіб захисту та бажання обвинуваченого уникнути відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення.

Таким чином, судом в межах повноважень, визначених ч. 3 ст. 26 КПК України, були створені всі необхідні умови та вжиті всі можливі заходи для реалізації стороною захисту її процесуальних прав, в тому числі права обстоювати свою правову позицію та надавати докази на її обґрунтування, а також для повного та об`єктивного з`ясування обставин на підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ст. 23 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Будь яких істотних порушень КПК України під час досудового слідства, які б вплинули на кваліфікацію дій обвинуваченого та поставили б під сумнів зібрані по справі докази, судом не встановлено.

З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Підстав для зміни обвинувачення чи визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом не встановлено.

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч. 1 ст. 337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ, наданий сторонами кримінального провадження, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає зазначені докази належними, допустимими, достовірними та в сукупності достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, поза розумним сумнівом.

Відповідно до ч. 2 ст. 345 КК України передбачено кримінальну відповідальність за умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу чи його близьким родичам побоїв, легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 23.12.1993 № 3781-XII органи Національної поліції віднесено до правоохоронних органів.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях.

Відповідно до ст. 44 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII поліцейський може застосовувати фізичну силу, у тому числі спеціальні прийоми боротьби (рукопашного бою), для забезпечення особистої безпеки або/та безпеки інших осіб, припинення правопорушення, затримання особи, яка вчинила правопорушення, якщо застосування інших поліцейських заходів не забезпечує виконання поліцейським повноважень, покладених на нього законом.

Відповідно до ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII поліцейський для забезпечення публічної безпеки і порядку застосовує спеціальні засоби, визначені цим Законом.

Стаття 43 Закону України Про національну поліцію вимагає, щоб поліцейський заздалегідь попередив особу про намір застосувати фізичну силу і особі було надано достатньо часу для виконання законної вимоги поліцейського, що і було зроблено працівникоми поліції ОСОБА_6 .. Однак, причиною невиконання законної вимоги працівників поліції, яка, очевидно входила до кола їхніх повноважень, стало те, що з боку ОСОБА_4 вона була оцінена як безпідставна.

Як з`ясовано в судовому засіданні, обвинувачений від самого початку спілкування поводив себе агресивно та вживав в сторону працівників поліції нецензурну лексику, а тому застосовані до обвинуваченого заходи зі сторони поліції були необхідними та пропорційними в ситуації, що склалася, та застосовані відповідно до процедури встановленої законом.

Судом не встановлено, що життю чи здоров`ю обвинуваченого загрожувала будь- яка небезпека з боку поліцейських, що послужило причиною нанесення ударів останнім.

Версію обвинуваченого про те, що його дії взагалі були спровоковані працівником поліції, суд вважає неспроможною та враховує обстановку, яка склалась, дії обвинуваченого, який поводився агресивно. Сукупність встановлених обставин свідчить про те, що ОСОБА_4 діяв саме з прямим умислом на заподіяння побоїв працівнику правоохоронного органу.

Також неприязне ставлення обвинуваченого до поліції не давали йому право не виконувати законні вимоги поліції залишатися на місці, не підходити впритул до поліцейського, ображати працвників поліції, вимагати від них йти на військову службу, окрім того вимоги щодо надати водійське посвідчення поліцейським, виконати певні дії стосувалися водія, а не пасажира транспортн6ого засобу ОСОБА_4 . Таким чином, оцінюючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу побоїв у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків доведена повністю, що відповідає стандартам доказування "поза розумним сумнівом", який знайшов своє втілення як в положеннях ч. 3 та ч. 4 ст.17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішенні у справі «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, а її дії кваліфікує за ч.2 ст. 345 КК України.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид та розмір покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини, мотив вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставин, які б, відповідно до вимог ст. ст. 66, 67 КК України, пом`якшували або обтяжували покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення направленого проти авторитету органів державної влади, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не є особою з інвалідністю, неодружений, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, відсутність пом`якшуючих чи обтяжуючих покарання обставин, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 345 КК України.

Разом з тим, приймаючи до уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання являється не тільки карою за вчинене кримінальне правопорушення, а має мету виправлення та перевиховання засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без відбування покарання із застосуванням вимог ст. 75 КК України, - зі звільненням від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку та з покладенням ряду обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України, що, на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особі обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України, мети покарання, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь. Таке покарання суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 .

Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 суд не вбачає.

Цивільний позов у встановленому законом порядку не пред`явлений, що не позбавляє права потерпілого, відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України, звернутися до суду з відповідним позовом у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 122, ч. 2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням в рамках досудового розслідування кримінального провадження відносно ОСОБА_4 підлягають покладанню на державу.

Долю речових доказів суд вирішує згідно зі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 368, 373-374, 376, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 , не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1