печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві майор Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей та документів,

В С Т А Н О В И В :

До Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів.

Обґрунтовуючи внесене клопотання слідчий вказує наступне.

Третім слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0002015 від 15.12.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 409, ч. 5 ст. 407, ч. 1 ст. 201-2, ч. 4 ст. 410, ч. 4 ст. 426, ч. 4 ст. 409, ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 426-1, ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 426-1 КК України.

Вимогами ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України визначено, що оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Статтею 11 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі - Статут) визначено, що необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, тощо.

Відповідно до ст. 12 Статуту про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, крім тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця нарадчої кімнати тощо).

Згідно із вимогами ст. 127 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут) солдат (матрос) (далі - солдат) у мирний і воєнний час відповідає за точне та вчасне виконання покладених на нього обов`язків і поставлених йому завдань, особисту бойову готовність, утримання своєї зброї та дорученої техніки у справному стані, збереження виданого йому майна.

Статтею 128 Статуту визначено, що солдат зобов`язаний з поміж-іншого: сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники), бути готовим до виконання завдань за призначенням; додержуватися військової дисципліни; бути хоробрим та ініціативним, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців; своєчасно доповідати командирові відділення про захворювання, надзвичайні події та факти порушення військової дисципліни, випадки втрати чи несправності озброєння, техніки та інших матеріальних засобів; виконувати розпорядок дня військової частини; точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників); у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира відділення, а після повернення доповідати йому про прибуття; під час перебування поза розташуванням військової частини поводитися з гідністю і честю, не допускати порушень громадського порядку та негідних вчинків, тощо.

Положення ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 17 Закону України «Про оборону України» визначають, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» передбачено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України 24.02.2022 Указом Президента України ОСОБА_4 №64/2022 на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статі 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України», який триває по теперішній час.

Відповідно до ч. 6 ст. 2, п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» одним з видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період. Початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за призовом, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, функції якого під час дії воєнного стану в цій частині відповідно до ч. 5 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» можуть виконувати командири військових частин.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.02.2022 № 3 відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», мобілізаційної директиви Головнокомандувача Збройних Сил України від 24.02.2022 №32/321/501/13т ОСОБА_5 призначено на посаду водія-електрика радіостанції інформаційно-телекомунікаційного вузла, ВОС - 790058, шпк - «солдат», який з цього ж дня прийняв справи і посаду та приступив до виконання службових обов`язків.

Відповідно до п. 10 ст. 6 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці Збройних Сил України та інших військових формувань можуть бути відряджені до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних закладів освіти для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі. Перелік посад, що заміщуються військовослужбовцями у таких державних органах, на підприємствах, в установах, організаціях, а також державних та комунальних закладах освіти, затверджується Президентом України.

Згідно з п. 9 Розділу І Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, що затверджене Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008, установлено, що військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, можуть бути відряджені до державних органів, підприємств, установ, організацій, державних та комунальних закладів освіти для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ) є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику. При цьому статтею 11 указаного Закону, яка визначає повноваження ІНФОРМАЦІЯ_2, функцій, завдань та повноважень щодо оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності на ІНФОРМАЦІЯ_2 не покладено.

Окрім того, у Переліку посад, що заміщуються військовослужбовцями Збройних Сил України, інших військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення у державних органах, на підприємствах, в установах, організаціях, а також державних та комунальних навчальних закладах, та граничних військових звань за цими посадами, затвердженому Указом Президента України від 03.05.2017 № 126/2017 (далі - Перелік посад), не передбачено посад в ІНФОРМАЦІЯ_3 , що заміщуються військовослужбовцями.

У свою чергу, в порушення вищевказаних вимог нормативно правових актів, солдат ОСОБА_5 , в умовах воєнного стану, перебуваючи на військовій службі, вчинив ухилення військовослужбовцем від несення обов`язків військової служби шляхом іншого обману за наступних обставин.

