Справа № 308/9018/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника відділу слідчого управління Головного управління національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000108 від 27.02.2024 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, працюючого лікарем-фтізіатром поліклінічного відділення Комунального некомерційного підприємства «Тячівська районна лікарня», раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 Кримінального кодексу України, -

в с т а н о в и в:

З клопотання та доданих до нього матеріалів встановлено, що слідчими відділом СУ ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000108 від 27.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 відповідно до наказу Комунального некомерційного підприємства «Тячівська консультативна поліклініка» від 18.08.2021 №107-к призначений на посаду лікаря-фтизіатра поліклінічного протитуберкульозного відділення Комунального некомерційного підприємства «Тячівська консультативна поліклініка». В подальшому відповідно до наказу Комунального некомерційного підприємства «Тячівська районна лікарня» від 26.07.2024 №360-к ОСОБА_4 в порядку переводу призначений на посаду лікаря-фтизіатра поліклінічного відділення Комунального некомерційного підприємства «Тячівська районна лікарня».

Пунктами 2.30, 2.36, 3.16, 3.17, 7.2 посадової інструкції лікаря-фтизіатра поліклінічного протитуберкульозного відділення Комунального некомерційного підприємства «Тячівська консультативна поліклініка» затвердженої 11.01.2023 в.о. головного лікаря КНП «Тячівська консультативна поліклініка» передбачено, що лікар-фтизіатр планує роботу та щомісячно аналізує її результати; керує роботою підпорядкованого середнього медичного персоналу; віддає розпорядження підпорядкованому середньому медичному персоналу та контролює його роботу; вносить пропозиції щодо заохочення та накладення стягнень на підпорядкований середній та молодший медичний персонал, лікарю-фтизіатру підпорядковано середній та молодший медичний персонал, який працює у протитуберкульозному відділенні (кабінеті).

Пунктами 2.11., 2.12, 2.13., 2.15, 2.18, 2.19, 2,20 посадової інструкції лікаря фтизіатра поліклінічного відділення Комунального некомерційного підприємства «Тячівська районна лікарня», яка затверджена 01.01.2025 директором КНП «Тячівська районна лікарня» передбачено, що лікар фтизіатр: здійснює медичну експертизу з тимчасової непрацездатності; у випадках виявлення ознак стійкої втрати професійної працездатності формує направлення для пацієнтів на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи; бере участь у роботі лікарсько-консультативної комісії та експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи; організовує проведення профілактичних заходів в районі обслуговування; керує роботою середнього медичного персоналу; планує роботу та проводить аналіз результатів; веде лікарську документацію.

Тобто, ОСОБА_4 обіймаючи посаду як лікаря-фтизіатра поліклінічного протитуберкульозного відділення Комунального некомерційного підприємства «Тячівська консультативна поліклініка» так і посаду лікаря-фтизіатра поліклінічного відділення Комунального некомерційного підприємства «Тячівська районна лікарня», виконував організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, а тому у розумінні п. 1 примітки до ст. 364 КК України є службовою особою.

Перебуваючи на вказаних посадах ОСОБА_4 будучи наділеним організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими правами та обов`язками, тобто являючись службовою особою, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив, з метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на особисте протиправне збагачення, вчинив дії, які містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Так, 26.02.2024 до лікаря-фтизіатра поліклінічного протитуберкульозного відділення Комунального некомерційного підприємства «Тячівська консультативна поліклініка» ОСОБА_4 звернувся ОСОБА_7 , 15.10.1972 з метою отримання консультації щодо збору відповідних документів їх підготовки та подання для встановлення останньому групи інвалідності внаслідок перенесеного раніше захворювання на туберкульоз. Тоді у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на особисте протиправне збагачення, який діючи всупереч інтересам служби, вирішив скористатися даною ситуацією шляхом одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 за вчинення дій з використанням свого службового становища та збагатитись злочинним шляхом та повідомив, що за його сприяння у зборі відповідних документів, підготовці таких документів та їх подання для встановлення ОСОБА_7 групи інвалідності останній має надати йому грошові кошти в сумі 2500 доларів США в якості неправомірної вигоди.

ОСОБА_7 усвідомлюючи те, що у разі невиконання протиправних вимог ОСОБА_4 він не зможе повною мірою реалізувати свої права та отримати групу інвалідності внаслідок перенесеного раніше захворювання на туберкульоз, не бажаючи, у зв`язку з цим, настання для себе негативних наслідків, будучи поставленим у безвихідь, змушений був погодитися на його протиправні вимоги, поставлені йому безпосередньо ОСОБА_4 .

Однак, розуміючи незаконність зазначених дій ОСОБА_4 та усвідомлюючи, що надання неправомірної вигоди є кримінально-караним, не бажаючи бути притягненим до кримінальної відповідальності, ОСОБА_7 звернувся з відповідною заявою до правоохоронних органів та почав діяти під їхнім контролем, з метою викриття протиправної діяльності ОСОБА_4 .

