Провадження №1-кп/389/180/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000391 від 17 квітня 2024 року стосовно

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Липівка Тисменецького району Івано-Франківської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, на утриманні має двох малолітніх дітей, який на час вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу на посаді стрільця - помічника гранатометника 2 відділення 2 взводу роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , у військовому званні «солдат», в теперішній час не працює, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 скоїв порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, за наступних обставин.

З 28.07.2023 ОСОБА_4 був призваний на військову службу до лав Збройних Сил України за мобілізацією, зарахований до списків ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , тож набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби у Збройних Силах України. У подальшому ОСОБА_4 призначений на посаду стрільця - помічника гранатометника 2 відділення 2 взводу роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , у військовому званні «солдат».

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст.11,13 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №548-XIV, ст.ст.3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №551- XIV, ст.1 ч.3, ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язаний свято і непорушно одержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень і військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати і виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, знати і утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

Однак, солдат ОСОБА_4 - військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, перебуваючи на посаді стрільця - помічника гранатометника 2 відділення 2 взводу роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , в світлу пору доби, в порушення вимог ст.ст.3,65,68 Конституції України, ст.ст.11,13 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.3,4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, в порушення п.2.9 (а) Правил дорожнього руху (надалі ПДР України), перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (в крові якого виявлено етиловий спирт в кількості - 3,15 г/дм?) 16.04.2024 приблизно о 16.15 год., керував технічно справним автомобілем ВАЗ 210994-20, д.р.н. НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_5 та рухався по автомобільній дорозі Т-1211 сполученням «Знам`янка-Подорожнє» на території Дмитрівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області зі сторони с.Дмитрівка у напрямку м.Знам`янка Кропивницького району Кіровоградської області.

Під час руху на вказаному автомобілі, у вказаній час та у вказаному напрямку ОСОБА_4 порушуючи вимоги п.п.1.5, 2.3 (б) і (д) ПДР України проявив особисту неуважність і безпечність до забезпечення елементарних вимог безпеки дорожнього руху, легковажно сподівався на відвернення негативних наслідків та не виконуючи вимог дорожнього знаку 2.2 ПДР України, який він об`єктивно мав змогу виявити та знав де він знаходиться, не контролюючи свої дії через наявний стан алкогольного сп`яніння, діючи з протиправною недбалістю, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, без зупинки продовжив рух через перехрестя автодоріг Т-1211 «Знам`янка-Подорожнє» та Н-01 «Київ-Знам`янка» (об`їзна навколо м.Знам`янка Кіровоградської області), чим позбавив себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати автомобілем, при цьому в порушення вимог п.16.11 ПДР України, на вказаному перехресті, не надав переваги в русі автомобілю RENAULT Laguna д.р.н. НОМЕР_2 (польська реєстрація) під керуванням ОСОБА_6 , який рухався по автодорозі Н-01 «Київ-Знам`янка» (об`їзна навколо м.Знам`янка Кіровоградської області) з права на ліво (відносно автомобіля під керуванням ОСОБА_4 ) та яка є головною по відношенню до тієї, по якій рухався ОСОБА_4 та в межах перехрестя вказаних доріг допустив зіткнення з вказаним автомобілем.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними та протиправними діями порушив правила безпеки дорожнього руху особою, керуючи транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, і його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.286-1 КК України.

До таких висновків суд дійшов на підставі наступного.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України визнав повністю та повідомив, що 16.04.2024 в обідню перерву в гаражі с.Дмитрівка вживав алкогольні напої - пиво, приблизно 2 літра, потім приблизно о 16.15 год. він поїхав додому, водночас підстав для нагальної необхідності сідати за кермо - не назвав, керуючи автомобілем ВАЗ 21099, у якого гальма були у непрацездатному стані, по автомобільній другорядній дорозі зі сторони с.Дмитрівка у напрямку м.Знам`янка Кіровоградської області, зі швидкістю приблизно 80 км/год. Під час руху, він рухався через перехрестя об`їзної дороги навколо м.Знам`янка Кіровоградської області, здійснив обгін приблизно 3-4 автомобілів, які стояли на перехресті та пропускали транспортні засоби, потім відбулося зіткнення з автомобілем RENAULT, який рухався по головній автодорозі в бік м.Олександрія Кіровоградської області. Удар відбувся праворуч від нього з пасажирської сторони. Також, повідомив, що швидкість він не збавляв, жодних дій для зниження швидкості не вживав - не переходив ні на нейтральну, ні на нижчу швидкість, оскільки не вважав це за необхідне, при цьому зазначив, що в нього була можливість уникнути зіткнення, але він цього не зробив. В результаті ДТП його викинуло з автомобіля через пасажирське вікно, потім втратив свідомість, потрапив до лікарні де перебував у реанімації понад 20 днів. Водій автомобіля RENAULT Laguna також отримав тілесні ушкодження, якому він потім надавав кошти на лікування у розмірі 50 тисяч гривень, перерахувавши на його банківський рахунок, про що надав копію платіжної квитанції. У скоєному щиро розкаюється, вину свою визнав, просив призначити покарання на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд даного провадження без його участі. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, всі збитки та витрати, пов`язані з лікуванням, обвинувачений відшкодував. Просить призначити обвинуваченому міру покарання, не пов`язану з триманням під вартою.

