Провадження №1-в/205/481/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2025 року м. Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

засудженого - ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро подання начальника державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)» ОСОБА_6 відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення від покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До Новокодацького районного суду міста Дніпра надійшло подання начальника державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)» ОСОБА_6 відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення від покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Представник ДВК №89 ОСОБА_7 вирішення питання поклав на розсуд суду.

Засуджений ОСОБА_5 вирішення питання поклав на розсуд суду.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подання просив задовольнити частково.

Дослідивши подання та матеріали особової справи, заслухавши думку учасників процесу, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (частина 6 статті 3 КК України).

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У силу ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

При цьому, суд враховуючи правовий висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суд, який мітиться у Постанові від 07.10.2024 року у справ № 278/1566/21, виходить з того, що Закон № 3886-ІХ є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Згідно редакції ч. 3 ст. 51 КУпАП, чинної станом на час вчинення інкримінованих засудженому діянь, викрадення чужого майна вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувало 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

09.08.2024 набув чинності Закон України 18.07.2024 № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким внесено зміни до ст. 51 КУпАП.

Цим Законом статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції, якою збільшено розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, який застосовується для визначення кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення.

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) встановлена відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить не більше 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено, що, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу ІV цього кодексу для відповідного року.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

З викладеного вбачається, що два неоподатковуваних мінімума доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 03.11.2022 № 2710-IX установлено з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб - 2684 гривні.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09.11.2022 № 3460-IX установлено з 1 січня року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для: працездатних осіб - 3028 гривні.

Встановлено, що засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89)» за вирокомКрасногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2023 року за ч.4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Так, за вказаним вироком, ОСОБА_5 , визнано винуватим в тому, що він:

- 25.05.2023 року в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 08 години 48 хвилин, ОСОБА_5 викрав майно належне потерпілому ОСОБА_8 на суму 64455,83 (Шістдесят чотири тисячі чотириста п`ятдесят п`ять гривень 83 копійок).

Також, ОСОБА_5 , засуджено вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 22.02.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 (п`яти) років та 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Так, за вказаним вироком, ОСОБА_5 , визнано винуватим в тому, що він:

- 09.10.2023 о 08 годині 17 хвилин, ОСОБА_5 викрав майно належне потерпілій ОСОБА_9 на суму 24104 гривні 41 копійку.

Крім того, ОСОБА_5 , засуджено вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24.05.2024 року за ч.2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді 5 (п`яти) років та 3 ( трьох) місяців позбавлення волі.

Так, за вказаним вироком, ОСОБА_5 , визнано винуватим в тому, що він:

- 24.02.2024 о 14:05:45 року, 24.02.2024 року близько 17:00 години, ОСОБА_5 спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_10 на суму 300 гривень;

- 24.02.2024 року, близько 17:00 години, 24.02.2024 року о 17:10, ОСОБА_5 спричинив матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_11 на суму 300 гривень;

-25.02.2024 року близько 12:00 години, ОСОБА_5 спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_12 на суму 300 гривень;

- 25.02.2024 року близько 11:30 годин, ОСОБА_5 спричинив матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_13 на суму 300 гривень;

- 24.02.2024 року близько 17:00 годин, ОСОБА_5 спричинив матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_14 на суму 300 гривень;

- 25.02.2024 року близько 12:50 години, ОСОБА_5 спричинив матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_15 на суму 300 гривень;

- 25.02.2024 року близько 11:00 години , ОСОБА_5 спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_16 на суму 300 гривень;

- 24.02.2024 року близько 18:36 годин, ОСОБА_5 спричинив матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_17 на суму 300 гривень;

- 25.02.2024 року близько 13:30 години, , ОСОБА_5 спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_18 на суму 300 гривень;

- 25.02.2024 року близько 10:00 години, ОСОБА_5 спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_19 на суму 300 гривень;

- 25.02.2024 року близько 15:30 години, ОСОБА_5 спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_20 на суму 300 гривень;

- 25.02.2024 року близько 19:00 години, ОСОБА_5 спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_21 на суму 300 гривень;

- 25.02.2024 року близько 13:30 години, ОСОБА_5 спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_22 на суму 300 гривень;

- 25.02.2024 року близько 13:00 години, ОСОБА_5 спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_23 на суму 300 гривень;

- 25.02.2024 року близько 13:30 години, , ОСОБА_5 спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_24 на суму 300 гривень.

Встановлено, що засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89)» за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.02.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Так, за вказаним вироком, ОСОБА_5 , визнано винуватим в тому, що він:

- 16 год. 00 хв. 05.05.2023 по 10 год. 00 хв. 08.05.2023 року, ОСОБА_5 спричинив матеріальну шкоду ТОВ «Дніпровська будівельно-комерційна фірма» на загальну суму 63 700 гривень 63 копійки;

- 28.05.2023 ОСОБА_5 спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_25 на суму 2 240 гривень 00 копійок;

- 31.05.2023, ОСОБА_5 , у період часу з 13 години 50 хвилин до 17 години 10 хвилин, спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_26 на загальну суму 584 463 гривні 95 копійок.