Так, у період із 25.02.2022 по 05.09.2022, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, солдат ОСОБА_5 , не бажаючи переносити труднощі та виконувати обов`язки військової служби за посадою, бойові завдання в складі військової частини НОМЕР_1 , маючи намір перебувати у місцях, віддалених від районів проведення бойових дій, а також проводити час на власний розсуд, без виконання обов`язків військової служби, переконав командування військової частини НОМЕР_1 у необхідності та правомірності направлення його, ОСОБА_5 , нібито для виконання військового обов`язку до сторонніх організацій, які не виконують функцій та завдань у сфері оборони, зокрема до ІНФОРМАЦІЯ_2 . При цьому, ОСОБА_5 усвідомлював, що ІНФОРМАЦІЯ_2 не виконує функцій та завдань у сфері оборони, що в указаній установі відсутні посади, які заміщуються військовослужбовцями відповідно до Переліку посад, що будь-які потреби у його відрядженні до ІНФОРМАЦІЯ_2 відсутні, а також не мав наміру виконувати в указаній установі не лише обов`язки військової служби, а й будь-які інші службові обов`язки.

З метою реалізації свого протиправного умислу ОСОБА_5 у період з вересня 2022 року по лютий 2023 року спромігся отримати в ІНФОРМАЦІЯ_2 листи-клопотання до військової частини НОМЕР_1 за підписами осіб керівного складу вказаного органу про потребу у його відряджені до ІНФОРМАЦІЯ_2 нібито для виконання завдань указаного органу виконавчої влади, після чого надав зазначені листи-клопотання до військової частини. Тим самим, ОСОБА_5 переконав командування військової частини НОМЕР_1 , а саме командира ОСОБА_6 , про нібито правомірність та необхідність його відрядження до ІНФОРМАЦІЯ_2 для виконання в указаній установі завдань та обов`язків військової служби, а також завдань ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зокрема, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на ухилення від несення обов`язків військової служби, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи із прямим умислом, з метою ухилення від несення обов`язків військової служби, керуючись особистим мотивом, солдат ОСОБА_5 ввів в оману командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 , зокрема запевнив про необхідність виконання ним, ОСОБА_5 , в ІНФОРМАЦІЯ_2 обов`язків як військової служби, так і завдань, які виконуються ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до повноважень цього органу. При цьому він надав до військової частини виготовлений за підписом керівної особи ІНФОРМАЦІЯ_2 лист від 05.09.2022 №01-01/18905-22 з клопотанням про його направлення до ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі якого командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 видав наказ про відрядження ОСОБА_5 до ІНФОРМАЦІЯ_2 від 24.09.2022 № 214 з метою реалізації функцій та завдань агентства, строком на 30 діб, з 24.09.2022 по 23.10.2022. Тобто, місцем служби солдата ОСОБА_5 було визначено ІНФОРМАЦІЯ_2, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Після прибуття останнього до ІНФОРМАЦІЯ_2 йому не було визначено ні обов`язків військової служби, ні будь-яких інших обов`язків у сфері діяльності ІНФОРМАЦІЯ_2, які він мав виконувати. ОСОБА_5 не було призначено на будь-яку посаду, не закріплено за будь-яким структурним підрозділом ІНФОРМАЦІЯ_2 , не визначено робочого місця та безпосереднього керівника. Скориставшись зазначеним, останній, починаючи з 24.09.2022, не прибув у підпорядкування жодного структурного підрозділу ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим будь-яких службових завдань відповідно до повноважень ІНФОРМАЦІЯ_2 не виконував, і, в порушення встановлених Правил внутрішнього розпорядку ІНФОРМАЦІЯ_2, затверджених 19.08.2022, та наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.09.2022 № 214, до визначеного йому місця служби - будівлі ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , після 24.09.2022 не прибував, а займався особистими справами.