Крім того, винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 підтверджується безпосередньо дослідженими у судовому засіданні наступними письмовими доказами, які повністю узгоджуються між собою.

Згідно з витягом з ЄРДР №0000391 від 17.04.2024 внесені відомості про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України (т.1 а.п.77).

З рапортів чергового відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області про реєстрацію ЄО за №3754, №3757, №3786 від 16.04.2025 вбачається, що 16.04.2024 близько 16.00 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що в м.Знам`янка на об`їзній дорозі на перехресті вулиці Дмитрівська в бік м.Олександрія сталось ДТП за участю автомобілів ВАЗ-21099 під керуванням військовослужбовця ОСОБА_4 та автомобіля РЕНО Лагуна під керуванням військовослужбовця ОСОБА_6 , які доставлені були до лікарні, після отриманих тілесних ушкоджень (т.1 а.п.78-81).

Відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 16.04.2024 та доданих до нього схеми місця ДТП та фототаблиці, зафіксовано загальний вигляд місця ДТП, яка відбулася 16.04.2024 на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг Т-1211 та автодороги Н-01, об`їздна навколо м.Знам`янка Кіровоградської області, напрямок руху автомобілів, місце зіткнення, зовнішні пошкодження автомобілів та інші сліди. Так, оглядом місця ДТП встановлено відсутність нерівностей та пошкоджень дорожнього покриття, загальна ширина якого становить 11,3 м, автодорога має дві смуги руху в обох напрямках, дорожня розмітка відсутня, за узбіччям праворуч і ліворуч кювет, прилади відеоспостереження відсутні, зі сторони руху автомобіля ВАЗ наявний знак 2.2 ПДР України. Оглядом транспортних засобів зафіксовано локалізацію їх пошкоджень. Так, локалізація пошкоджень на автомобілі ВАЗ 21099, реєстраційний номер НОМЕР_1 , пошкоджена передня більше права частина та права частина автомобіля, зовнішні світлові прилади, сигнал, склоочисники, склоомивачі, дзеркала заднього вигляду пошкоджені, є кров в салоні автомобіля. Локалізація пошкоджень на автомобілі RENAULT Laguna д.р.н. НОМЕР_2 , наявні пошкодження передньої частини автомобіля та задня ліва частина, зовнішні світлові прилади, сигнал, склоочисники, склоомивачі, дзеркала заднього вигляду пошкоджені. Також на дорожньому покритті не зафіксовано слідів контактної взаємодії осіб з навколишніми об`єктами, предметами. У подальшому було вилучено: автомобіль ВАЗ 21099, д.р.н. НОМЕР_1 , автомобіль RENAULT Laguna д.р.н. НОМЕР_2 , змив та контрольний змив з керма автомобіля ВАЗ (т.1 а.п.82-92).

Згідно довідки №363 від 16.04.2024 з КНП « ІНФОРМАЦІЯ_3 », ОСОБА_6 був оглянутий на приймальному відділенні 16.04.2024 о 19.30 год., госпіталізований в травматологічне відділення з діагнозом: закритий перелом ІІ-ІІІ-ІV ребер справа, забій правого колінного суглобу, ДТП (т.1 а.п.93).

Згідно довідки №362 від 16.04.2024 з КНП « ІНФОРМАЦІЯ_3 », ОСОБА_4 був доставлений до приймального відділення бригадою швидкої медичної допомоги 16.04.2024 о 16.35 год. з діагнозом: ВЧМТ, забій головного мозку тяжкого ступеню, церебральна кома, множинні забійні рани волосяної частини голови (т.1 а.п.94).

