Справа №127/8636/25
Провадження № 1-кп/127/291/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження № 0001296 від 30.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України (в редакції Закону України № 270-VI від 15.04.2008) на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілого: ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання прокурора про закриття кримінального провадження № 0001296 від 30.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України (в редакції Закону України № 270-VI від 15.04.2008) на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Дане клопотання прокурор обґрунтовує тим, що Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001296 від 30.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України, за фактом жорстокого поводження працівниками управління по боротьбі з організованою злочинністю управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області із ОСОБА_4 .

Відомості до ЄРДР внесені 30.11.2020 на підставі рішення Європейського суду з прав людини у справі «Заболотний та інші проти України» від 03.09.2020 за заявою № 19574/09, яке надійшло з листом з Міністерства юстиції України.

Слідчими Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, були проведені ряд слідчих дій, проте встановити осіб, які причетні до кримінального правопорушення не вдалося, а тому прокурор просить закрити кримінальне провадження.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив закрити кримінальне провадження № 0001296 від 30.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України (в редакції Закону України № 270-VI від 15.04.2008) на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував, щодо закриття кримінального провадження № 0001296 від 30.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України (в редакції Закону України № 270-VI від 15.04.2008) на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

ОСОБА_4 зазначив, що оскільки у вересні 2020 року Європейський суд з прав людини виніс рішення у справі «Заболотний та інші проти України» (за заявою № 19574/09). У своєму рішенні суд зазначив, що дана справа стосується стверджуваного жорстокого поводження з заявниками з боку працівників міліції та стверджувано неефективного розслідування їхніх відповідних скарг.

Разом з тим, потерпілий зазначає, що у 2007 році у своїх заявах про вчинення злочину до правоохоронних органів України ОСОБА_4 вказував осіб, які його катували. Даний факт підкреслює і Європейський суд з прав людини, що наведені ОСОБА_4 описи обставин стверджувального жорстокого поводження з останнім є детальним та послідовним, а результати розслідування не спростували твердження потерпілого.

Вислухавши думки прокурора та потерпілого ОСОБА_4 , дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження, суд встановив наступне.

Так, досудове розслідування даного кримінального провадження здійснюється Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України (в редакції Закону України № 270-VI від 15.04.2008), за фактом жорстокого поводження працівниками управління по боротьбі з організованою злочинністю управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області із ОСОБА_4 .

Відомості до ЄРДР внесені 30.11.2020 на підставі рішення Європейського суду з прав людини у справі «Заболотний та інші проти України» від 03.09.2020 за заявою № 19574/09, яке надійшло з листом з Міністерства юстиції України.

Із стислого викладення рішення Європейського суду з прав людини справи «Заболотний та інші проти Україні» (заява № 19574/09 та 2 інші заяви) встановлено, що прокуратурою було відмовлено у порушенні кримінального провадження у зв`язку з відсутністю ознак жорстокого поводження. У заяві № 19574/09 Ленінський районний суд м. Вінниці визнав ОСОБА_4 винним за непокору законній вимозі працівників міліції та наклав на нього адміністративне стягнення у вигляді триденного адміністративного арешту. Відповідно до чинного на той момент законодавства ця постанова була остаточною та оскарженню не підлягала.

До Європейського суду з прав людини, заявники скаржилися за ст. 3 та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод на жорстоке поводження з ними працівників міліції та не проведення належного розслідування їхніх скарг. У заяві № 19574/09 заявник скаржився за ст. 2 Протоколу 7 до Конвенції на неможливість оскаржити адміністративний арешт у зв`язку із визнанням його винним через непокору законним вимогам працівників міліції.

Розглянувши скарги заявників на жорстоке поводження з ними працівників міліції та не проведення належного розслідування у зв`язку з цим, Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що ці скарги призвели до виникнення зобов`язання національних органів влади провести ефективне офіційне розслідування для встановлення походження тілесних ушкоджень заявників та встановлення і покарання винних осіб, однак проведені на національному рівні розслідування не свідчили про серйозні спроби встановити відповідні факти.

Також, із матеріалів кримінального провадження встановлено, що слідча Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, двічі надавала доручення оперативним підрозділам на проведення слідчих (розшукових) дій, а сам: здійснення комплексів оперативних заходів по встановленню обставин вчинення зазначеного злочину, а також кола осіб, причетних до його вчинення, їх анкетних даних, відомостей про місце роботи та проживання, засоби зв`язку від 16.12.2020 та від 29.01.2021, проте працівниками поліції надавалися формальні відповіді у яких вони зазначали, що встановити коло осіб причетних до вчинення злочину не представилося можливим, так як відомості відсутні.

Судом встановлено, дане кримінальне провадження двічі закривалося. Вперше, кримінальне провадження було закрите постановою слідчої Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, від 10.08.2021, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, а саме відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Тобто, слідча Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, не вживши достатніх заходів для встановлення усіх фактичних обставин кримінального правопорушення приймає рішення про закриття кримінального правопорушення. Проте дана постанова про закриття кримінального провадження від 10.08.2021 була скасована постановою про скасування постанови про закриття кримінального провадження заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_5 від 02.02.2022.

