ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/847/25 Справа № 190/1329/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді-доповідача: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю

секретаря судового засідання: ОСОБА_5

засудженого: ОСОБА_6 (в режимі відео конференції)

захисника: ОСОБА_7 (в режимі відео конференції)

прокурора: ОСОБА_8 (в режимі відео конференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 листопада 2024 року про відмову у задоволені клопотання засудженого ОСОБА_6 про перегляд вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2002 року за нововиявленими обставинами, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2002 року засуджено ОСОБА_6 за вчинення злочинів, передбачених ст.93 п.п. а, г, ж, з, і, ст.142 ч.3, ст.208 КК України (в редакції від 05 квітня 2001 року), із застосуванням ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Ухвалою Судової палати з кримінальних справ Верховного Суду України від 26 листопада 2002 року вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2002 року стосовно засудженого ОСОБА_6 залишено без зміни.

Оскаржуваною ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 листопада 2024 року відмовлено у задоволені клопотання засудженого ОСОБА_6 про перегляд вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2002 року за нововиявленими обставинами.

Мотивуючи своє рішення колегія суддів 1-ї інстанції відхилила доводи засудженого щодо незаконності складу колегії суддів Дніпропетровського обласного суду з заявлених ним підстав та зазначені обставини не є нововиявленими обставинами в розумінні ч.2 ст.459 КПК України.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням засудженим ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу, в якій вважає, що судом встановивши факти розгляду судової справи та ухвалення судового рішення щодо нього незаконним складом суду, суд ухвалив незаконне рішення про відмову у задоволенні його заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги вказує, що народні засідателі, які приймали участь у розгляді судової справи та ухваленні вироку, взагалі не залучалися судом до участі у розгляді даної судової справи. Тобто, їх не обирали до складу колегії суддів, яка розглядала судову справу, їм не надсилалися відповідні письмові запрошення до участі у розгляді судової справи, їх не ознайомлювали з їхніми правами та обов`язками. А від так, вони не мали жодних повноважень на участь у розгляді даної судової справи. Вважає, що судова справа була розглянута і вирок було ухвалено незаконним складом суду. Вказує, що голова Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_9 у відповідь на запит щодо надання рішення голови суду про залучення зазначених вище народних засідателів відповіла, що до участі у розгляді судової справи (від 16 липня 2020 року № 04.4- 63/72/2020), зазначені народні засідателі не залучалися Дніпровським апеляційним судом до участі у розгляді судових справ в якості народних засідателів в проміжок часу за 2001-2002 роки. Вважає, що суд повинен був з`ясувати, чи є рішення заступника голови апеляційного суду - голови судової палати з розгляду кримінальних справ про Формування колегії суддів та призначення головуючого колегії. Вважає, що суд повинен був з`ясувати, чи є письмові запрошення до участі у здійсненні правосуддя тим народним засідателям, які приймали участь у розгляді судової справи та ухваленні судового рішення. З`ясувати чи є письмові повідомлення про залучення до здійснення правосуддя народних засідателів керівництву підприємств, установ чи організацій за місцем їх роботи. Вважає, що суд істотно порушив його право на захист. Суд протиправно відмовив йому у наданні пояснення. Оскільки незважаючи на його прохання пояснити суть та мету долученого доказу, долучив до справи ухвалу Заводського районного суду міста Дніпродзержинська від 31 серпня 2022 року № 190/1915/21. Просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нове рішення, яким скасувати вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2002 року щодо нього як такий, який було ухвалено незаконним складом суду, та направити справу щодо нього на новий судовий розгляд за підсудністю для її законного розгляду та ухвалення законного рішення.

Сторони кримінального провадження про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, це підтверджується наявними матеріалами справи.

Перед початком судового засідання засуджений ОСОБА_6 подав заяву про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності набрання вироком законної сили. Під час судового засідання апеляційного суду засуджений зазначив, що подана заява та додаток до заяви не стосується предмета апеляційного розгляду та має розглядатися в іншому процесуальному порядку.

З огляду на викладене, апеляційний суд залишає зазначену заяву без розгляду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши думку засудженого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 які підтримали апеляційну скаргу засудженого та просили її задовольнити з наведених у ній підстав, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційних вимог засудженого та просила ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Зі змісту ст. 370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, вбачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався та ухвалив законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.

Статтею 459 КПК України передбачені підстави для здійснення кримінального провадження за нововиявленими обставинами.

Відповідно до вимог ст. 462 КПК України, у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами поряд з іншими даними також зазначається: судове рішення, про перегляд якого за нововиявленими обставинами подається заява, обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Відповідно до ч.2 ст.459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Згідно зі ст. 460 КПК України учасники судового провадження мають право подати заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення будь-якої інстанції.

