1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/4137/25 1-кс/335/1526/2025
13 травня 2025 року м. Запоріжжя
Дізнавач звернулася до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів, в обґрунтування якого зазначила наступне.
На розгляді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя (суддя ОСОБА_5 ) перебуває цивільна справа № 336/4735/23 за позовом ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до відповідачів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про визнання договору купівлі-продажу № 878 від 16.06.2021 недійсним та припинення права власності. Третіми особами по справі є приватний нотаріус ОСОБА_10 та АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
Позивачами на підтвердження своїх позовних вимог було надано суду копію іпотечного договору №1/2021/128-17 від 13.09.2021, укладеного між АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та ОСОБА_9 , який виступає майновим поручителем за зобов`язаннями ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Зазначений іпотечній договір був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_10 . Зазначений іпотечний договір був укладений в трьох оригінальних примірниках. По одному оригінальному примірнику знаходиться у сторін, та один оригінальний примірник залишається у приватного нотаріуса, в даному випадку у ОСОБА_10 .. Після посвідчення іпотечного договору, нотаріус сканує його на нотаріальних бланках та скеровує до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що є підставою для накладення заборони відчуження та реєстрації іпотеки.
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не відносяться до осіб, які відповідно до положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» мають право отримувати копії документів з Державного реєстру прав або від нотаріуса щодо інших осіб.
Частиною 1 статті 14 Закону України «Про захист персональних даних» від 01.06.2010 № 2297-VI встановлено, що поширення персональних даних передбачає дії щодо передачі відомостей про фізичну особу за згодом суб`єкта персональних даних.
Частиною 2 статті 14 Закону України «Про захист персональних даних» від 01.06.2010р. № 2297- встановлено, що поширення персональних дана без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особі дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо необхідно) інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
Частиною першою та другою статті 21 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 № 2657 - ХІІ встановлено, що інформація про фізичну особу є конфіденційною та належить до інформації з обмеженим доступом.
З початку повномасштабного вторгнення на територію України держави агресора, гр. ОСОБА_9 , перебуває на постійній основі за межами території України та ніякої особистої чи іншої інформації стосовно укладеного іпотечного договору з банком, третім особам особисто не передавав.
З метою повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування кримінального провадження у органу досудового розслідування виникла необхідність отримати дозвіл на тимчасовий доступ до матеріалів цивільної справи № 336/4735/23, яка перебуває у володінні ІНФОРМАЦІЯ_3 . Документи, що містяться у зазначеній справі мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні. З огляду на викладене, дізнавач просить надати їй тимчасовий доступу до документів, що містяться у зазначеній справі з можливістю ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх.
В судове засідання з розгляду клопотання дізнавач не з`явилася, подавши до суду заяву, в якій просила клопотання розглянути за її відсутності.
Представник ІНФОРМАЦІЯ_3 в судове засідання також не з`явився. 05.05.2025 керівник апарату суду повідомила слідчому судді, що цивільна справа, доступ до якої просить надати дізнавач, перебуває на розгляді суду. 16.04.2025 матеріали справи направлені експертові для проведення судової оціночно-будівельної експертизи, призначеної ухвалою суду від 27.03.2025.
У зв`язку із неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється (ч. 4 ст. 107 КПК України).
Вивчивши клопотання, дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя доходить наступних висновків.
Частиною 1 ст. 159 КПК України передбачено, що тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Відповідно до ч. 1 ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.
Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи, зокрема, перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи.
З повідомлення керівника апарату ІНФОРМАЦІЯ_3 від 05.05.2025 вбачається, що матеріали справи, доступ до якої просить надати дізнавач, на момент розгляду слідчим суддею клопотання дізнавача не перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскілки направлені експертові для проведення призначеної судом судової експертизи. Отже, суд не може надати дізнавачеві можливість ознайомитися з ними.
З огляду на викладене, клопотання дізнавача задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 159-163, 369, 372 КПК України, слідчий суддя
В задоволенні клопотання дізнавача про тимчасовий доступ до речей та документів відмовити.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1