У даній постанові про скасування постанови про закриття кримінального провадження від 02.02.2022 було зазначено, що слідчим не було всебічно та повно досліджено обставини кримінального правопорушення, а постанова неналежно мотивована, а тому є не законною та передчасною.

Вдруге, дане кримінальне провадження закривалося постановою про закриття кримінального провадження від 23.05.2022, та теж було скасоване постановою прокурора про скасування постанови про закриття кримінального провадження від 27.04.2023, через передчасність закриття кримінального провадження.

Надалі, 18.05.2023 слідчою Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, був надісланий запит до Вінницького міського суду Вінницької області з метою встановити, де зберігаються матеріали адміністративної справи, розгляд якої здійснювався 08.01.2008 Ленінським районним судом м. Вінниці, відносно непокори ОСОБА_4 працівникам міліції. Проте, у відповіді Вінницького міського суду Вінницької області від 26.06.2023 вказано, що матеріали вищезазначеної справи про адміністративне правопорушення були знищені.

Також, у межах даного кримінального провадження був надісланий запит до Вінницької обласної прокуратури від 18.05.2023, у якому слідча Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, просила надати матеріали звернення ОСОБА_4 , або його брата ОСОБА_6 щодо вчинення протиправних дій працівниками УБОЗ УМВС України у Вінницькій області відносно ОСОБА_4 .

На зазначений вище запит, 01.06.2023 була надіслана відповідь від Вінницької обласної прокуратури, у якій останні зазначають, що наглядові провадження, заведені за зверненням ОСОБА_4 або його брата ОСОБА_6 , до архіву обласної прокуратури не передавалися, проте наявна постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 08.01.2008 за заявою ОСОБА_6 від 20.12.2007 відносно його брата ОСОБА_4 .

Разом з тим, із протоколу огляду від 19.09.2023, а саме електронні матеріали справи «Заболотний та інші проти України», який був проведеною слідчою Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, ОСОБА_7 встановлено, що даний компакт диск містить усі відомості стосовно обставин кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 .

У матеріалах кримінального провадження наявний запит слідчої Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, від 18.05.2023 до начальника ІТТ № 1 ГУНП у Вінницькій області, у якому остання просить надати їй відомості стосовно звернення ОСОБА_4 із скаргою на працівників міліції.

Проте, із відповіді начальника ІТТ № 1 ГУНП у Вінницькій області на даний запит від 23.06.2023 було зазначено, що дану інформацію не представляється можливим, оскільки відповідно до акту про відбирання на знищення та знищення справ, журналів СДЗ ВМУ УМВС України у Вінницькій області (вих. № 1/2105 від 12.05.2011), журнал обліку осіб, що утримуються в ІТТ відповідно до наказу МВС № 519-02, а також до акту про відбирання на знищення і знищення журналів ВМВ УМВС України у Вінницькій області (вих. № 1/14448 від 08.09.2014), журнал первинного обстеження і реєстрації медичної допомоги особам, які тримаються в ІТТ, відповідно е/к наказу МВС № 519-02 та журнал надання медичної допомоги особам, які тримаються в ІТТ, відповідно до е/к наказу МВС № 519-02, за вказаний у запиті період знищені.

Також, із запиту слідчої Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, від 18.05.2023 слідує, що остання просить КНП «Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» надати їй інформацію стосовно того, чи перебував ОСОБА_4 на стаціонарному чи амбулаторному лікуванні у період з 01.06.2007 по 01.06.2008.

Із відповіді КНП «Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» від 22.05.2023 слідує, що ОСОБА_4 перебував у лікарні на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділені з 13.12.2007 по 08.01.2008 з діагнозом: ЗЧМТ. Струс головного мозку.

Так, у ст. 1 Конвенції Організації Об`єднаних Націй проти катувань та інших жорстоких, нелюдських або таких, що принижують гідність, видів поводження і покарання, вказується, що термін «катування» означає «будь-яку дію, якою будь-якій особі навмисне заподіюються сильний біль або страждання, фізичне чи моральне».

Те, що ОСОБА_4 було завдано ряд тілесних ушкоджень, підтверджується ще і висновком судмедексперта № 968 від 22.11.2023, у якому зазначено, що на підставі даних «медичної карти стаціонарного хворого» № 10862/1064 з МКЛ № 2 м. Вінниці на ім`я ОСОБА_4 , судмедексперт приходить до наступних висновків, а саме те, що під час стаціонарного лікування у ОСОБА_4 було виявлено тілесні ушкодження: «закрита черепно-мозкова травма струс головного мозку; забої м`яких тканин голови». Вказані ушкодження у ОСОБА_4 не являються небезпечними для життя. За своїм характером належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, виникли внаслідок травматичної дії (удару) тупого твердого предмета (предметів), індивідуальні чи групові.