Так, 29.02.2024 о 09.45 годин під час чергової зустрічі ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , яка відбулася у кабінеті лікаря-фтизіатра поліклінічного протитуберкульозного відділення Комунального некомерційного підприємства «Тячівська консультативна поліклініка» за адресою: Закарпатська область, Тячівський район, м. Тячів, вул. Нересенська, 8, ОСОБА_4 переслідуючи корисливий мотив, одержав від ОСОБА_7 , який діяв під контролем правоохоронних органів частину раніше обумовленої суми неправомірної вигоди в розмірі 500 доларів США, що згідно з офіційним курсом Національного банку України станом на 29.02.2024 становить 19103,85 гривень, за його сприяння у зборі відповідних документів, підготовці таких документів та їх подання для встановлення ОСОБА_7 групи інвалідності внаслідок перенесеного раніше захворювання на туберкульоз.

В подальшому 27.06.2025 на підставі підготовлених ОСОБА_4 документів, експертною командою КНП Обласного клінічного фтизіопульмонологічного лікувально-діагностичного центру Закарпатської обласної ради ОСОБА_7 тримав третю групу інвалідності внаслідок перенесеного раніше захворювання на туберкульоз.

Таким чином, в період з 29.02.2024 по 27.06.2025 лікар-фтизіатр поліклінічного протитуберкульозного відділення Комунального некомерційного підприємства «Тячівська консультативна поліклініка» ОСОБА_4 вимагав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду в розмірі 2500 доларів США, частину з яких у розмірі 500 доларів США одержав, в якості неправомірної вигоди за його сприяння у зборі відповідних документів, підготовці таких документів та їх подання для встановлення ОСОБА_7 групи інвалідності внаслідок перенесеного раніше захворювання на туберкульоз.

Клопотання мотивоване тим, що необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлена необхідністю забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від слідства та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити новий злочин чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити. Також в судовому засіданні прокурор заявив клопотання про визначення розміру застави, як альтернативного заходу, у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме в розмірі 1 500 000 грн., обґрунтовуючи зазначене тим, що стороною захисту надана довідка про доходи підозрюваного за період з січень по червень 2025 року.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 заперечував проти поданого клопотання, вказав, що прокурором не доведено наявність ризиків, клопотання є необґрунтованим. Звернув увагу, що прокурором не конкретизовано, на яких саме свідків може впливати підозрюваний.

Також просив врахувати, що підозрюваний потребує лікування, не зважаючи на стан здоров`я з`являвся на всі виклики слідчого та суду. Крім того має на утриманні дружину, яка є інвалідом. Просив обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, а разі застосування альтернативного заходу у виді застави, просив визначити розмір застави не більше ніж 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими відділом СУ ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000108 від 27.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 Кримінального кодексу України.

03.07.2025 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, а саме про те, що він обґрунтовано підозрюється в одержані службовою особою неправомірної вигоди для себе, за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, поєднане із вимоганням неправомірної вигоди.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

При дослідженні доданих до клопотання доказів, зокрема протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27.02.2024, письмової згоди на залучення до конфіденційного співробітництва та проведення інших негласних слідчих (розшукових) дій, протоколів допиту свідка ОСОБА_7 , протоколом про результати проведення контролю за вчиненням злочину та інших матеріалів, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Обґрунтованість підозри стверджується наявними в долучених на обґрунтування клопотання документах даними, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України за ступенем тяжкості є тяжким злочином. Санкція статті передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Слідчий суддя враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, суду, незаконний вплив на свідків, спростовують доводи захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя, враховує дані, що характеризують особу підозрюваного, той факт, що вчинене підозрюваним кримінальне правопорушення має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від слідства та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити новий злочин чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином) та низки об`єктивних обставин, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, вважає за доцільне, з урахуванням виключних обставин, клопотання слідчого задовольнити.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчинені тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, слідчий суддя врахує як характер кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа, зокрема розмір неправомірної вигоди, яка становить 2 500 доларів США, кількість та ступінь ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, так і дані про особу підозрюваного, зокрема вік підозрюваного (67 років), стан здоров`я, наявність утриманців, а саме дружини, яка є інвалідом і потребує догляду, матеріальний стан підозрюваного, а саме відомості про отриману заробітну плату за місцем роботи за останнє півріччя, яка становить 115 367,97 грн., слідчий суддя приходить до переконання, що розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним своїх обов`язків, передбачених КПК України, слід встановити в межах передбачених п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, а саме в розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 грн.

Щодо усного клопотання прокурора про визначення застави у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме в розмірі 1 500 000 грн., то слідчий суддя зазначає, що прокурором не доведено, що застава у зазначених п.2 ч.5 ст. 182 КПК України межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчинені тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків.

Також слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що згідно з ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити.

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 обчислювати з 10 год. 40 хв. 07 липня 2025 року до 04 вересня 2025 року включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним своїх обов`язків, передбачених цим Кодексом в розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 грн. (двісті сорок дві тисячі двісті сорок гривень).

Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії покладених на підозрюваного обов`язків - два місяці.

Строк дії ухвали про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 10 липня 2025 року о 11 год. 55 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1