ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2025 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

головуючого: ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 серпня 2025 року у кримінальному провадженні №0000068, про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці Чернівецької області, громадянина України, одруженого, на утриманні одна дитина, приватного підприємця, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332 КК України, -

У С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 серпня 2025 року задоволено клопотання старшого слідчого 2 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Чернівецькій області ОСОБА_7 погоджене з прокурором ОСОБА_8 та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 в Державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор» до 29 вересня 2025 року, без визначення розміру застави.

На вказану ухвалу слідчого судді захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного браслету та покласти на

Провадження №11-сс/822/243/25 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_10

Категорія: ст. 422 КПК України Доповідач: ОСОБА_11

нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Апеляційні вимоги мотивує тим, що ухвала слідчого судді постановлена з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Зазначає, що в матеріалах клопотання відсутні докази, які б підтверджували обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Стверджує, що прокурором не доведено, що заявлені ризики не зменшились та продовжують існувати.

Вказує, що стороною обвинувачення не було доведено той факт, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час судового розгляду ризикам.

Зазначає, що слідчий суддя не врахував стан здоров`я ОСОБА_6 , його міцні соціальні зв`язки, а саме те, що він одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, постійне місце роботи та проживання.

Вважає, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю може повністю забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та нівелювати ризики.

Учасники судового провадження були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. Захисник ОСОБА_9 та прокурор ОСОБА_8 надіслали клопотання про розгляд справи за їх відсутності, а підозрюваним ОСОБА_6 не подавалось клопотання про участь в судовому засіданні, а тому, на підставі ч. 4 ст. 405, ч. 1 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників.

Заслухавши суддю-доповідача, який доповів зміст оскаржуваного рішення та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали клопотання та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Положеннями ч. 3 ст. 197 КПК України встановлено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 КПК України.

Ухвалюючи рішення про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд першої інстанції повинен з`ясувати доцільність продовження застосування запобіжного заходу, що у свою чергу повинно відповідати ризикам та обставинам, передбаченим статтями 177 178 КПК України, у їх зіставленні з конкретними фактами, встановленими учасниками судового провадження.

Вказаних вимог закону слідчим суддею дотримано в повному обсязі.

Апеляційним судом встановлено, що в провадженні 2 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Чернівецькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000068 від 09 лютого 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1 та ч. 3 ст. 332 КК України.

28 червня 2025 року о 15 год. 40 хв. ОСОБА_6 затримано.

29 червня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1 та ч. 3 ст. 332 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 червня 2025 року до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, строком до 26 серпня 2025 року.

25 липня 2025 року матеріали досудових розслідувань кримінальних проваджень №0000040 від 27 лютого 2025 року за ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332 КК України, №0000207 від 09 липня 2025 року за ч. 3 ст. 332 КК України та №0000068 від 09 лютого 2024 за ч. 3 ст. 332 КК України об`єднано в одне провадження за №0000068.

Постановою заступника керівника Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_12 від 18 серпня 2025 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 29 вересня 2025 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду від 21 серпня 2025 року задоволено клопотання слідчого та продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 строком до 29 вересня 2025 року, без визначення розміру застави.

Згідно пред`явленої підозри, ОСОБА_6 , спільно з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , та іншими особами, за грошову винагороду, організували протиправний механізм, пов?язаний із незаконними діями, направленими на зрив мобілізації та сприяння ухиленню громадян України від проходження військової служби, шляхом здійснення незаконного переправлення осіб чоловічої статі віком від 18 до 60 років за межі України, тобто перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань із корисливих мотивів в умовах дії правового режиму воєнного стану.

Зазначена протиправна діяльність полягає у наданні допомоги та фактичному викраденні військовозобов?язаних та військовослужбовців ЗС України з військових частин, місць проведення зборів, полігонів, сприянні незаконному переправленню військовозобов?язаних осіб через державний кордон України, в т.ч. осіб, які знаходяться у розшуку правоохоронних органів як особи, які самовільно залишили місця проходження військової служби або злісно ухиляються від її проходження, що в подальшому підриває авторитет 3С України та інших військових формувань та призводить до зриву мобілізаційного плану в умовах дії правового режиму воєнного стану.

Так, громадянин України ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та іншими особами, в період часу з 27.03.2025 по 02.04.2025, за грошову винагороду в розмірі до 10 000 (десять тисяч) доларів США з особи, організували переправлення через державний кордон України до Республіки Румунія, поза встановлених пунктів пропуску, громадян України: ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

02.04.2025 вказані громадяни, за сприянням та організацією ОСОБА_6 та інших осіб, перетнули лінію державного кордону України в районі 779 прикордонного знаку, який перебуває в зоні відповідальності ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_6 » 3 І прикордонного загону ДПСУ.

Крім того, в період часу з 14.05.2025 по 31.05.2025, громадянин України ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_14 , ОСОБА_20 , ОСОБА_13 та іншими особами організували та здійснили вивезення військовослужбовця ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з місця проходження військової служби, а саме з території Яворівського навчального полігону та забезпечили його доставку до місця проживання в м. Київ, в обхід встановлених мобільних та стаціонарних блок-постів та подальше його доставлення до Чернівецької області, з метою переміщення вказаної особи через державний кордон України поза встановлених пунктів пропуску.

