Справа № 635/2583/24
Провадження № 1-кп/635/487/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2025 року сел. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі прокурора ОСОБА_2 ,

захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,

захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника потерпілого (в режимі відеокнференції) - ОСОБА_7

секретар судових засідань ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, -

В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться зазначене кримінальне провадження.

Прокурором у судовому засіданні заявлено клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 строком на 60 днів без визначення розміру застави, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які не зменшились і продовжують існувати.

В обґрунтування клопотання прокурор посилався на те, що обвинуваченим інкримінується вчинення особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна, а тому усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує їм у разі визнання винуватими, з метою уникнення від кримінальної відповідальностівони можуть переховуватись від суду. Зважаючи на те, що обвинуваченим відкриті показання свідків, із зазначенням їх особистих даних, місця проживання та контактних телефонів, є достатні підстави вважати, що перебуваючи на свободі, вони можуть здійснювати незаконний вплив на них з метою зміни останніми своїх свідчень.Крім того, враховуючи дані про особу обвинувачених, які ніде не працюють, не мають стабільного законного джерела доходів, сталих соціальних зв`язків, є ранішенеодноразово судимими, свідчить про наявність ризику вчинення ними нових кримінальних правопорушень. Отже враховуючи вищевказані обставини, застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинувачених.

Обвинувачений ОСОБА_9 у судовому засіданні заперечував проти продовження строку тримання під вартою, зазначив, що ризики є необґрунтованими, до вручення підозри він не переховувався, приїжджав на виклики до поліції, не заперечував, що скоїв протиправне діяння. В той час не має наміру переховуватись від суду чи впливати на свідків, він має міцні соціальні зв`язки, а тому просить змінити запобіжний захід на більш м`який.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_4 підтримала позицію свого підзахисного, зазначила, що прокуратура лише копіює клопотання, майже усі свідки допитані, ризики зменшилися, обвинувачений не має наміру переховуватись від суду і впливати на свідків, він має міцні соціальні зв`язки, тому просила змінити запобіжний захід на більш м`який.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні зазначив, що клопотання прокурора не відповідає дійсності, ризиків не існує, у нього є сім`я і місце реєстрації, просив змінити запобіжний захід на більш м`який.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_3 підтримала свого підзахисного, вважала, що в задоволення клопотання прокурора слід відмовити. Так сторона обвинувачення не може забезпечити свідків, справа не рухається. Зазначила, що обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, він фізично здоровий і бажає служити у ЗСУ, просила змінити запобіжний захід і надати можливість обвинуваченому захищати країну.

Представник потерпілого підтримав клопотання прокурора, вважає його обґрунтованим.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 19 січня 2024 року відносно ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування строком на 60 днів до 18 березня 2024 року включно, який продовжувався судом, останній раз до 23 серпня 2025 року включно із визначенням розміру застави у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605600 грн.

Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 19 січня 2024 року відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування строком на 60 днів до 18 березня 2024 року включно, який продовжувався судом, останній раз до 23 серпня 2025 року включно із визначенням розміру застави у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 605600 грн.

У відповідності до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Строк тримання під вартою обвинувачених закінчується 23 серпня 2025 року.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час застосування і продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 судом було встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор в обґрунтування клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме ризику можливості обвинувачених переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання про продовження строку обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує дані про особу обвинувачених.

ОСОБА_9 є громадянином України, не одружений, не працевлаштований, проживає не за місцем реєстрації, раніше неодноразово судимий, має непогашену у встановленому законом порядку судимість.

ОСОБА_6 є громадянином України, не одружений, не працевлаштований, проживає за місцем реєстрації, раніше судимий, має непогашену у встановленому законом порядку судимість.

Крім того, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, а саме нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднане із насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, вчинений в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 12 КК України дане кримінальне правопорушення відноситься до особливо тяжких злочинів проти власності, за яке законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років з конфіскацією майна.

Надаючи оцінку можливості обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що обвинувачені з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів можуть вдатися до відповідних дій.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого ОСОБА_5 переховуватися від суду, суд враховує, що саме внаслідок суспільної небезпечності дій обвинуваченого, у сукупності із тяжкістю покарання та даними про його особу є об`єктивні підстави вважати, що усвідомлюючи ризик бути засудженим до тривалого терміну ув`язнення у разі визнання його винуватим, обвинувачений перебуваючи на свободі, при цьому не маючи беззаперечних стримуючих факторів, може переховуватися від суду, що свідчить, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КК України продовжує існувати.

Посилання ОСОБА_5 на те, що до оголошення йому підозри він не переховувався від слідства, а тому вказаний ризик є безпідставним, суд вважає неспроможним, оскільки суд оцінює можливі ризики під час обрання або продовження запобіжного заходу.