Більше того, у матеріалах кримінального провадження наявні показання свідка (потерпілого) ОСОБА_4 від 20.12.2023, у яких останній надає копію заяви до Європейського суду з прав людини.

У зазначеній вище заяві чітко зазначені обставини кримінального провадження, що сталося 12.12.2007, та працівників міліції, які жорстоко поводилися із потерпілим ОСОБА_4 , на що звертає увагу і Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Заболотний проти України» від 03.09.2020 за заявою № 19574/09, а саме те, що описи обставин стверджувального жорстокого поводження із ОСОБА_4 є детальним та послідовним, а результати розслідування не спростували твердження потерпілого.

Зокрема, у матеріалах кримінального провадження № 0001296 від 30.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України (в редакції Закону України № 270-VI від 15.04.2008) наявна відповідь на запит слідчої Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Хмельницькому, від 25.07.2023 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

До даної відповіді від 15.08.2023 були додані витяги з наказів про звільнення зі служби в органах внутрішніх справ, копії послужних списків та фотокартки з архівних особових справ працівників міліції, які здійснювали затримання та тримали в ізоляторі тимчасового тримання ОСОБА_4 .

Крім того, у кримінальному провадженні будь-кому про підозру не повідомлено, та разом з тим, нікого не було визнано потерпілим, також ОСОБА_4 у судову засіданні зазначив, що неодноразово усно звертався до слідчих та просив визнати його потерпілим у даному кримінальному провадженні, проте останні не роз`яснили йому процедуру визнання потерпілим у кримінальному провадженні.

Так, у судовому засіданні, яке відбулося 08.05.2025 ОСОБА_4 заявив клопотання про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0001296 від 30.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України (в редакції Закону України № 270-VI від 15.04.2008), дане клопотання було задоволено, та ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08.05.2025 ОСОБА_4 було визнано потерпілим.

До того ж, потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні повідомив, що може вказати на осіб, колишніх працівників міліції, які утримували його та катували.

Як зазначив Європейський суд з прав людини по справі Євген Петренко проти України (заява № 55749/08 від 29.01.2015) п. 65 для того, щоб розслідування могло вважатися ефективним , воно має в принципі призвести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для збереження доказів, що стосуються події, включаючи показання свідків, висновки судових експертиз тощо. Будь-які недоліки розслідування, які підривають його здатність до встановлення причин заподіяння ушкоджень або винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту та вимог оперативності й розумної швидкості.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 127 КК України (в редакції Закону України № 270-VI від 15.04.2008), відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності якщо минуло десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Положеннями п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Разом з тим, згідно п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Як вбачається із матеріалів поданого клопотання та додатків до нього, відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001296 від 30.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України, проте постановою про зміну кваліфікації кримінального правопорушення від 14.03.2025, кваліфікацію даного кримінального правопорушення було змінено з ч. 1 ст. 365 КК України на ч. 2 ст. 127 КК України (в редакції Закону України № 270-VI від 15.04.2008). Відповідні зміни були внесені до ЄРДР.

Санкція ч. 2 ст. 127 КК України (в редакції, станом на момент вчинення кримінального правопорушення) передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; 3) п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; 4) десять років у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

У даному кримінальному провадженні наявні показання потерпілого ОСОБА_4 , який чітко вказує на працівників управління по боротьбі з організованою злочинністю управління Міністерства внутрішніх справ України у Вінницькій області, які жорстоко поводилися з ним, висновок судмедексперта № 968 від 22.11.2023, у якому зазначено, що внаслідок травматичної дії (удару) тупого твердого предмета (предметів) у ОСОБА_4 виникли легкі тілесні ушкодження.

Більше того, у постанові Верховного суду від 15.02.2024 № 687/1066/22 зазначено, що закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК, де потерпілий, зазначаючи про те, що кримінальне правопорушення вчинено конкретними особами, на яких у передбачений КПК спосіб безпосередньо вказує органу досудового розслідування є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), яке могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Суд вважає, що використання прокурором норми, що була запроваджена Законом України № 187-IX від 04.10.2019 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства» та Законом України № 2617-VIII від 22.11.2018 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», як можливості закінчити досудове розслідування кримінального провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001296 від 30.11.2020 шляхом закриття кримінального провадження судом на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, суперечить як вимогам самої норми, що містить п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, так і ст. 9 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, усталеній практиці Європейського суду з прав людини, завданням та загальним засадам, встановленим чинним КПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання прокурора про закриття кримінального провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001296 від 30.11.2020 на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України не підлягає задоволенню, а матеріали кримінального провадження підлягають поверненню прокурору для подальшого проведення досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49 КК України, ст. ст. 284, 369, 372, 392 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У клопотанні прокурора про закриття кримінального провадження № 0001296 від 30.11.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127 КК України (в редакції Закону України № 270-VI від 15.04.2008) на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: