Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/3096/25

Номер провадження: 1-кс/511/1035/25

11.09.2025 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської областіОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 ,

законного представника неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, клопотання слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню № 0000630 від 09.09.2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - селище Лиманське Роздільнянського району Одеської області, громадянина України, курсанту 3 курсу Морехідного фахового коледжу ім. О. І. Маринеска Національного університету «Одеська морська академія», фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відносно якого скеровано обвинувальні акти: 01.01.2024 за ч. 4 ст. 186 КК України (КП № 0001274 від 12.09.2023) до Пересипського районного суду м. Одеси та 23.02.2024 за ч. 4 ст. 187 КК України (КП № 0001844 від 30.12.2023) до Пересипського районного суду м. Одеси,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 187 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Зміст заявленого клопотання.

11.09.2025 року до Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло зазначене клопотання, у якому слідчий просив застосувати до неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтоване тим, що СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000630 відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 187 КК України.

10 вересня 2025 року у даному кримінальному провадженні було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за частиною 4 статті 187 КК України неповнолітньому ОСОБА_4 .

На переконання слідчого, підозрюваному ОСОБА_4 належить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як на теперішній час існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, так як підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від 8 до 15 років; незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також продовжити злочинну діяльність, так як щодо нього перебувають на розгляді два кримінальних провадження, по яких він обвинувачується у скоєнні тяжких злочинів і по яким перебуває під заставою.

На думку слідчого застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків.

Позиція учасників розгляду клопотання.

Прокурор Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , подане клопотання підтримав, просив його задовольнити. Свою позицію обгрунтував тим, що ОСОБА_4 пред`явлено обгрунтовану підозру за ч.4 ст.187 КК України, даний злочин відноситься до категорії особливо тяжких. Він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення з корисливих мотивів, поєднаний із насильством , небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, даний злочин є суспільно небезпечним, вчинений особою в період запровадженого в Україні воєнного стану. Перебуваючи на волі, підозрюваний може переховуватися від правоохоронних органів з метою уникнення відповідальності, але існує дуже високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення.

Неповнолітній підозрюваний ОСОБА_4 вину свою у скоєенні кримінального правопорушення визнав частково, суду показав, що дійсно під час вживання спиртних напоїв з потерпілим у парку наніс тілесні ушкодження потерпілому, однак не мав умислу на заволодіння його майном.

Законний представник неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_5 , його мати в судовому засіданні просила відмовити в задовленні клопотання.

Захисник неповнолітнього підозрюваного адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні також заперечував проти задоволення клопотання слідчого та просив відмовити в задоволенні даного клопотання. Свою позицію обгрунтовував тим, що його підзахисний не досяг повноліття, є студентом 3 курсу Мореходного фахового коледжу , має постійне місце проживання, характеризується позитивно, а тому йому можливо обрати в якості запобіжного заходу цілодобовий домашній арешт.

Нормативно правове обгрунтування .

Відповідно до ст. 131 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких віднесені, зокрема і запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа, міцність соціальних зв`язків, репутацію обвинуваченого, наявність судимостей, постійного місця роботи.

Відповідно до ст.492 КПК України за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом. Затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.

Суд, заслухавши прокурора, неповнолітнього підозрюваного, його законного представника, захисника підозрюваного, прийшов до висновку, що належить задовольнити клопотання слідчого та обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Оцінка обгрунтованості підозри та її стислий виклад.

10.09.2025 року ОСОБА_4 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, кваліфікованого за частиною 4 статті 187 КК України.

Згідно з повідомленням про підозру кримінальне правопорушення було вчинено за таких обставин.

09.09.2025 близько 23:30 годин, більш точного час в ході досудового розслідування не вдалось встановити, ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , перебуваючи на лавці місцевого парку, що розташований за адресою: вул. Центральна с. Лиманське Роздільнянського району Одеської області, разом розпивали алкогольні напої. Під час спільного вживання алкогольних напоїв між ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 на фоні раптово виниклих неприязних стосунків виник конфлікт. В цей час у ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , відносно якої скеровано до суду обвинувальний акт за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, які перебували в стані алкогольного сп`яніння, винник раптовий умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 .

Далі, 09.09.2025 приблизно о 02 годині 00 хвилин ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи на території парку, що розташований за адресою: вул. Центральна с. Лиманське Роздільнянського району Одеської області, реалізуючи раптово виниклий умисел спрямований на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, ОСОБА_8 наніс удар своїми рукою та ногою в область голови та тулубу ОСОБА_9 неодноразові удари (не менше трьох), від чого той впав на землю та втратив свідомість.

В момент, коли ОСОБА_9 перебував на землі, та поруч з ним перебувала сумка з особистими речами, у ОСОБА_8 та ОСОБА_4 виник єдиний корисливий умисел, пов`язаний метою заволодіння чужим майном для особистого збагачення, а саме сумкою ОСОБА_9 .

Після чого, ОСОБА_8 та неповнолітній ОСОБА_4 , відносно якого Пересипським районним судом розглядається справа за ч. 4 ст. 186, ч. 4 ст. 187 КК України, діючи в умовах воєнного стану, керуючись корисливими метою та мотивом, маючи корисливий умисел на заволодіння чужим майном для особистого незаконного збагачення, поєднаним із застосуванням насильства, небезпечним для життя та здоров`я, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді посягання на майно,по черзі нанесли ще декілька ударів руками та ногами в область голови та тулубу потерпілого ОСОБА_9 ,тим самим застосувавши до потерпілого фізичне насильство, небезпечне для його життя та здоров`я в момент спричинення.

В подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що подолали опір ОСОБА_9 продовжуючи свої умисні дії направлені на заволодіння майном потерпілого, відкрито заволодівши сумкою чорного кольору в якому перебували грошові кошти у розмірі 1000 гривень та IQOS(пристрій для паління),розпорядившись цим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 разом із ОСОБА_8 завдали потерпілому ОСОБА_9 фізичну шкоду у вигляді тілесних ушкоджень - закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку, закритого перелому обох кісток правої гомілки, садна голови та правого ліктя, після чого, останні покинули територію парку, та майнової шкоди у вигляді грошей в сумі 1000 гривень та IQOS (пристрієм для паління),а також сумкою.

Оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення за наведених у повідомленні про підозру обставин, слідчий суддя керується стандартом доказування «обґрунтована підозра».

Суд вважає, що обґрунтованість підозри на даній стадії підтверджується попередньо зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події; консультаційним висновком спеціаліста; довідкою про фіксацію тілесних ушкоджень; протоколом огляду предмета та зафіксованого на ньому від 09.09.2025 за участю законного представника ОСОБА_5 ; показаннями свідка ОСОБА_10 ; показаннями свідка ОСОБА_11 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками (за участю свідка ОСОБА_11 ); протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками (за участю потерпілого ОСОБА_9 ); іншими матеріалами в сукупності.

Відомості, які містяться у наведених матеріалах, узгоджуються з обставинами, зазначеними у повідомленні про підозру, підтверджують їх та у своїй сукупності дають вагомі підстави для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений в умовах воєнного стану.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім обгрунтованості підозри, суд, вирішуючи доцільність обрання підозрюваному такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою, має встановити в першу чергу існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки цієї особи та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

На доводи сторін щодо розуміння ними значення ризиків у контексті кримінального провадження суд зазначає, що ризик це певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити в майбутньому.

Так ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст.187, , яке відноситься до категорії особливо тяжких, а тому суд має право на підставі ст.492 КПК України України обрати відносно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Суд вважає, що з врахуванням даних про особу ОСОБА_4 з огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, і суспільну небезпечність самого кримінального правопорушення, прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так на думку суду існує дуже високий ризик вчинення обвинуваченим повторного злочину , оскільки відносно підозрюваного ОСОБА_4 на час скоєння ним нинішнього злочину на розгляді у судах є інші обвинувальні акти, по яким він обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 4 ст. 186 КК України (КП № 0001274 від 12.09.2023), який направлено до Пересипського районного суду м. Одеси та 23.02.2024 обвинувальний акт за за ч. 4 ст. 187 КК України (КП № 0001844 від 30.12.2023), який також перебуває на розгляді Пересипського районного суду м. Одеси.

По даним кримінальним провадження ОСОБА_4 утримувався під вартою, а з 25.02.2025 року перебуває під заставою у розмірір 605000 грн, а відтак такий вид запобіжного заходу не забезпечив його належну поведінку.

На думку суду, ризик переховування неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 від органів досудового розслідування є реальним з огляду на тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується, суворість можливого покарання. Так, санкією ч.4 ст.187 КК України передбачено покарання від 8 до15 років позбавлення волі, а тому, усвідомлюючи тяжкість покарання та невідворотність кримінальної відповідальності у випадку визнання його винуватим у майбутньому, обвинувачений може вчиняти дії, спрямовані на переховування від суду. Співставлення можливих негативних для обвинуваченого наслідків переховування у вигляді потенційного ув`язнення у невизначеному майбутньому, із можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у перспективі робить цей ризик достатньо високим.

Також суд вважає, що наявний ризик перешкоджати встановленню істини у кримінальному правопорушенні, зокрема є актуальним ризик впливу обвинуваченого ОСОБА_4 на потерпілого свідків по кримінальному провадженні. Наразі провадження перебуває на початковій стадії досудового розслідування, встановлюються інші свідки протиправних діянь підозрюваного ОСОБА_4 які мешкають на території с. Лиманське, Роздільнянського району, Одеської області, що, дає змогу ОСОБА_4 , знаходячись на свободі, впливати на цих осіб, а також на потерпілого у даному кримінальному провадженні.

Крім цього, суд вважає, що у зв`язку з військовою агресією збройних сил РФ та впровадження на території України воєнного стану, а також враховуючи місце проживання підозрюваного в близькості біля державного кордону України вказані ризики високі і лише збільшились, так як повсякденний уклад цивільного способу життя людей порушено.

У зв`язку з вищенаведеними обставинами, враховуючи всі ризики в їх сукупності та взаємозв`язку, запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі у подальшому може вплинути на проведення повного та неупередженого розслідування кримінального провадження та не забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Відтак враховуючи, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюєтьсяу вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення з корисливими метою та мотивом, маючи корисливий умисел на заволодіння чужим майном для особистого незаконного збагачення, поєднаним із застосуванням насильства, небезпечним для життя та здоров`я, а також враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу підозрюваного, обставини кримінального правопорушення, наявність ризиків,передбачених ст.177КПК України, приймаючи до уваги те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загально суспільних прав таінтересів, що потребує більшої суворостів оцінці порушень цінності суспільства, слідчий суддя вважає, що викладенніобставини, є достатніми для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з передбачених більш м`яких запобіжних заходів, не дасть змоги запобігти наведеним у клопотанні ризикам.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення є обґрунтованим, а відповідний запобіжний захід достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України.

4.2. Вирішення питання можливості застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи вимоги ст.183 КПК України суд вважає за необхідне не визначати розмір застави при обранні запобіжного заходу, так як ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні злочину із застосуванням насильства щодо потерпілої особи.

Керуючись статтями 176-178, 183, 194, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування на 60 днів з моменту затримання, тобто з 09 вересня 2025 року по 07 листопада 2025року (включно), з утриманням його в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», місцезнаходження юридичної особи: Люстдорфська дорога, 11, місто Одеса, Одеська область, 65059, без визначення застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1