Таким чином, ОСОБА_5 розумів, що йому не визначено будь-яких службових обов`язків, не закріплено за будь-яким структурним підрозділом ІНФОРМАЦІЯ_2, не визначено робочого місця та безпосереднього керівника, не доручено будь-яких завдань, не існує необхідності в його щоденному прибутті до ІНФОРМАЦІЯ_2 , і він не відвідує визначене йому місце служби - будівлю ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто не здійснює діяльність у сфері функцій та завдань ІНФОРМАЦІЯ_2 . Разом з тим, всупереч вимог ст. 12 Статуту, про вищевказані обставини не виконання ним службових обов`язків, про незалучення його до здійснення функцій та завдань ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також про тривале неприбуття до визначеного місця служби - будівлі ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 ні своєму безпосередньому начальникові, ні будь-кому з прямих начальників не доповів, тобто укрив обставини, про які повинен був повідомити.

24.10.2022, після завершення терміну відрядження, ОСОБА_5 розуміючи, що жодних функцій та завдань ІНФОРМАЦІЯ_2 він не виконує, приміщення вказаного органу всупереч вищевказаних Правил внутрішнього розпорядку ІНФОРМАЦІЯ_2 не відвідує, з метою продовження ухилення від виконання обов`язків військової служби, спромігся отримати в ІНФОРМАЦІЯ_2 інший лист про його відрядження до зазначеного органу виконавчої влади - від 24.10.2022 № 01-01/22197-22.

Прибувши до військової частини НОМЕР_1 , з метою не бути викритим у своїй злочинній діяльності та продовжувати ухилятися від виконання обов`язків військової служби, ОСОБА_5 також приховав факт не виконання ним в ІНФОРМАЦІЯ_2 ні обов`язків військової служби, ні функцій і завдань ІНФОРМАЦІЯ_2 та надав командуванню військової частини вищевказаний лист від 24.10.2022 №01-01/22197-22. Після видання командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 наказу від 30.10.2022 № 250 про відрядження солдата ОСОБА_5 до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою реалізації функцій та завдань агентства, строком на 30 діб, останній, скориставшись зазначеним, продовжив аналогічно вищевикладеним обставинам ухилятися від несення обов`язків військової служби, виконання функцій та завдань ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також не відвідувати будівлю ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Аналогічним чином ОСОБА_5 отримав від посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 листи про його відрядження від 24.11.2022, від 28.12.2022 №01-01/25794-22 та від 27.01.2023 №01-01/1742-23, надав їх до військової частини НОМЕР_1 , приховав від командира військової частини, що в ІНФОРМАЦІЯ_2 жодних завдань йому визначено не було, що він не виконував ні обов`язків військової служби, ні функцій та завдань ІНФОРМАЦІЯ_2 , а використовував час на власний розсуд. Тим самим ОСОБА_5 ввів в оману командира - ОСОБА_6 , та забезпечив собі можливість продовжувати перебувати поза межами військової частини та не виконувати обов`язки військової служби, у т.ч. бойові завдання у її складі, в умовах воєнного стану.

Після видання командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 наказів від 30.10.2022 №250 про відрядження солдата ОСОБА_5 до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою реалізації функцій та завдань агентства, строком на 30 діб, з 30.10.2022 по 29.11.2022, від 30.11.2022 №281 про відрядження солдата ОСОБА_5 до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою реалізації функцій та завдань агентства, строком на 30 діб, з 30.11.2022 по 29.12.2022, від 01.01.2023 №1 про відрядження солдата ОСОБА_5 до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою реалізації функцій та завдань агентства, строком на 31 добу, з 01.01.2023 по 31.01.2023, від 28.01.2023 №28 про відрядження солдата ОСОБА_5 до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою реалізації функцій та завдань агентства, строком на 14 діб, з 28.01.2023 по 10.02.2023 солдат ОСОБА_5 продовжив замовчувати, що, аналогічно вищевикладеному, будь-якої потреби у його перебуванні в ІНФОРМАЦІЯ_2 не існувало, що йому не було визначено ні обов`язків військової служби, ні обов`язків, які відповідали функціям та завданням ІНФОРМАЦІЯ_2, що його не було призначено на будь-яку посаду, не закріплено за будь-яким структурним підрозділом ІНФОРМАЦІЯ_2 , не визначено робочого місця та безпосереднього керівника, і він, навпаки, використовує час на власний розсуд.