ОСОБА_6 у своїй заяві про перегляд вироку за нововиявленими обставинами посилається на те, що вирок був ухвалений незаконним складом суду, оскільки народні засідателі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 в законний спосіб не залучалися до участі у розгляді судових справ в якості народних засідателів в проміжок часу 2001-2002 роки. Дана обставина йому стала відома в червні 2023 року з листа за підписом голови Дніпровського апеляційного суду.

Суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що обставини, на які посилається засуджений, не є нововиявленими в розумінні ч. 2 ст. 459 КПК України, оскільки вони не містять нових об`єктивних даних, які б не могли бути відомі на момент ухвалення вироку та його перегляду в касаційному порядку.

Крім того, твердження засудженого про відсутність повноважень у народних засідателів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 спростовуються належними та допустимими доказами, зібраними судом.

Так, згідно з рішенням Дніпропетровської обласної ради народних депутатів від 20 жовтня 2000 року № 275-13/ХХІІІ, у списку затверджених народних засідателів Дніпропетровського обласного суду зазначено ОСОБА_10 (№14) та ОСОБА_11 (№111). Повноваження ОСОБА_12 також підтверджено рішенням обласної ради від 15 травня 1999 року № 133-6/ХХІІІ, згідно з яким її включено до складу народних засідателів обласного суду (додаток №2, №12 у списку).

Отже, на момент розгляду справи Апеляційним судом Дніпропетровської області у 2002 році, вказані особи мали повноваження народних засідателів, обрані у встановленому законом порядку відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону УРСР «Про судоустрій України» № 2022-Х від 05.06.1981 року, який був чинним на час ухвалення вироку.

Суд першої інстанції надав належну оцінку всім доводам засудженого, застосував положення закону та правові висновки Верховного Суду, зокрема постанови від 20.04.2021 року у справі № 175/4663/17, провадження № 51-4267км20, яка підтверджує обґрунтованість правової позиції щодо критеріїв нововиявлених обставин.

Зі змісту ст.ст. 459, 462 КПК України вбачається, що нововиявленими є такі обставини, які об`єктивно існували на момент вирішення кримінальної справи, але не були відомі, чи не могли бути відомі на той час суду та слідчим органам; обставини, які наводяться як підстава для перегляду судового рішення, яке набрало законної сили, повинні бути невідомими суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводити неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути; такі обставини могли вплинути на судове рішення, але не були відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду.

Під час провадження за нововиявленими обставинами дослідженню підлягають саме нововиявлені обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Отже, обставини, на які послався у своїй заяві ОСОБА_6 не є нововиявленими обставинами в розумінні вимог ст. 459 КПК України.

Щодо доводів апеляційної скарги про порушення його права на захист, оскільки в суд у оскаржуваному рішенні послався на ухвалу Заводського районного суду міста Дніпродзержинська від 31 серпня 2022 року № 190/1915/21, є безпідставними.

Керуючись ч. 5ст. 4 ЗУ «Про доступ до судових рішень» від 22.12.2005р. № 3262, відповідно до якого суди мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів ЄДРСР.

Посилання та використання судом при ухвалені свого рішення на рішенні суддів та наведених у них висновках, будь то ухвал районного суду як ухвали Заводського районного суду міста Дніпродзержинська від 31 серпня 2022 року № 190/1915/21 або на рішення Верховного Суду, зокрема постанови від 20.04.2021 року у справі № 175/4663/17, провадження № 51-4267км20, ніяким чином не порушує права засудженого на захист.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення права на захист є безпідставними, оскільки в оскаржуваному рішенні суд послався на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 31 серпня 2022 року у справі № 190/1915/21.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22.12.2005 р. № 3262-IV, суди мають право на доступ до всіх інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень

Отже, посилання суду при ухваленні рішення на інші судові рішення та висновки, викладені в них - незалежно від того, йдеться про ухвали районного суду, такі як ухвала Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 31.08.2022 р. у справі № 190/1915/21, чи рішення Верховного Суду, зокрема постанову від 20.04.2021 р. у справі № 175/4663/17 (провадження № 51-4267км20), - жодним чином не порушує права засудженого на захист.

Таким чином, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, ухваленою з дотриманням норм кримінального процесуального законодавства, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Зважаючи на вищенаведене, при перевірці справи в апеляційному порядку не виявлено допущених істотних порушень кримінального процесуального закону, які б тягнули за собою скасування чи зміну оскаржуваної ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 листопада 2024 року, якою відмовлено у задоволені клопотання засудженого ОСОБА_6 про перегляд вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2002 року за нововиявленими обставинами - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення копії судового рішення.

Судді