25.04.2025 Провадження по справі № 1-кп/940/107/25
Справа № 940/702/25
В И Р О К

Іменем України

25.04.2025 м. Тетіїв

Тетіївський районний суд Київської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000020 від 09.03.2025 стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Тайниця Тетіївського району Київської області, не працюючого, з середньою освітою, не депутата, одруженого, який має на утриманні трьох малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби по мобілізації, курсанта 1 навчальної роти 2 навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Жашківського районного суду Черкаської області від 05.06.2024 за ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у виді обмеження волі строком 1 рік 7 місяців, який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

22.04.2025 до суду, у відповідності до вимог ст. ст. 291, 302 КПК України, надійшов обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження №0000020, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.03.2025 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, з клопотанням прокурора Білоцерківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про його розгляд у спрощеному провадженні.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження №0000020, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.03.2025, суд встановив, що клопотання прокурора про розгляд обвинувального акта в спрощеному провадженні відповідає вимогам ст. 302 КПК України.

Зокрема, обвинуваченому ОСОБА_2 та захиснику обвинуваченого ОСОБА_4 роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що в разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Прокурор впевнився в добровільності згоди обвинуваченого ОСОБА_2 та захисника обвинуваченого ОСОБА_4 на розгляд обвинувального акта в спрощеному провадженні.

До обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні прокурором додані: письмова заява щодо визнання своєї винуватості ОСОБА_2 , складена в присутності його захисника ОСОБА_4 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні, письмова заява потерпілої ОСОБА_5 про надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному проваджені, а також матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання ОСОБА_2 своєї винуватості.

З огляду на вище викладене судом встановлено наступне.

08.03.2025, приблизно о 20 годині, ОСОБА_2 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля домогосподарства своєї сестри ОСОБА_5 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, умисно наніс останній один удар кулаком лівої руки в область правого вуха, після чого схопивши її за волосся, пригнув до низу та наніс ще один удар правою ногою в область живота ОСОБА_5 .

Вказаними протиправними діями ОСОБА_2 спричинив потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синця мочки правого вуха та двох саден в області живота, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Своїми діями, які виразились в умисному легкому тілесному ушкодженні, ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_2 у відповідності із ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_2 , відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_2 відповідно до ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних (близьких) відносинах та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Крім цього, при обранні обвинуваченому міри покарання судом враховується його ставлення до вчиненого проступку, матеріали, що його характеризують, відповідно до вимоги про судимість ОСОБА_2 раніше судимий, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, негативно характеризується за місцем проходження військової служби.

Суд приходить до висновку, що достатньою мірою для виправлення та упередження скоєння нових кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_2 є міра покарання у виді штрафу в межах санкції частини 1 статті 125 КК України.

На думку суду, призначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_2 та попередження вчинення нових правопорушень і не буде становити особистий надмірний тягар для особи. Таке покарання буде перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами вчиненого і особою винного.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Ці приписи закону є імперативними і підлягають обов`язковому виконанню.

За правилами ч. 3 ст. 72 КК України основне покарання у виді штрафу при призначенні його за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає і виконується самостійно. При цьому положення ч. 3 ст. 72 КК вказують на необхідність застосування положень ст. 71 КК України щодо призначення покарання за сукупністю вироків. У той же час ч. 3 ст. 72 КК України передбачає неможливість складення цього покарання з іншими видами покарань при призначенні їх за сукупністю вироків і необхідність самостійного (окремого) виконання цих покарань.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження вироком Жашківського районного суду Черкаської області від 05.06.2024 ОСОБА_2 засуджено за ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у виді обмеження волі строком 1 рік 7 місяців, яке на час постановлення нового вироку він не відбув.

Із довідки Білоцерківського районного відділу № 4 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області вбачається, що ОСОБА_2 із 09.04.2025 відбуває покарання у виді обмеження волі строком 1 рік 7 місяців, яке призначене йому вироком Жашківського районного суду Черкаської області від 05.06.2024, та станом на дату ухвалення цього вироку відбув 17 днів обмеження волі, тобто невідбутий строк обмеження волі становить 1 рік 6 місяців та 13 днів.

Отже, в даному випадку, призначаючи ОСОБА_2 покарання за нове кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК України належить приєднати до нього невідбуту частину покарання за попереднім вироком та призначити обвинуваченому остаточне покарання у виді сукупності невідбутої частини покарання за попереднім вироком і покарання за новим вироком, при цьому на підставі ч. 3 ст. 72 КК України призначені покарання мають виконуватися самостійно.

Установлено, що підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає, з огляду на відсутність таких клопотань у учасників кримінального провадження та враховуючи, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Речові докази у провадженні відсутні. Процесуальні витрати у провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 не обирався.

Керуючись статтями 302, 369-371, 373, 374, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Жашківського районого суду Черкаської області від 05.06.2024 у виді 1 року 6 місяців та 13 днів обмеження волі та визначити ОСОБА_2 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень та 1 року 6 місяців 13 днів обмеження волі, які відповідно до вимог ч. 3 ст. 72 КК України, виконувати самостійно.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Зарахувати у строк покарання ОСОБА_2 строк відбутого покарання за вироком Жашківського районого суду Черкаської області від 05.06.2024, а саме з дати поміщення його до виправного центру 09.04.2025 і до дня набрання цим вироком законної сили.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_2 не обирався.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Тетіївський районний суд Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1