Справа № 138/1624/25
Провадження №:1-кп/138/186/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області в режимі відеоконференції з приміщення Великоолександрівського районного суду Херсонської області кримінальне провадження № 0000084 від 05.04.2025 з угодою про визнання винуватості по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старосілля Великолександрівського району Херсонської області, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, не судимого, тел. НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 4 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який продовжено та діє на даний час. З моменту підписання зазначеного Указу для військовозобов`язаних, а саме: чоловіків віком від 18 до 60 років виїзд за межі України заборонено. Згідно Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» в Україні оголошено загальну мобілізацію.

Статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»(в редакції від 07.09.2024) не підлягають призову на військову службу під час мобілізації особи, які мають одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати (крім випадків, якщо такі особи самі є особами з інвалідністю, потребують постійного догляду, перебувають під арештом (крім домашнього арешту), відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі). У разі відсутності невійськовозобов`язаних осіб здійснювати догляд за особою з інвалідністю I чи II групи може лише одна особа з числа військовозобов`язаних за вибором такої особи з інвалідністю.

Так, ОСОБА_4 з метою перетину державного кордону України, переслідуючи мету на використання завідомо підробленого офіційного документа, на початку вересня 2024 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у месенджері «Телеграм» знайшов групу, назву якої встановити упродовж досудового розслідування не вдалося, після чого під час листування з невідомою особою домовився за винагороду в розмірі 82000 (вісімдесят дві тисячі) гривень про отримання пенсійного посвідчення для своєї матері та довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісію, у яких будуть зазначені завідомо неправдиві відомості. На виконання вказаних домовленостей ОСОБА_4 у месенджері надіслав електронне фото, паспортні дані, витяг з реєстру територіальної громади про місце проживання своєї матері ОСОБА_6 , а також з терміналу перерахував частину грошових коштів в розмірі 41000 (сорок одну тисячу) гривень на номер банківської картки, який був наданий під час переписки з невстановленою особою.

Орієнтовно через 10 днів з дня спілкування, у вересні 2024 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 зі своєї поштової скриньки у будинку АДРЕСА_1 забрав підроблені документи, а саме: посвідчення про призначення державної соціальної допомоги особам з інвалідністю серії ДДА №103211, виданого 14.09.2021 управління соціального захисту населення Бериславської районної державної адміністрації Херсонської області, та довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісію №361495 серії 12 ААВ від 12.03.2021, які видано на ім`я його матері ОСОБА_6 , які містили завідомо неправдиві відомості, які у подальшому ОСОБА_4 зберігав при собі з метою їх подальшого використання. Після отримання вказаних документів ОСОБА_4 з терміналу перерахував іншу частину грошових коштів в розмірі 41 000 (сорок одну тисячу) гривень на номер банківської картки, який був наданий під час переписки з невстановленою особою.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 358 КК України підроблення посвідчення та офіційного документа, які видаються установою, яка має право видавати такі документи, і які надають права, з метою використання його підроблювачем, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Крім цього, ОСОБА_4 04.04.2025 орієнтовно о 15 годині40 хвилин, перебуваючи на міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Могилів-Подільський Отач», що знаходиться по вул. Соборній, будинок, 7, у м. Могилів-Подільський Вінницької області, під час проходження прикордонного контролю та намагаючись перетнути державний кордон України, маючи умисел на використання завідомо підробленого офіційного документа, достовірно знаючи, що посвідчення про призначення державної соціальної допомоги особам з інвалідністю серії ДДА №103211, виданого 14.09.2021 управління соціального захисту населення Бериславської районної державної адміністрації Херсонської області, та довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісію № 361495 серії 12 ААВ від 12.03.2021, які видані на ім`я його матері ОСОБА_6 , підроблені, пред`явив вказані документи працівникам ІНФОРМАЦІЯ_2 , і таким чином використав їх.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, - використання завідомо підробленого документа.

Обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України, у відповідності до обвинувального акту.

13.06.2025між прокурором Могилів-Подільської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , якій, на підставі ст. 37 КПК України, надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000084, з одного боку, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_4 , за участі його захисника ОСОБА_5 , з іншого боку, на підставі ст. 468-470, 472-473 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості, додержуючись таких умов.

Обвинувачений ОСОБА_4 діючи добровільно, щиро каючись, беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень відповідно до обставин і правової кваліфікації, які викладені в угоді та врученому йому обвинувальному акті. Зобов`язується сумлінно співпрацювати із стороною обвинувачення, сприяти у викритті особи, яка разом з ним вчинила підроблення посвідчення.

Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки; за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Згідно ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки, зі звільненням, на підставі ст. 75 КК України, його від відбування покарання з випробуванням.

Обвинуваченому ОСОБА_4 було роз`яснено його права, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 394, 424, 473, 474 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, зокрема те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Прокурор просила затвердити угоду про визнання винуватості та призначити ОСОБА_4 узгоджене покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні добровільно, в повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України, щиро розкаявся, та дав згоду на застосування узгодженого виду покарання у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник ОСОБА_5 не заперечувала проти затвердження угоди.

Суд, вислухавши прокурора, обвинуваченого, його захисника, дослідивши угоду про визнання винуватості від 13.06.2025, матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що вона підлягає затвердженню.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення шкоду завдано правам та інтересам окремих осіб, однак останні надали згоду щодо укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Угода відповідає вимогам ст. 472 КПК України і була підписана сторонами добровільно. Відсутні будь-які підстави вважати, що при цьому було застосовано насильство, примус, погрози, обіцянки чи дію будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Будь-яких скарг від ОСОБА_4 , його захисника упродовж досудового розслідування та в судовому провадженні не подавалось.

Права обвинуваченого були повністю дотримані, він визнав себе винуватим у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, щиро розкаявся.

Виконання ОСОБА_4 взятих на себе за угодою зобов`язань є об`єктивно можливим.

Обвинуваченому роз`яснено його права, наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.

Суд вважає правильною правову кваліфікацію дій ОСОБА_4 за ч. ч. 3, 4 ст. 358 КК України та умови угоди, що не суперечать вимогам КПК України, а також враховуючи особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, за психіатричною допомогою не звертався, посткримінальна поведінка позитивна, наявність пом`якшуючих покарання обставин: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено, а також те, що внаслідок кримінального правопорушення матеріальної шкоди не заподіяно, приходить до висновку про наявність підстав для призначення покарання, вказаного в угоді, зі звільненням від його відбування з випробуванням.

Відповідно до вимог ст. 165 КВК України початок іспитового строку необхідно обчислювати з моменту проголошення вироку.

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України арешт, накладений на речові докази, слід скасувати.

Долю речових доказів слід вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 53, 65, 66, ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України, ст. 100, 174, 374, 375, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 13.06.2025, укладену у кримінальному провадженні № 0000084 від 05.04.2025 між прокурором Могилів-Подільської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 і його захисником ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 винуватим і призначити узгоджене сторонами покарання:

- за ч. 3 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_4 визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням у виді обмеження волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75, п. 1, п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк на 1 (один) рік, покласти на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 02 липня 2025 року.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 09.04.2025на посвідчення про призначення державної соціальної допомоги особам з інвалідністю серії ДДА №103211, виданого 14.09.2021 управління соціального захисту населення Бериславської районної державної адміністрації Херсонської області, та довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісію № 361495 серії 12 ААВ від 12.03.2021, які видані на ім`я його матері ОСОБА_6 та знаходяться при матеріалах кримінального провадження № 0000084 у прокурора, залишивши їх там же.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення і набирає законної сили після закінчення вказаного строку, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, право ознайомитися з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1