Також суд погоджується із доводами прокурора щодо продовження існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки судовий розгляд кримінальне провадження триває, обвинувачений вину не визнає, не усі свідки у даному кримінальному провадженню допитані, залишилося допитати свідків, які є родичами обвинуваченого. У разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, існує висока вірогідність незаконного впливу на них з боку обвинуваченого щодо зміни ними показів або відмови від них, що може негативно вплинути на встановлення істини у кримінальному провадженні.

Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, суд враховує обставини вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, а також дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше неодноразово судимий, офіційно не працює та не має законних джерел доходів, та приходить до висновку, що вказані обставини об`єктивно свідчать про його схильність до вчинення правопорушень і наявність ризику вчинення ним інших правопорушень, тобто продовжує існувати ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого ОСОБА_6 переховуватися від суду, суд враховує, що саме внаслідок суспільної небезпечності дій обвинуваченого, у сукупності із тяжкістю покарання та даними про його особу є об`єктивні підстави вважати, що усвідомлюючи ризик бути засудженим до тривалого терміну ув`язнення уразу визнання його винуватим, обвинувачений перебуваючи на свободі, при цьому не маючи беззаперечних стримуючих факторів, може переховуватися від суду, що свідчить, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КК України продовжує існувати.

Також суд погоджується із доводами прокурора щодо продовження існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки судовий розгляд кримінального провадження триває, обвинувачений вину не визнав, свідки по даному кримінальному провадженню допитані не усі, а обвинувачений обізнаний про місце їх проживання. У разі обрання більш м`якого запобіжного заходу існує висока вірогідність незаконного впливу на них з боку обвинуваченого, що може негативно вплинути на встановлення істини у кримінальному провадженні.

Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, суд враховує обставини вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, а також дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, офіційно не працює та не має законних джерел доходів, та приходить до висновку, що вказані обставини об`єктивно свідчать про його схильність до вчинення правопорушень і наявність ризику вчинення ним інших правопорушень, тобто продовжує існувати ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Бажання обвинуваченого захищати країну жодним чином не мінімізує ризиків і не є підставою для зміни запобіжного заходу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що ризики, передбачені п.п. 1,3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , доведені прокурором, не зникли та продовжують існувати, та виправдовують тримання осіб під вартою.

Також з урахуванням того, що розгляд кримінального провадження триває, обвинувачені свою вину не визнають, а не усі свідки допитані, суд приходить до висновку про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Оцінивши в сукупності наведені обставини, суд дійшов висновку про відсутність беззаперечних стримуючих факторів, що можуть виключати наявність зазначених ризиків, а тому не може погодитись з доводами сторони захисту щодо дієвості інших запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

Посилання обвинувачених та їх захисників на відсутність доказів на підтвердження заявлених ризиків, суд зазначає, що ризик це подія, яка імовірно може настати за наявності певних підстав, а тому не погоджується із твердженнями сторони захисту щодо відсутності ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

В засіданні не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинувачених під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважали ризики, заявлені прокурором.

За таких обставин суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, і слід продовжити строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на 60 днів.

В той час суд вважає за можливе на даній стадії судового провадження зменшити обвинуваченим розмір застави.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчинені особливо тяжкого злочину, визначається у розмірі від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Суд вважає, що застава у розмірі 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб достатньою мірою буде гарантувати виконання обвинуваченими покладених на них обов`язків.

Керуючись ст.ст. 177-178, 182, 183, 197, 199, 315, 537, 392 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 задовольнити частково.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, тобто до 16 жовтня 2025 року включно.

Визначити щодо ОСОБА_5 суму застави у розмірі у розмірі 150 (сто п`ятдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454200 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі двісті) гривень 00 копійок.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто до 16 жовтня 2025 року включно.

Визначити щодо ОСОБА_6 суму застави у розмірі у розмірі 150 (сто п`ятдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454200 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі двісті) гривень 00 копійок..

Застава може бути внесена обвинуваченим або заставодавцем на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області (одержувач: ТУ ДСА України в Харківській області; код одержувача: 26281249; банк одержувача: ДКСУ м. Київ; МФО одержувача: 820172; р/р: UA 0006674) до сплину терміну тримання під вартою обвинуваченого.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 з-під варти звільнити та покласти на нього наступні обов`язки:

1)прибувати до суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання або перебування; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 5) утриматись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

При внесенні визначеної суми ОСОБА_6 з-під варти звільнити та покласти на нього наступні обов`язки:

1)прибувати до суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; 3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання або перебування; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 5) утриматись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Встановити строк дії ухвали до 16 жовтня 2025 року включно.

Ухвала протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а обвинуваченими - в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлений та оголошений 22 серпня 2025 року.

Суддя ОСОБА_1