Справа №519/1109/25
У Х В А Л А

04.06.2025 року м.Південне

Слідчий суддя Південного міського суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Південне клопотання слідчого СВ ВП №4 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління національної поліції в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.317 КК України

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Синельникове, Дніпропетровської області, українки за національністю, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, розлученої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимої:

- 30.09.2022 Южним міським судом Одеської області за ч.1 ст.309 КК України до штрафу в розмірі 17000 грн, 09.08.2023 ухвалою Южного міського суду Одеської області призначену вироком суму штрафу замінено на громадські роботи строком 240 год,

- 21.03.2024 Комінтернівським районним судом Одеської області за ч.2 ст.389 КК України звільнена від покарання у зв`язку з відсутністю процесуальної можливості призначення їй покарання, передбаченого санкцією цієї статті,

установив:

Слідчий СВ ВП №4 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління національної поліції в Одеській області звернувся до суду з вищевказаним клопотанням.

Вислухавши прокурора, слідчого, які підтримали вищевказане клопотання, підозрювану, яка заперечувала проти задоволення клопотання, просила обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, слідчий суддя дійшов наступного.

Судом встановлено, що слідчим відділенням поліції №4 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000173, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.03.2025, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.317 КК України.

Згідно матеріалів клопотання досудовим розслідуванням встановлено, що всупереч вимогам ст.6, 7, 12 Закону України від 15.02.1995 «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», ст.2 Закону України від 15.02.1995 «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин прекурсорів та зловживанню ними», Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 №188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 24.03.2025 у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на незаконну організацію місця для незаконного вживання психотропних речовин, а також надання приміщення для незаконного вживання психотропних речовин.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, діючи умисно, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, в період часу з 17 годині 40 хвилин до 18 години 35 хвилин, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , надала ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 приміщення квартири для незаконного вживання раніше придбаної ОСОБА_5 особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он).

Так, в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 24.03.2025 у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), з метою його подальшого незаконного збуту.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, у невстановлений досудовим розслідуванням місці та час, але не пізніше 17 години 40 хвилин 24.03.2025 незаконно придбала не встановлену кількість, але не менше 0,035 г речовини білого кольору, котра містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), після чого стала зберігати її за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , з метою подальшого незаконного збуту.

З метою реалізації свого злочинного умислу направленого на збут особливо небезпечної психотропної речовини, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, приблизно о 17 годині 40 хвилин 24.03.2025, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , незаконно збула ОСОБА_6 частину раніше придбаної особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), а іншу частину продовжила зберігати за місцем свого мешкання.

Також, в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 24.03.2025 у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он)

Надалі, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут наркотичних засобів, діючи повторно, приблизно о 17 годині 55 хвилин 24.03.2025, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , незаконно збула ОСОБА_7 частину раніше придбаної особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), а іншу частину продовжила зберігати за місцем свого мешкання.

Крім того, в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 24.03.2025 у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он).

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут наркотичних засобів, діючи повторно, приблизно о 18 годині 00 хвилин 24.03.2025, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , незаконно збула ОСОБА_8 частину раніше придбаної особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), а іншу частину продовжила зберігати за місцем свого мешкання.

Також, в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 24.03.2025 у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он).

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи повторно, приблизно о 18 годині 15 хвилин 24.03.2025, перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , незаконно збула ОСОБА_9 частину раніше придбаної особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), а іншу частину продовжила зберігати за місцем свого мешкання.

Крім того, в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 24.03.2025 року у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он)

Надалі, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут наркотичних засобів, діючи повторно, приблизно о 18 годині 25 хвилин 24.03.2025, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , незаконно збула ОСОБА_10 частину раніше придбаної особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), а іншу частину продовжила зберігати за місцем свого мешкання.

Також, в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 24.03.2025 у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на збут особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он)

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконний збут наркотичних засобів, діючи повторно, приблизно о 18 годині 35 хвилин 24.03.2025, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , незаконно збула ОСОБА_11 частину раніше придбаної особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он).

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

ОСОБА_5 , органом досудового розслідування 04.06.2025 повідомлена про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.317 КК України та їй 04.06.2025 о 09.30 год. надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується застосування запобіжного заходу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

У судовому засіданні встановлено, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.317 КК України обґрунтовується: протоколом обшуку від 24.03.2025 за адресою АДРЕСА_2 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_6 ; протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини ОСОБА_6 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини ОСОБА_11 ; висновком судової експертизи за експертною спеціальністю 8.6 за «дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів»; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

На даній стадії процесу слідчий суддя позбавлений можливості аналізувати матеріали кримінального провадження та добуті органом досудового розслідування докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Зв`язок підозрюваної ОСОБА_5 з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дає підстави вважати, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.317 КК України є обґрунтованою.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.1, 2, 4 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя, проаналізувавши зазначені докази, надані до клопотання слідчого, вважає, що наявні в матеріалах кримінального провадження докази є вагомими та такими, що об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованим йому кримінальним правопорушенням.

Як вбачається з клопотання, відповідно до вимог ч.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які обґрунтовують наявність підстав для застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 .

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Слідчим суддею враховані дані про особу підозрюваної, спосіб життя, її майновий стан, наявність стійких соціальних зв`язків, утриманців, а саме малолітньої дитини, вік, наявність реєстрації на території України.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що зазначені обставини зменшують ступінь існування встановленого ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Таким чином, відповідно до приписів ч.3 ст.176, ст.194 КПК України, з урахуванням того, що під час розгляду клопотання доведена наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 вчиненні інкримінованого йому злочину, однак не доведено наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а також неможливість застосування до підозрюваної більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, з урахуванням зазначених даних щодо особи підозрюваної, суд вважає можливим застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем постійного проживання, який забезпечить запобігання встановленого ризику та належну процесуальну поведінку підозрюваної.

Відповідно до ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. .

Враховуючи наведене та керуючись ст.176-178, 182-187, 193-194, 196-197, 202, 205, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого СВ ВП №4 Одеського районного управління поліції №2 Головного управління національної поліції в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.317 КК України ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заборонити ОСОБА_5 залишати в період з 22.00 год. до 06.00 год. без дозволу слідчого, прокурора або суду місце постійного проживання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 наступні обов`язки:

прибувати до слідчого ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області за кожною вимогою;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та /або роботи.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 передати до виконання ВП№4 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Встановити строк дії ухвали терміном на шістдесят днів з моменту постановлення ухвали до 02.08.2025.

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити у шістдесят днів.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Південного міського суду

Одеської області ОСОБА_1