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/112-24/7500-ІТ від 01.07.2024 з фототаблицями, на момент ДТП, з технічної точки зору, рульове керування, ходова частина та робоча гальмівна система автомобіля ВАЗ 210994-20 (номерний знак НОМЕР_1 ), знаходилися в технічно працездатному стані. Виявлені під час огляду несправності утворились в результаті ДТП (т.1 а.п.111-116).

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/112-24/7504-ІТ від 03.07.2024 з фототаблицями, на момент ДТП, з технічної точки зору, рульове керування, ходова частина та робоча гальмівна система автомобіля RENAULT Laguna д.р.н. НОМЕР_2 (польська реєстрація), знаходилися в технічно працездатному стані. На момент експертного огляду, з технічної точки зору ходова частина автомобіля RENAULT Laguna д.р.н. НОМЕР_2 (польська реєстрація) має технічні несправності у вигляді: пошкодження важеля підвіски переднього лівого колеса, пошкодження стійки стабілізатора зліва, зміщення з місця конструкційного встановлення переднього лівого колеса та його блокування об колісну арку, деформація диска та пошкодження шини переднього лівого колеса. Вище описані несправності не могли виникнути при нормальній експлуатації автомобіля, а виникли під час ДТП. Так як яких-небудь несправностей рульового керування, ходової частини та робочої гальмівної системи досліджувального автомобіля RENAULT Laguna д.р.н. НОМЕР_2 (польська реєстрація), які могли виникнути до ДТП, виявлено не було, то запитання «Якщо несправності виникли до ДТП, то чи міг водій їх об`єктивно виявити?» втрачає технічний зміст (т.1 а.п.121-127).

Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18.04.2024 слідчому СВ відділу поліції №1 (м.Знам`янка) КРУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_7 у межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000391 від 17.04.2024, ч.1 ст.286 КК України, наданий дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів, з можливістю їх вилучення, саме до оригіналу медичної карти стаціонарного хворого №1244/570 щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який знаходився у стаціонарі з 23.04.2024 до 07.05.2024, яка перебуває у володінні Комунального некомерційного підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_5 », в результаті чого протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 09.07.2024 була вилучена зазначена медична карта ОСОБА_6 (т.1 а.п.129-132).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №116 від 21.07.2024 по медичним картам стаціонарного хворого №2545 КНП « ІНФОРМАЦІЯ_3 », №1244/1244/570 « ІНФОРМАЦІЯ_6 » на ім`я ОСОБА_6 , у останнього мались тілесні ушкодження у вигляді: перелому заднього відрізку ІІ ребра праворуч, без зміщення кісткових фрагментів, гематоми в ділянці грудини. Вище вказані тілесні ушкодження від травматичного контакту з тупим об`єктом (об`єктами), індивідуальні властивості травмуючих об`єктів в медичній документації не описані, не виключається можливість їх утворення і в строк вказаний в постанові та відносяться до категорії середньої ступені тяжкості, яке викликало тривалий розлад здоров`я строком понад 21 добу, згідно «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6. Діагноз: закритий перелом ІІ-ІІІ-ІV ребер справа, виставлений в КНП « ІНФОРМАЦІЯ_3 », а саме закритий перелом ІІ-ІІІ-ІV ребер справа при визначенні ступеню тяжкості тілесних ушкоджень не брався до уваги, так як не підтверджений рентгенологічним дослідженням (16.04.2024 Рентгенограма ребра справа. Перелом заднього відрізку ІІ ребра праворуч, без зміщення кісткових фрагментів). Діагноз: Забій правого колінного суглобу, виставлений в КНП « ІНФОРМАЦІЯ_3 », не підтверджений будь-якими об`єктивними даними, тому при дачі висновку за ступенем тяжкості не оцінювався, згідно «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 №6. Діагноз: Основний: вертебробазелярний артеріальний синдром. Стійкий цефалічний. Вестибулоатактичний, антено-тривожно-невротичний синдром. Стан після перенесеної вибухової травми 18.06.23: закритої черепно-мозкової травми - контузія головного мозку, акубаротравми. Посттравматичний церебральний арахноїдит та посттравматична дисциркуляційна енцефалопатія 2 ст. Двобічна пірамідна недостатність (висновок інституту нейрохірургії ім.Рамоданова). Хронічна цервіко-торако-люмбалгія. Розповсюджений остеохондроз, кила С6-С7, протрузії - С3-С6, L1-S1 (MRT 04.92023). Перелом ребер справа 16.04.24. Супутній: Посттравматичний стресовий розлад. Виразкова хвороба 12-ти палої кишки, фаза ремісії. Наслідки акубаротравми (2023) без порушення цілісності барабанної перетинки у вигляді хронічної двобічної нейросенсорної втрати слуху справа ІІІ ст., зліва ІІІ ст. Слухопротезований, виставлений в « ІНФОРМАЦІЯ_6 », пов`язати з травмою неможливо, так як це стан після перенесеної вибухової травми 18.0623. Судово-медичних даних, які б вказували на утворення тілесних ушкоджень при падінні з положення стоячи на площину чи виступаючі предмети немає (т.1 а.п.134-137).