За організацію та виконання вказаних послуг ОСОБА_6 вказав ОСОБА_21 заплатити грошові кошти загалом в сумі 10 900 (десять тисяч дев?ятсот) доларів США. Вивезення з Яворівського навчального полігону та доставка до м. Київ, коштувала 2500 (дві тисячі п?ятсот) доларів США, доставка з м. Київ до м. Чернівці, коштувала 500 (п?ятсот) доларів США та переміщення ОСОБА_21 через державний кордон 7900 (сім тисяч дев?ятсот) доларів США. З метою конспірування вказаної протиправної діяльності ОСОБА_6 залучив до викрадення, доставки та переміщення через державний кордон ОСОБА_21 , різні транспортні засоби під керуванням різних водіїв, які були обізнані про зазначену вище протиправну діяльності.

Обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_6 , підтверджується повідомленнями (рапортами) працівників УСБУ в Чернівецькій області та прикордонного загону ДПСУ, протоколами за результатами проведення НСРД, протоколами допиту свідків ОСОБА_22 від 07 квітня 2025 року та ОСОБА_21 від 02 червня 2025 року, висновком експерта за результатами проведення судової експертизи відео-, звукозапису №СЕ-19/123-25/8365-ВЗ та іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий суддя першої інстанції надав належну правову оцінку обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1 та ч. 3 ст. 332 КК України, з чим погоджується апеляційний суд.

Доводи захисника ОСОБА_9 про відсутність підстав для кваліфікації дій ОСОБА_6 , за ч. 1 ст. 114-1 КК України, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки ОСОБА_6 підозрюється в організації та здійсненні вивезення військовослужбовця ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з місця проходження військової служби, а саме з території Яворівського навчального полігону.

Також колегія суддів вважає, що слідчим доведено у кримінальному провадженні, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, продовжують існувати та не зменшились виходячи з наступного.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді щодо оцінки ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 , а саме:

- ризик переховуватись від органів досудового розслідування або суду, оскільки ОСОБА_23 , вчинив злочин, який відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, відносить до категорії тяжких та санкція інкримінованих статтей передбачає безальтернативний вид покарання у виді позбавлення волі на строк до дев`яти років. Знаючи про тяжкість вчиненого злочину та будучи обізнаним у методах незаконного перетину державного кордону України, ОСОБА_6 , будучи на свободі, може виїхати за межі України, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності;

- ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки всі докази у кримінальному провадженні, ще не встановлені і відповідно не досліджені, а тому ОСОБА_6 будучи обізнаним про обставини кримінального правопорушення, які йому інкримінуються, будучи на волі, матиме реальну можливість вчиняти дії спрямовані на знищення, приховування або спотворення речей чи документів, які мають важливе значення для досудового розслідування;

- ризик незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки перебуваючи на волі останній може чинити на них тиск з метою зміни показів для покращення свого кримінально-процесуального становища і уникнення кримінальної відповідальності;

-ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема перешкоджати всебічному, повному і неупередженому з`ясуванню обставин у кримінальному провадженні, про що свідчить тяжкість та характер вчиненого кримінального правопорушення;

- ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 розуміючи невідворотність покарання, намагатиметься у будь-який спосіб уникнути відповідальності, а тому може вчинити новий злочин.

Колегія суддів вважає, що слідчим суддею, відповідно до вимог ст. 177, 178, 193, 194, 199 КПК України, повною мірою досліджено та враховано всі обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Під час апеляційного перегляду колегією суддів не встановлено підстав, які б свідчили про втрату актуальності ризиків неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_6 .

Також, слідчим суддею при продовженні строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 враховано, що прокурором доведено наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зокрема, необхідно провести огляди носіїв інформації додатків до висновків експертів, отримати висновки призначених комп`ютерно-технічних експертиз, допитати додаткових свідків у кримінальному провадженні та провести інші слідчі дії.

Посилання апелянта на незадовільний стан здоров`я ОСОБА_6 , те, що підозрюваний має постійне місце проживання та роботи, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, не спростовують доведених ризиків, які продовжують існувати та не зменшились.

Колегія суддів вважає, що обставини, на які посилається захисник в апеляційній скарзі, не спростовують доведених ризиків та не можуть бути достатніми стримуючими факторами у співвідношенні з тяжкістю та характером інкримінованому підозрюваному злочину, ймовірним покаранням та іншими даними про особу ОСОБА_6 .

З урахуванням тяжкості кримінального правопорушення та наявності ризиків, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про необхідність продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для забезпечення виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, оскільки будь-який інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам.

Положеннями абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, передбачено право суду не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтею 114-1 КК України.

Слідчий суддя, відповідно до приписів абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначаючи розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, врахував зазначені вище встановлені обставини справи, навівши в оскаржуваній ухвалі відповідні мотиви, з чим погоджується і колегія суддів.

У зв`язку з наведеним, вказані апелянтом доводи не дають підстав для скасування судового рішення та застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж фактично обраний, а тому подану захисником апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Таким чином, у задоволенні апеляційної скарги захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_9 слід відмовити, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 серпня 2025 року слід залишити без змін.

Керуючись ст. 376, ст.ст. 176-178, 183, 309, 404, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 21 серпня 2025 року у кримінальному провадженні №0000068, про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор» терміном до 29 вересня 2025 року, без визначення розміру застави - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий, суддя [підпис] ОСОБА_11

Судді [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_3