Відповідно до Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якої настає кримінальна відповідальність за ст. 185, 190, 191 КК України, у 2023 році становила 2684 гривні,2024 році становила 3028 гривні.

Ураховуючи те, що вартість інкримінованого ОСОБА_27 майна, яким заволодів останній за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2024 року за епізодом: 23 липня 2020 року о 09 годині 50 хвилин, ОСОБА_27 становить 2618 гривень 20 копійок,що, перевищує суму два неоподаткованих мінімумів доходів громадян, встановлених на день вчинення засудженим інкримінованого йому діяння, а тому Закон України №3886-ІХ не має зворотну дію у часі щодо засудженого та не підлягає застосуванню.

Вартість інкримінованого ОСОБА_5 майна, яким заволодів останній за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2023 року за епізодом:25.05.2023 року в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 08 години 48 хвилин, ОСОБА_5 викрав майно на суму 64455,83, що перевищує суму два неоподаткованих мінімумів доходів громадян, встановлених на день вчинення засудженим інкримінованого йому діяння, а тому Закон України №3886-ІХ не має зворотну дію у часі щодо засудженого та не підлягає застосуванню.

Вартість інкримінованого ОСОБА_5 майна, яким заволодів останній за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 22.02.2024 року за епізодом:09.10.2023 о 08 годині 17 хвилин, ОСОБА_5 викрав майно на суму 24104 гривні 41 копійку, що перевищує суму два неоподаткованих мінімумів доходів громадян, встановлених на день вчинення засудженим інкримінованого йому діяння, а тому Закон України №3886-ІХ не має зворотну дію у часі щодо засудженого та не підлягає застосуванню.

Вартість інкримінованого ОСОБА_5 майна, яким заволодів останній за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.02.2024 за епізодом: 16 год. 00 хв. 05.05.2023 по 10 год. 00 хв. 08.05.2023 року, ОСОБА_5 спричинив матеріальну шкоду на загальну суму 63 700 гривень 63 копійки, 31.05.2023, ОСОБА_5 , у період часу з 13 години 50 хвилин до 17 години 10 хвилин, спричинив матеріальну шкоду на загальну суму 584 463 гривні 95 копійок що перевищує суму два неоподаткованих мінімумів доходів громадян, встановлених на день вчинення засудженим інкримінованого йому діяння, а тому Закон України №3886-ІХ не має зворотну дію у часі щодо засудженого та не підлягає застосуванню.

Вартість інкримінованого ОСОБА_5 майна, яким заволодів останній за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.02.2024 за епізодами: - 28.05.2023 ОСОБА_5 спричинив матеріальну шкоду на суму 2 240 гривень 00 копійок, є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме: 2684 гривні у 2023 році, відповідні діяння не підпадають під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Вартість інкримінованого ОСОБА_5 майна, яким заволодів останній за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24.05.2024 року за епізодами: - 24.02.2024 о 14:05:45 року, 24.02.2024 року близько 17:00 години, на суму 300 гривень; - 24.02.2024 року, близько 17:00 години, 24.02.2024 року о 17:10, на суму 300 гривень; -25.02.2024 року близько 12:00 години, на суму 300 гривень; - 25.02.2024 року близько 11:30 годин, на суму 300 гривень; - 24.02.2024 року близько 17:00 годин, на суму 300 гривень; - 25.02.2024 року близько 12:50 години, на суму 300 гривень; - 25.02.2024 року близько 11:00 години, на суму 300 гривень; - 24.02.2024 року близько 18:36 годин, на суму 300 гривень; - 25.02.2024 року близько 13:30 години, на суму 300 гривень; - 25.02.2024 року близько 10:00 години, на суму 300 гривень; - 25.02.2024 року близько 15:30 години, на суму 300 гривень; - 25.02.2024 року близько 19:00 години, на суму 300 гривень; - 25.02.2024 року близько 13:30 години, на суму 300 гривень; - 25.02.2024 року близько 13:00 години, на суму 300 гривень; - 25.02.2024 року близько 13:30 години, на суму 300 гривень, є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме: 3028 гривні у 2024 році, відповідні діяння не підпадають під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Отже, має місце декриміналізація діянь, які полягають у крадіжці майна або заволодінні майном шляхом обману або зловживанні довірою (шахрайство), вартість яких на момент вчинення не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а від так суд доходить висновку, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діянь, за вирокомКіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24.05.2024 року.

На підставі викладеного, керуючись Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024, ст.4, 5, ч.2 ст.74 КК України, ст.ст.537, ст.539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Подання начальника державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)» ОСОБА_6 відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення від покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України - задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання призначеного йому вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24.05.2024 року за ч.2 ст. 190 КК України.

Вважати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 грудня 2023 року за ч.4 ст. 185 КК України з призначеним покаранняму виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Вважати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 22.02.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України з призначеним покаранням у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань, до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати покарання у вигляді 2 (двох) місяців позбавлення волі, яке призначене за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.02.2024 року, та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 (п`яти) років та 2 (двох) місяців позбавлення волі.

В іншій частині заяви - відмовити.

Копію ухвали невідкладно направити адміністрації Державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89) для ознайомлення засудженого та негайного виконання.

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1