Відповідно до висновку судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/112-24/10474-ІТ від 27.08.2024, в розглянутій дорожній обстановці належні дії водія автомобіля «ВАЗ 210994» ОСОБА_4 регламентувалися вимогами дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» та п.16.11 Правил дорожнього руху України, тексти яких приведено в дослідницькій частині. В дорожній ситуації водій автомобіля «ВАЗ 210994» ОСОБА_4 , виконуючи належним чином вимоги дорожнього знаку 2.2 та п.16.11 Правил дорожнього руху України, мав у своєму розпорядженні технічну можливість уникнути умов, які в подальшому призвели до ДТП. Водій автомобіля RENAULT Laguna ОСОБА_6 в даній дорожній ситуації повинен був діяти згідно вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України, тексти яких приведено в дослідній частині. В даній дорожній обстановці водій автомобіля RENAULT Laguna ОСОБА_6 по заданих вихідних даних, не мав технічну можливість екстреним гальмуванням уникнути настання даної пригоди. В діях водія автомобіля «ВАЗ 210994» ОСОБА_4 вбачаються невідповідності вимогам дорожнього знаку 2.2 та п.16.11 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з настанням даної пригоди (т.1 а.п.146-149).

Згідно відповіді в.о. директора КНП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 20.08.2024 та додатків до нього, під час звернення до приймального відділення ОСОБА_4 було проведено забір зразку крові для дослідження на вміст алкоголю, в результаті виявлений етиловий спирт в кількості 3,15 г/дм3 і не виявлені метиловий, ізопропіловий, пропіловий, ізобутиловий, бутиловий, ізоаміловий, аміловий спирти (т.1 а.п.151-154).

30.08.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, роз`яснені процесуальні права (т.1 а.п.163-170).

27.09.2024 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України (т.1 а.п.174-178).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №154 від 04.09.2024, на підставі судово-медичної експертизи по виписці з акту №1438 від 22.04.2024 на ОСОБА_4 , згідно наданої виписки з акту №1438 від 22.04.2024 при судово-токсикологічному дослідженні крові від ОСОБА_4 видно, що в крові виявлений етиловий спирт в кількості 3,15 г/дм3, що може відповідати сильному ступеню алкогольного сп`яніння відповідно до методичних рекомендацій «Судово-медична діагностика смертельних отруєнь етиловим алкоголем» (т.1 а.п.173).

Досліджені судом висновки експертиз, суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки вони містять у собі докладні описи проведених досліджень та зроблені за їх результатами висновки, аргументовані відповіді на поставлені запитання, які ґрунтуються на відомостях, що сприймалися безпосередньо та стали відомі під час дослідження матеріалів, наданих для проведення дослідження, тобто повною мірою відповідають вимогам Інструкції про призначення та проведення експертиз та експертних досліджень, КПК України, а порушень вимог ст.ст.87, 101-102 вказаного Кодексу судом не встановлено.

Разом з цим суд звертає увагу, що за даними висновку експерта №СЕ-19/112-24/7500-ІТ від 01.07.2024, експертом встановлено, що на момент ДТП, з технічної точки зору, рульове керування, ходова частина та робоча гальмівна система автомобіля ВАЗ 210994-20 (номерний знак НОМЕР_1 ), знаходилися в технічно працездатному стані. Виявлені під час огляду несправності утворились в результаті ДТП.