Скориставшись вищевказаним, солдат ОСОБА_5 до 10.02.2023 продовжив перебувати поза межами військової частини та визначеного йому місця служби - приміщення ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 , прибував до вказаної установи лише епізодично, для отримання нарочно листів до військової частини НОМЕР_1 для продовження термінів його відрядження. При цьому з 24.09.2022 по 10.02.2023, солдат ОСОБА_5 обов`язків військової служби та обов`язків, які відповідали функціям та завданням ІНФОРМАЦІЯ_2 не виконував, проводив час на власний розсуд у м. Києві, відвідував заклади громадського харчування, пересувався автомобілем по м. Києву у власних потребах. У той же час, з 24.09.2022 по 10.02.2023 останній, як військовослужбовець Збройних Сил України, отримував грошове забезпечення із фінансового підрозділу, до якого прикріплена військова частина НОМЕР_1 .

10.02.2023 ОСОБА_5 добровільно прибув до військової частини НОМЕР_1 , чим припинив свою злочинну діяльність - ухилення від несення обов`язків військової служби шляхом іншого обману.

Таким чином, наявні підстави вважати, що в діях ОСОБА_5 наявні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України, тобто ухилення військовослужбовця від несення обов`язків військової служби шляхом іншого обману, вчиненому в умовах воєнного стану.

Одночасно, перевіряються обставини можливого вчинення ОСОБА_5 кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з статтею 23 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» фінансове забезпечення витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів, що передбачаються в Державному бюджеті України на відповідний рік для ІНФОРМАЦІЯ_4 , розвідувальних органів України та інших центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування та правоохоронні органи, інших джерел, передбачених законом.

Згідно зі статтею 15 Закону України «Про Збройні Сили України» фінансування Збройних Сил України здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Пунктом 3 Правил організації фінансового забезпечення військових частин, установ, організацій Збройних Сил України та ІНФОРМАЦІЯ_5 , затверджені наказом ІНФОРМАЦІЯ_4 від 22 травня 2017 року № 280 (у редакції наказу ІНФОРМАЦІЯ_4 від 22 квітня 2021 року № 104) (далі - Правила № 104) визначено, що джерелом фінансового забезпечення військової частини є кошти Державного бюджету України, що виділяються ІНФОРМАЦІЯ_4 та надходять на утримання і забезпечення її діяльності, а також інші джерела, передбачені законодавством.

Фінансове забезпечення військової частини здійснюється відповідно до затверджених у встановленому порядку кошторисів за рахунок коштів загального та спеціального фондів Державного бюджету України.

Пунктом 4.3. Правил № 104 передбачено, що виплата грошового забезпечення, заробітна плата та інші виплати (індексація, грошова компенсація за речове майно, харчування, піднайом житла тощо) особовому складу здійснюється за місцем штатної служби (перебування на фінансовому та інших видах забезпечення).

Пунктом 2 розділу І «Загальні положення» Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом ІНФОРМАЦІЯ_4 від 07.06.2018 № 260 (далі - Порядок № 260), зазначено, що грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; винагорода за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду); премія.

Відповідно до п. 15 розділу І «Загальні положення» Порядку № 260 грошове забезпечення не виплачується за час відсутності на службі без поважних причин одну добу і більше.

Так, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, всупереч вищевказаних норм законодавства, діючи із прямим умислом, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок Державного бюджету України, будучи відсутнім на службі без поважних причин, в умовах воєнного стану, у період з 24.09.2022 по 10.02.2023, ухиляючись від виконання обов`язків військової служби, однак ввівши в оману командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 , заволодів чужим майном - коштами Державного бюджету на загальну суму 183 811,06 грн, які використав на власний розсуд одержавши їх без виконання обов`язків військової служби та будучи безпідставно відсутнім на військовій служби. Як наслідок, у зв`язку із викладеним було зайво нараховано та оплачено ЄСВ за ОСОБА_5 у сумі 40 438,43 грн, що призвело до матеріальної шкоди (збитків) державному бюджету в особі військової частини НОМЕР_2 на загальну суму 224 249,49 грн, що завдало значної шкоди військовій частині НОМЕР_2 .

