УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 11.02.2025 (справа № 761/5346/25), у кримінальному провадженні № 0000546 від 03.02.2025,

установив:

09.07.2025 до Шевченківського районного суду міста Києва надійшло (вхід. № 71634) клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 11.02.2025 (справа № 761/5346/25), у кримінальному провадженні № 0000546 від 03.02.2025, а саме якою накладено арешт, зокрема, на грошові кошти в сумі 78 500 тисяч доларів США.

Адвокат у клопотанні зазначив, що у провадженні Шевченківського УП ГУНП у місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000546 від 03.02.2025, в якому ОСОБА_6 має процесуальний статус потерпілого та є власником зазначених арештованих грошових коштів.

На думку адвоката, оскільки досудове розслідування завершено, всі необхідні слідчі дії проведені, надалі відпала потреба у застосуванні арешту на частину тимчасового вилученого майна, а саме на грошові кошти в сумі 78 500 тисяч доларів США.

Враховуючи зазначене, адвокат просить слідчого суддю частково скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 11.02.2025 (справа № 761/5346/25), а саме на грошові кошти в сумі 78 500 тисяч доларів США.

Відповідно до протоколу автоматизованого визначення слідчого судді від 10.07.2025, слідчим суддею визначено ОСОБА_1 11.07.2025 клопотання передано слідчому судді з відділу організаційного забезпечення розгляду кримінальних справ Шевченківського районного суду міста Києва.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 клопотання про скасування арешту майна підтримав та просив задовольнити.

Прокурор Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 та слідчий Шевченківського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечували проти клопотання адвоката про скасування арешту майна, зазначивши, що арештовані грошові кошти є речовими доказами у кримінальному провадженні та потреба в у зазначеному арешті не відпала.

Приписами ст.ст. 131, 132 КПК України передбачено, що арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які вживаються за наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування відповідного заходу забезпечення.

При цьому підлягає врахуванню, чи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи потреби досудового розслідування, а також, чи може бути виконане завдання, для виконання якого сторона обвинувачення звертається з відповідним клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Так, у провадженні Шевченківського УП ГУНП у місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000546 від 03.02.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 149, ч. 4 ст. 189 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у зазначеному кримінальному провадженні здійснюється, зокрема прокурорами Шевченківської окружної прокуратури міста Києва.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 11.02.2025 (справа № 761/5346/25) накладено арешт на тимчасове вилучене майно 03.02.2025 під час проведення особистого обшуку ОСОБА_7 , зокрема, на грошові кошти в сумі 78 500 тисяч доларів США.

19.06.2025 повідомлено про завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні та надано доступ до матеріалів досудового розслідування.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований за клопотанням власника майна за умови, що останній доведе, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладений необґрунтовано.

Зазначена процесуальна норма покладає на учасника кримінального провадження, яким ініціюється скасування арешту, обов`язок доведення зазначених обставин.

У той же час, оцінюючи наведені заявником доводи, слідчий суддя не знаходить їх переконливими, оскільки вони не доводять наявність підстав для часткового скасування ухвали слідчого судді про накладення арешту майна.

Вирішуючи подане клопотання, слідчий суддя враховує практику ЄСПЛ щодо можливості втручання за рішенням суду в права особи на мирне володіння майном, гарантованого ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Так, в рішенні у справі «Узан та інші проти Туреччини» ЄСПЛ, оцінюючи виправданість втручання відповідно до ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції, зробив висновок про те, щоб бути сумісним із положеннями Конвенції, втручання повинно відповідати трьом умовам, а саме: (1) бути передбачене національним законом, який в державі вважається необхідним для регулювання використання майна, (2) повинне відповідати загальним інтересам суспільства, (3) має забезпечуватися справедливий баланс між правами власника та загальносуспільними інтересами (п.195). Крім того, в п. 203 рішення у наведеній справі ЄСПЛ, аналізуючи питання пропорційності втручання в право на мирне володіння майном, дійшов висновку, що стаття 1 Протоколу № 1 до Конвенції передбачає, що втручання в право мирного володіння майном можливе за умови існування розумного взаємозв`язку пропорційності між використаними засобами, якими обмежується право, та ціллю заради досягнення якої застосовуються такі засоби. Тобто, обмежити особу в праві мирно володіти майном можна не просто, коли наявний значний суспільний інтерес на здійснення такого втручання в право людини, а виключно, якщо виконати завдання кримінального провадження в інший спосіб, аніж через застосування такого обмеження, за наявних обставин неможливо.

Таким чином, накладення арешту не має на меті позбавити особу належного їй на праві власності майна, а лише тимчасово обмежити її право володіти, користуватись, розпоряджатись ним, зокрема до завершення проведення експертного дослідження, завершення кримінального провадження тощо.

Слідчий суддя зазначає, що арешт на майно, яке є предметом клопотання, накладено з метою забезпечення речових доказів, а з урахуванням особливостей кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що такий арешт є доцільним, у тому числі і на цей момент.

Також матеріали клопотання не містять достатнього документального підтвердження, що арешт накладено необґрунтовано або відпала в ньому потреба.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що заявником не доведено, що потреба у застосуванні арешту відпала, оскільки кримінальне провадження на теперішній час триває, арешт накладено з метою забезпечення збереження речових доказів. Під час розгляду клопотання про скасування арешту не встановлено, що майно, на яке ухвалою слідчого судді накладено арешт, не відповідає критеріям, зазначеним в статті 98 КПК України.

Слід зазначити, що із досліджених в судовому засіданні матеріалів вбачається, що досудове розслідування у кримінальному провадженні завершене та надано доступ до матеріалів досудового розслідування. Тобто досудове розслідування на час розгляду клопотання не закінчено у встановленому законом порядку, а тому на переконання слідчого судді скасування заходу забезпечення може призвести до втрати речових доказів, що в свою чергу зашкодить меті кримінального провадження.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання в межах питань, які винесені на його розгляд, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань матеріали, з урахуванням вищенаведеного, вважає за необхідне залишити без задоволення клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , про скасування арешту майна.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 98, 170-173, 309, 395, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 11.02.2025 (справа № 761/5346/25), у кримінальному провадженні № 0000546 від 03.02.2025 - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_8