Отже, пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 щодо наявних в автомобілі ВАЗ 210994 під час керування несправних гальм суд ставить під сумнів, оскільки вони спростовуються вищезазначеним висновком експерта.

Так, у висновку судової інженерно-транспортної експертизи №СЕ-19/112-24/10474-ІТ від 27.08.2024 експертом встановлено, що в розглянутій дорожній обстановці в діях водія автомобіля «ВАЗ 210994» ОСОБА_4 вбачаються невідповідності вимогам дорожнього знаку 2.2 та п.16.11 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з настанням даної пригоди.

Таким чином, експертами встановлено наявність причинного зв`язку між порушенням Правил дорожнього руху та насталими наслідками. Дані висновки експертів на думку суду є достатньо вмотивованими, тому піддавати їх сумніву немає підстав, як немає підстав піддавати сумніву і інші висновки експертів у даному кримінальному провадження, які в своїй сукупності утворюють ланцюжок доказів, які доводять вину обвинуваченого.

З довідки №362 від 16.04.2024 та показів обвинуваченого у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 після аварії був доставлений до приймального відділення бригадою швидкої медичної допомоги та перебував без свідомості. Під час звернення до приймального відділення ОСОБА_4 було проведено забір зразку крові для дослідження на вміст алкоголю, в результаті виявлений етиловий спирт в кількості 3,15 г/дм3 і не виявлені метиловий, ізопропіловий, пропіловий, ізобутиловий, бутиловий, ізоаміловий, аміловий спирти.

Відповідно до п.14 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735), якщо водій - учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений. Отже, на законодавчому рівні врегульовано порядок проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів водіїв, доставлених з місця ДТП без свідомості.

Постановою заступника начальника СВ відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області від 17.04.2024 визнано та долучено до кримінального провадження №0000391 від 17.04.2024 в якості речових доказів: автомобіль ВАЗ 21094-20, д.р.н. НОМЕР_1 , з якого було вилучено змив та контрольний змив з керма автомобіля, а також автомобіль RENAULT Laguna д.р.н. НОМЕР_2 (польська реєстрація), які зберігаються на території ВП №1 (м.Знам`янка) КРУП ГУНП в Кіровоградській області (т.1 а.п.99).

Ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_7 від 18.04.2024 в межах кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.04.2024 за №0000391 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, накладений арешт на: автомобіль ВАЗ 210994-20, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , зареєстрованому за адресою АДРЕСА_2 та який фактично перебував у користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , проживаючого по АДРЕСА_1 ; автомобіль RENAULT Laguna РО 65765 (зареєстрований на території Республіки Польща), який перебував у користуванні ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_3 ; змив та контрольний змив з керма автомобіля ВАЗ 210994-20, реєстраційний номер НОМЕР_1 , шляхом заборони права на розпорядження та користування зазначеним майном (т.1 а.п.102-106).

Судом також досліджено характеризуючі особу обвинуваченого ОСОБА_4 матеріали.

Згідно довідки про судимість, ОСОБА_4 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності (т.1 а.п.182).

Постановами ІНФОРМАЦІЯ_7 від 31.10.2023 та від 11.04.2024 ОСОБА_4 притягався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП (т.1 а.п.157-161).

Посвідченням серії НОМЕР_3 підтверджується, що ОСОБА_4 є учасником бойових дій (т.1 а.п.181).

Згідно військового квитка серії НОМЕР_4 , ОСОБА_4 29.01.2025 звільнений (демобілізований) в запас (т.1 а.п.63-64).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , ОСОБА_4 має малолітню доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (т.1 а.п.183).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , ОСОБА_4 має малолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_10 (т.1 а.п.211).

Згідно медичної довідки від 30.08.2024 ОСОБА_4 на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває (т.1 а.п.184).

Службовою характеристикою командира роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_11 , витягом з наказу №333 від 16.04.2024 та актом проведення спеціального розслідування за фактом травмування солдата ОСОБА_4 , підтверджується, що солдат ОСОБА_4 за час проходження військової служби зарекомендував себе з негативного боку, схильний до порушення військової дисципліни, мав випадки вживання спиртних напоїв, за результатом проведення спеціального розслідування встановлено, що травмування ОСОБА_4 внаслідок ДТП сталося в результаті грубого порушення ним ПДР України, вимог чинного законодавства, Дисциплінарного статуту Збройних сил України, виконавчої дисципліни внутрішньо-розпорядчих документів (т.1 а.п.190-194).