Таким чином, в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, а саме - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайстві), що завдало значної шкоди потерпілому.

Разом з тим, у зазначеному кримінальному провадженні досліджуються обставини вчинення систематичного ухилення військовослужбовців ОСОБА_5 та ОСОБА_7 від виконання обов`язків військової служби, серед іншого і під час відряджень до Центру Інновацій та розвитку оборонних технологій, м. Київ, до Центру дослідження трофейного та перспективного озброєння та військової техніки та до військової частини НОМЕР_3 .

Разом з тим, установлено, що ОСОБА_6 в силу виконання своїх службових обов`язків, як командир військової частини НОМЕР_1 , був обізнаним про те, що в його підпорядкуванні перебуває ОСОБА_5 , який є медійною особою, громадським антикорупційним активістом, який брав участь у формуванні антикорупційних органів України, а також має стійкі зв`язки із представниками світової спільноти в частині імплементації в Україні високих стандартів антикорупційних програм, що певним чином має забезпечити вступ України до Європейського Союзу, є впливовий громадський діяч, має тісні контакти в органах державної влади та відповідний авторитет.

У зв`язку із цим, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 26.08.2022 у ОСОБА_6 , командира військової частини НОМЕР_1 та прямого начальника солдата ОСОБА_5 , виник умисел одержати неправомірну вигоду нематеріального характеру для себе у виді використання можливостей від знайомства з ОСОБА_5 та від сприяння останньому в полегшенні умов проходження військової служби, а також одержати неправомірну вигоду нематеріального характеру для іншої фізичної особи - солдата ОСОБА_5 у виді надання останньому переваг у проходженні військової служби. Зазначене у майбутньому проявилась у реалізації ОСОБА_6 своїх власних інтересів за рахунок максимального сприяння ОСОБА_5 в полегшенні умов проходження військової служби та в інтересах останнього, пов`язаних із його відрядженням до інших установ, що віддалені від районів ведення бойових дій.

З метою реалізації свого умислу ОСОБА_6 без наявних на те підстав та необхідності видав накази по військовій частині НОМЕР_1 від 26.08.2022 №185 та від 07.09.2022 №197 про відрядження ОСОБА_5 до центрів благодійної допомоги у міста Харків та Миколаїв у період з 26.08.2022 по 05.09.2022 та з 07.09.2022 по 14.09.2022 з метою отримання благодійної допомоги та технічних засобів, при відсутності жодних відомостей про передачу чи поставку указаними благодійними центрами до військової частини НОМЕР_1 будь-яких матеріально-технічних засобів.

У подальшому, солдат ОСОБА_5 , маючи інтерес бути відрядженим до установ, що дислокуються віддалено від районів ведення бойових дій, надав до військової частини НОМЕР_1 створені спільно зі службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ) листи від 05.09.2022 №01-01/18905-22, від 24.10.2022 №01-01/22197-22, від 24.11.2022, від 28.12.2022 №01-01/25794-22, від 27.01.2023 №01-01/1742-23, адресовані командиру військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 , про ініціювання відрядження ОСОБА_5 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , в штаті якого не передбачені посади, які підлягають заміщенню військовослужбовцями ЗСУ.