Відповідно до посвідчення водія серії НОМЕР_7 , ОСОБА_4 отримував посвідчення водія категорії «В, С, СЕ», а також має тимчасовий талон серії НОМЕР_8 на право керування транспортними засобами (т.1. а.п.199-200).

Відповідно до копії платіжної квитанції з АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_12 » від 10.11.2024, ОСОБА_4 перерахував на рахунок ОСОБА_6 50050,00 грн. (т.1 а.п.212).

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, відповідно до ст.94 КПК України, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно зі ст.85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Згідно з приписами ч.1 ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом.

Оцінивши сукупність досліджених доказів, керуючись законом та за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає їх належними, допустимими та достовірними, а з огляду на їх системну оцінку також достатніми для обґрунтованого висновку про наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_4 складу інкримінованого правопорушення, оскільки обвинувачений порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме: п.п.1.5, 2.3 (б) і (д), 16.11, керуючи транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження, а тому його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.286-1 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд виходить з такого.

Згідно з ч.1 ст.65 КК України, а також роз`ясненнями, викладеними у п.п.2, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Крім того, відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи вищенаведені норми права, суд, при призначенні покарання ОСОБА_4 враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України є нетяжким злочином, однак має підвищену суспільну небезпечність порушення правил безпеки дорожнього руху особами, які керують транспортними засобами в стані сп`яніння, мотив та мету його вчиненого злочину, а саме: за відсутності нагальної потреби, нехтуючи безпекою інших учасників дорожнього руху, легковажно прийняв рішення сісти за кермо, будучи в стані алкогольного сп`яніння, а також дані про особу: те, що він раніше не судимий, однак притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, вчинив злочин, будучи військовослужбовцем, маючи негативну характеристику з місця проходження військової служби, проте відшкодував шкоду потерпілому, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, а також висновок досудової доповіді, відповідно до якої виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе.

Частиною 1 ст.368 КПК України встановлено, що ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого. Водночас суд наголошує, що досудова доповідь має рекомендаційний характер.

Також, при призначенні покарання, суд враховує позицію потерпілого, у якого відсутні претензії матеріального та морального характеру до обвинуваченого, оскільки останній відшкодував йому всі збитки та витрати, пов`язані з лікуванням, міру покарання для обвинуваченого просив призначити, не пов`язану з триманням під вартою. Натомість суд відзначає, що вона не є обов`язковою для суду й оцінюється в сукупності з іншими обставинами, передбаченими ст.65 КК України, і у даному провадженні вирішального значення для призначення покарання не має.

Наведені висновки узгоджуються з правозастосовчою практикою Верховного Суду, який у своїх рішеннях неодноразово вказував, що думка осіб, які є потерпілими у провадженні, не має пріоритету над іншими обставинами, а думка щодо покарання має бути оцінена судом у сукупності з усіма обставинами провадження. У постанові ІНФОРМАЦІЯ_13 від 23.01.2025 у справі №278/2622/23 сформульовано такий правовий висновок.

Відповідно до вимог ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд відносить щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене, та активне сприяння розкриттю злочину, про що свідчить надання правдивих та послідовних показань як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду.

Обставин, відповідно до вимог ст.67 КК України, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Щодо неможливості застосування у даному кримінальному провадженні ст.69 КК України суд зазначає таке.

Так, згідно з ст.69 КК України, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Кримінальний закон передбачає у виключних випадках можливість застосування положень ст.69 КК України лише за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Як вже неодноразово зазначав Верховний Суд у своїх рішеннях, застосування положень ч.1 ст.69 КК України можливе, якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони (1) можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до частин 1 та 2 статті 66 КК України; і (2) вони істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Тобто суд, посилаючись при призначенні покарання на положення статті 69 КК України, зобов`язаний не лише перерахувати обставини, що можуть бути враховані як такі, що пом`якшують покарання, а й обґрунтувати, виходячи із загальних засад призначення покарання, яким чином сукупність таких обставин істотно знизила тяжкість вчиненого злочину. Така позиція викладена Верховним Судом у постанові від 03.02.2025 у справі №930/2144/22.

Під час скоєння ДТП ОСОБА_4 , грубо нехтуючи п.2.9а ПДР України, керував транспортним засобом в стані сильного алкогольного сп`яніння, що є найбільш тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням, оскільки, водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху, водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та пасажирів. Крім того, що ОСОБА_4 , сідаючи за кермо транспортного засобу в стані алкогольного сп`яніння, не міг не розуміти, що він піддає загрозі як своє життя так і життя оточуючих, зокрема потерпілого ОСОБА_6 .

Отже, ОСОБА_4 , сідаючи за кермо автомобіля ВАЗ 210994 в стані алкогольного сп`яніння, не міг не розуміти значення своїх дій та міг передбачити їх негативні наслідки, тобто не міг не розуміти, що він піддає загрозі як своє життя, так і життя інших осіб і обвинувачений, діючи з необережності, порушив вимоги п.п.2.2, 16.11 ПДР України, що призвело до виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди та було здійснено зіткнення з автомобілем RENAULT під керуванням потерпілого ОСОБА_6 , який отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, тобто вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння саме по собі свідчить про зухвале відношення та злочинну самовпевненість до наслідків керування транспортним засобом в такому стані.

Тому, встановлені під час судового розгляду пом`якшуючі обставини, не є безумовною підставою для його пом`якшення - не достатньо вагомі та суттєво не знижують ступінь тяжкості злочину, враховуючи характер вчиненого діяння, а саме: керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння - вміст алкоголю в крові в кількості 3,15 г/дм3, що відповідає сильному ступеню алкогольного сп`яніння із грубим порушенням ПДР України на транспортному засобі без технічних несправностей, невжиття будь-яких дій з метою уникнення зіткнення, відповідні наслідки, де потерпілому заподіяно середньої тяжкості тілесні ушкодження та суспільна небезпечність вчиненого правопорушення.

Однак суд не залишає поза увагою той факт, що обвинувачений визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, щиро розкаявся, відшкодував потерпілому завдану шкоду, проте ці обставини, жодним чином не впливають на суспільну небезпечність вчиненого обвинуваченим діяння, та відповідно, не знижують ступінь тяжкості інкримінованого злочину.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 ст.69 КК України немає, оскільки не зважаючи на наявність пом`якшуючих обставин, під час розгляду справи не встановлено обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Суд також не знаходить правових підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 положень, передбачених ст.75 КК України з огляду на те, що законодавець, наголошуючи на підвищеній суспільній небезпеці порушення правил безпеки дорожнього руху особами, які перебувають у стані сп`яніння, посилив кримінальну відповідальність за вказаний вид правопорушення, передбачивши її у ст.286-1 КК України.

Так, відповідно до ч.1 ст.75 КК України звільнення від відбування з випробуванням можливо, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене ч.3 ст.127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Вказана норма є імперативною та розширеному тлумаченню не підлягає, а отже законом чітко передбачені обмеження щодо неможливості звільнення від відбування покарання з випробуванням зокрема осіб, засуджених за порушення правил безпеки дорожнього руху у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

Враховуючи вказані вимоги закону, беручи до уваги, що ОСОБА_4 вчинив інкримінований злочин в стані алкогольного сп`яніння, звільнення останнього від призначеного покарання з випробування є неприпустимим.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про неможливість досягнення щодо ОСОБА_4 мети кримінального судочинства без реального відбування ним призначеного покарання та про відсутність підстав для призначення останньому покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч.1 ст.286-1 КК України чи можливого звільнення його від відбування покарання.

За таких обставин, суд при обранні міри покарання ОСОБА_4 враховує, що він, керуючи механічним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, вчинив нетяжкий злочин проти безпеки руху та експлуатації транспорту, яким потерпілому спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження, а також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, однак притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124 КУпАП, вчинив злочин, будучи військовослужбовцем та мав негативну характеристику з місця військової служби, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, та, з урахуванням думки потерпілого, якому відшкодував заподіяну шкоду, дійшов висновку, що покарання останньому необхідно призначити у виді позбавлення волі, в межах санкції ч.1 ст.286-1 КК України, з його реальним відбуванням.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням статей 65, 67 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України, мети покарання.

Дане ж покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи "Бакланов проти Росії" від 09.06.2005, "Фрізен проти Росії" від 24.03.2005, "Ісмайлова проти Росії" від 29.11.2007).

Визначаючись з додатковим покаранням, суд виходить з того, що правилами дорожнього руху України регламентовано єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, якого повинні неухильно дотримуватись усі його учасники, автомобіль є джерелом підвищеної небезпеки, через що уникнення ОСОБА_4 справедливого покарання негативно вплине на сприйняття суспільством, зокрема іншими водіями, необхідності суворо дотримуватись Правил дорожнього руху.