Разом з цим командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 , в точно невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, будучи службовою особою, виконуючи адміністративно-господарські та організаційно-розпорядчі функції, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер та незаконність своїх дій, всупереч п. 9 Розділу І Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, що затверджене Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008, з вищевказаних мотивів та з метою одержання вищезазначеної неправомірної вигоди, а також сприяння в полегшенні ОСОБА_5 умов проходження військової служби за призовом під час мобілізації та інтересів останнього, пов`язаних із незаконним відрядженням до ІНФОРМАЦІЯ_2, що знаходиться віддалено від районів ведення бойових дій, та відповідно надання останньому можливості не виконувати бойові завдання військової частини НОМЕР_1 за відсутності правових підстав видав незаконні накази від 24.09.2022 № 214, від 30.10.2022 № 250 про відрядження солдата ОСОБА_5 до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою реалізації функцій та завдань агентства, строком на 30 діб, з 30.10.2022 по 29.11.2022, від 30.11.2022 № 281 про відрядження солдата ОСОБА_5 до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою реалізації функцій та завдань агентства, строком на 30 діб, з 30.11.2022 по 29.12.2022, від 01.01.2023 № 1 про відрядження солдата ОСОБА_5 до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою реалізації функцій та завдань агентства, строком на 31 добу, з 01.01.2023 по 31.01.2023, від 28.01.2023 № 28 про відрядження солдата ОСОБА_5 до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою реалізації функцій та завдань агентства, строком на 14 діб, з 28.01.2023 по 10.02.2023.

Внаслідок видання ОСОБА_6 вищевказаних незаконних наказів про відрядження солдата ОСОБА_5 останній обов`язки військової служби у вказаний період безпідставно не виконував та за місцем несення служби не перебував, тобто був відсутнім на службі без поважних причин. А тому, відповідно до вимог п. 15 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом ІНФОРМАЦІЯ_4 від 07.06.2018 № 260, грошове забезпечення ОСОБА_5 в указаний період виплаті не підлягало.

Разом з тим, останній за час відсутності на службі без поважних причин отримав грошове забезпечення як військовослужбовець у повному обсязі, оскільки командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 підписав розрахунково-платіжні відомості за 2022 рік № № 12, 19, 20 та за 2023 рік № № 2, 47, 85 про виплату грошового забезпечення військовослужбовцям очолюваної ним військової частини, у т.ч і ОСОБА_5 . Тим самим ОСОБА_6 зловживав службовим становищем в своїх інтересах та інтересах останнього.

Таким чином, командир військової частини НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем тимчасової дислокації військової частини (точна адреса не встановлена), по відношенню до наслідків своїх вищевказаних дій, тобто не передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, умисно використав своє службове становище всупереч інтересам служби, та умисно забезпечив безпідставне нарахування та виплату ОСОБА_5 за період невиконання ним обов`язків військової служби під час відрядження до ІНФОРМАЦІЯ_2 грошового забезпечення та додаткової винагороди за рахунок коштів державного бюджету на загальну суму 183 811, 06 гривень. Одночасно, внаслідок зазначених дій ОСОБА_6 було зайво нараховано та оплачено Єдиний соціальний внесок у сумі 40 438, 43 гривні. Вищевказане призвело до загальної матеріальної шкоди (збитків) державному бюджету в особі військової частини НОМЕР_2 на загальну суму 224 249 (двісті двадцять чотири тисячі гривні двісті сорок дев`ять) гривень 06 копійок, що у понад, ніж сто разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, а тому є істотною шкодою.

У зв`язку із цим, ОСОБА_6 підозрюється в зловживанні службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самого себе та іншої фізичної особи використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Разом з тим, у кримінальному провадженні досліджуються обставини вчинення інших кримінальних правопорушень у яких жодній особі про підозру не повідомлялось. Досудове розслідування здійснюється за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 409, ч. 5 ст. 407, ч. 4 ст. 409, ч. 1 ст. 201-2, ч. 4 ст. 410, ч. 4 ст. 426, ч. 4 ст. 409, ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 426-1, ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 190 КК України.

20.02.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Так, під час досудового розслідування, виникла необхідність у підтвердженні або спростуванні факту перебування на території військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), або в районі виконання завдань ОСОБА_5 шляхом отримання інформації про термінали мобільного (рухомого) зв`язку (мобільних телефонів) з кодами ІМЕІ (міжнародним ідентифікатором мобільного обладнання) у яких працювали абонентські номери: НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , а також шляхом отримання інформації про те, чи активується зазначене обладнання, термінали мобільного (рухомого) зв`язку IMEI, та абонентський номер НОМЕР_4 та НОМЕР_5 мережі на даний момент, інформації про телекомунікаційні послуги (деталізацію з`єднань) надані за абонентськими номерами НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , у тому числі, вказати інформацію про:

а) вхідні та вихідні з`єднання (з урахуванням з`єднань нульової тривалості), переадресацію, відомості про їх тривалість, маршрути передавання, тип;

б) SMS-повідомлення та сервісні повідомлення оператора телекомунікаційних послуг;

в) місцезнаходження абонента, адрес розташування базових станцій (із вказівкою азимутів ретрансляційних антен);

г) відомостей щодо місцезнаходження абонента під час використання мережі Internet, 3G, 4G, LTE дату та часу такого використання.

Зазначену інформацію необхідно надати за період часу з 00:00 25.02.2022 по 00:00 23.04.2025.

Оскільки вказана інформація відноситься до охоронюваної законом таємниці, її отримання в порядку ст. 93 КПК України не є можливим.

Ураховуючи викладене, з метою встановлення обставин кримінального правопорушення та тих обставин, що викривають особу, встановлення осіб причетних до вчинення кримінального правопорушення та збирання доказів у кримінальному провадженні виникла необхідність в отриманні тимчасового доступу до інформації, яка знаходиться у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » (ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

У судове засідання слідчий не з`явився. До суду надійшла заява слідчого ОСОБА_3 про розгляд клопотання за його відсутності, вимоги підтримує, просить задовольнити.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 163 КПК України, слідчий суддя визнав за можливе розглянути клопотання без виклику особи, у володінні якої знаходяться речі та документи.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Як вбачається зі змісту п. 7 ч. 1 ст. 162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належить інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо.

Відповідно до ч. 6 ст. 163 КПК України, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Слідчий суддя, аналізуючи обґрунтування слідчого з відповідністю до фабули кримінального правопорушення, приходить до висновку, що документи, доступ до яких просить надати слідчий, дійсно перебуває у володінні вказаної ним особи, в сукупності з іншими речами і документами має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, та в подальшому може бути використаний як доказ у кримінальному провадженні, при цьому іншим способом в даний час довести обстави, які передбачається довести не вбачається можливим.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 159-160, 161, 162, 163 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві майор Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей та документів - задовольнити.

Надати старшому слідчому в особливо важливих справах Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві майору Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 дозвіл на тимчасовий доступ до інформації, яка перебуває у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » (ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , про термінали мобільного (рухомого) зв`язку (мобільних телефонів) з кодами ІМЕІ (міжнародним ідентифікатором мобільного обладнання) у яких працювали абонентські номери: НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , а також шляхом отримання інформації про те, чи активується зазначене обладнання, термінали мобільного (рухомого) зв`язку IMEI, та абонентський номер НОМЕР_4 та НОМЕР_5 мережі на даний момент, інформації про телекомунікаційні послуги (деталізацію з`єднань) надані за абонентськими номерами НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , у тому числі, вказати інформацію про:

а) вхідні та вихідні з`єднання (з урахуванням з`єднань нульової тривалості), переадресацію, відомості про їх тривалість, маршрути передавання, тип;

б) SMS-повідомлення та сервісні повідомлення оператора телекомунікаційних послуг;

в) місцезнаходження абонента, адрес розташування базових станцій (із вказівкою азимутів ретрансляційних антен);

г) відомостей щодо місцезнаходження абонента під час використання мережі Internet, 3G, 4G, LTE дату та часу такого використання.

Зазначену інформацію необхідно надати за період часу з 00:00 25.02.2022 по 00:00 23.04.2025.

Визначити строк дії ухвали тривалістю два місяці, який обраховувати з дня постановлення ухвали слідчим суддею.

У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Ухвала виготовлена в двох примірниках.

Примірник 1 - матеріали судового провадження;

Примірник 2 - надано слідчому ОСОБА_3

Слідчий суддя ОСОБА_1