Зокрема Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 04.09.2023 у справі №702/301/20 зробила правові висновки про те, що правова природа додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не зводиться виключно до вилучення посвідчення водія та не вичерпується такою дією, а застосовується на певний період, тривалість якого визначається судом відповідно до санкції відповідної частини статей 286, 286-1 КК України і полягає у забороні керувати транспортними засобами. Позбавлення права керувати транспортними засобами має відповідати загальній меті будь-якого покарання, передбаченій ч.2 ст.50 КК України. У контексті розглядуваного питання особливої уваги набуває досягнення мети покарання щодо запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, з дотриманням засади справедливості та принципу рівності всіх перед законом.

Так, внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення водія, правил безпеки дорожнього руху створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.

А тому, з урахуванням характеру вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, суд визнає за неможливе збереження за ним права керування транспортними засобами та приходить до висновку щодо необхідності призначення обвинуваченому ОСОБА_4 додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк три роки, відповідно до положень санкції ч.1 ст.286-1 КК України, оскільки це буде відповідати цілям та загальним засадам призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 під час досудового розслідування не обирався, під час судового розгляду таких клопотань також не надходило, а тому суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до обвинуваченого.

Крім того, відповідно до п.2 ч.4 ст.374 КПК України, у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку зазначається, зокрема, початок строку відбування покарання, а тому строк відбуття покарання ОСОБА_4 необхідно рахувати з дня фактичного затримання на виконання вироку суду після набрання ним законної сили.

Також суд враховує, що положеннями ч.3 ст.55 КК України встановлено, що при призначенні позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю як додаткового покарання до арешту, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі на певний строк - воно поширюється на увесь час відбування основного покарання і, крім цього, на строк, встановлений вироком суду, що набрав законної сили. При цьому строк додаткового покарання обчислюється з моменту відбуття основного покарання, а при призначенні покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю як додаткове до інших основних покарань, а також у разі застосування статті 77 цього Кодексу - з моменту набрання законної сили вироком.

Згідно ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Процесуальні витрати на залучення експертів по даному кримінальному провадженню складають 6815,52 грн.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. У зв`язку з наведеним арешт, застосований ухвалою слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду від 18.04.2024, підлягає скасуванню.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України. Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст.ст.100, 124, 174, 367, 368, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу його фактичного затримання в порядку приведення вироку до виконання після набрання ним законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судових інженерно-транспортних експертиз по дослідженню технічного стану транспортного засобу №СЕ-19/112-24/7500-ІТ від 01.07.2024 у розмірі 2650,48 грн., №СЕ-19/112-24/7504-ІТ від 03.07.2024 у розмірі 2650,48 грн., за проведення судової інженерно-транспортної експертизи по дослідженню обставин дорожньо-транспортної пригоди №СЕ-19/112-24/10474-ІТ від 27.08.2024 у розмірі 1514,56 грн., а всього у розмірі 6815 (шість тисяч вісімсот п`ятнадцять) грн. 52 коп.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Знам`янського міськрайонного суду від 18.04.2024 на: автомобіль ВАЗ 210994-20, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , зареєстрованому за адресою АДРЕСА_2 та який фактично перебував у користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , проживаючого по АДРЕСА_1 ; автомобіль RENAULT Laguna РО 65765 (зареєстрований на території Республіки Польща), який перебував у користуванні ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_3 ; змив та контрольний змив з керма автомобіля ВАЗ 210994-20, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Речові докази:

-автомобіль ВАЗ 210994-20, д.р.н. НОМЕР_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , який зберігається на території ВП №1 (м.Знам`янка) КРУП ГУНП в Кіровоградській області, - повернути ОСОБА_5 як власнику;

-автомобіль RENAULT Laguna д.р.н. НОМЕР_2 (польська реєстрація), перебував у користуванні ОСОБА_6 та зберігається на території ВП №1 (м.Знам`янка) КРУП ГУНП в Кіровоградській області, - повернути ОСОБА_6 ;

-змив та контрольний змив з керма автомобіля ВАЗ 210994-20, д.р.н. НОМЕР_1 , який зберігається на території ІНФОРМАЦІЯ_14 , - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через ІНФОРМАЦІЯ_7 протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1