Провадження по справі № 1-кп/752/243/25
У Х В А Л А

іменем України

"24" квітня 2025 р. Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

під час судового розгляду об`єднаного судового провадження у кримінальних провадженнях № 0008942 від 22.09.2018, № 0004123 від 16.05.2019, № 0002530 від 26.03.2019, № 0000564 від 23.01.2020 стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стаханова Луганської області, громадянина України, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 309, ч.3 ст. 309, ч.3 ст. 307, ч.3 ст. 311, ч.1 ст. 313 КК України,

за участю сторін та учасників кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_5 ,

встановив:

У провадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебуває вищезазначене об`єднане судове провадження стосовно ОСОБА_3 . Триває стадія судового розгляду.

В ході судового розгляду захисник ОСОБА_5 заявила клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України та закриття кримінальних проваджень № 0008942 від 22.09.2018 та № 0004123 від 16.05.2019 у яких ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 309 КК України, а також № 0000564 від 23.01.2020 у частині пред`явленого обвинувачення за ч.2 ст. 309 і ч.1 ст. 313 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання захисника та просив звільнити його від відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, розуміючи, що така підстава для закриття провадження не є реабілітуючою. Винуватість у пред`явленому йому обвинуваченні не визнав, не наполягаючи на судовому розгляді, просив закрити вищезазначені кримінальні провадження.

Прокурор не заперечувала проти задоволення клопотання і закриття вищезазначених кримінальних проваджень із зазначених захисником підстав. Строки давності за кримінальними правопорушеннями, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 у кримінальних провадженнях № 0008942 від 22.09.2018, № 0004123 від 16.05.2019, № 0000564 від 23.01.2020, не переривалися та не зупинялися.

Вислухавши клопотання сторони захисту, думку обвинуваченого, дослідивши певні матеріали об`єднаного судового провадження, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.283 КПК України особа має право на розгляд обвинувачення проти неї в суді або на його припинення шляхом закриття.

Згідно із ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом про кримінальну відповідальність.

Однією з таких підстав є закінчення строків давності. Порядок та підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності за таких обставин визначені у ст. 49 КК України.

Так, з матеріалів судової справи встановлено, що Голосіївським районним судом здійснюється судовий розгляд кримінальних проваджень № 0008942 від 22.09.2018, № 0004123 від 16.05.2019, № 0002530 від 26.03.2019, № 0000564 від 23.01.2020 стосовно ОСОБА_6 , які ухвалою суду від 13.10.2021 об`єднані в одне судове провадження.

Відповідно до обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0008942 від 22.09.2018 ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що, він, маючи не зняту та непогашену судимість за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, повторно, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, у невстановлені досудовим розслідування час, місці та спосіб, але не пізніше 22.09.2018, придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено,- амфетамін, масою 0,928 г, яку незаконно з метою власного вживання зберігав при собі до 22.09.2018, коли о 01 год. 15 хв. за адресою: м. Київ, вул. Заболотного, 134 був із нею затриманий.

Такі дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.2 ст. 309 КК (у редакції станом на 27.06.2019), як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, що вчинено повторно.

Згідно обвинувального актуау кримінальному провадженні № 0004123 від 16.05.2019 ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що, він, маючи не зняту та непогашену судимість за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, повторно, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, у невстановлені досудовим розслідування час, місці та спосіб, але не пізніше 15.05.2019, придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено,- амфетамін, масою 2,158 г, яку незаконно з метою власного вживання зберігав при собі до 15.05.2019, коли о 17 год. 35 хв. за адресою: м. Київ, вул. Лятошинського, 4-А був із нею затриманий.

Такі дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.2 ст. 309 КК (у редакції станом на 28.08.2018), як повторне незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Згідно формулювання обвинувачення у обвинувальному акті у кримінальному провадженні № 0000564 від 23.01.2020, що стосується меж заявленого захисником клопотання, ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що, він, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної речовини, обіг якої заборонено, у великих розмірах без мети збуту, у невстановлений досудовим розслідуванням час, місці та спосіб, але не пізніше 23.01.2020, придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - ПМА (параметоксіамфетамін), масою 2,062 г, яку незаконно зберігав у гаражному боксі № НОМЕР_1 , що розташований на території обслуговуючого кооперативу «Гаражно - будівельний кооперативне товариство «Космос-2» за адресою: м. Київ, вул. Метрологічна, 2-А до 23.01.2020 до 03 год 30 хв, коли вона була вилучена під час обшуку, проведеного у порядку ч.3 ст. 233 КПК України.

Такі дії ОСОБА_3 валіфіковано за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, у великих розмірах.

Крім того, ОСОБА_3 , маючи умисел на незаконне придбання та використання обладнання, призначеного для виготовлення психотропних речовин, у невстановлений досудовим розслідуванням час, місці та спосіб, але не пізніше 23.01.2020, він незаконно придбав обладнання, призначене для виготовлення психотропних речовин та використовував його для їх виготовлення. до 23.01.2020 до 03 год 30 хв, коли воно було вилучено під час обшуку, проведеного у порядку ч.3 ст. 233 КПК України.

Такі дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 313 КК України, як незаконне придбання та зберігання обладнання, призначеного для виготовлення психотропних речовин.

Так, відповідно до вимог ч.2 ст. 4 КК України, злочинність та караність, а атож інші наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Як було зазначено вище, у кримінальному провадженні № 0008942 від 22.09.2018 ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України (у редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008) за подіями 20.09.2018, санкція якої передбачала покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років.

Відповідно до ч.3 ст. 12 КК України (у редакції Закону № 4025-VI від 15.11.2011) дане кримінальне правопорушення було віднесено до злочину середньої тяжкості.

Пунктом 3 ч.1 ст. 49 КК України (у редакції Закону № 1183-VIІ від 08.04.2014) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло 5 років у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Враховуючи дату подій - 20.09.2018, строк давності притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності сплив 20.09.2023.

У період з 20.09.2018 по 20.09.2023 до кримінальної відповідальності за вчинення нових злочинів ОСОБА_3 не притягувався. Даних про те, що перебіг давності зупинявся чи переривався у розпорядження суду не надано.

Суд роз`яснив ОСОБА_3 суть обвинувачення, підставу для звільнення від кримінальної відповідальності, а також те, що дана підстава не є реабілітуючою, право заперечувати проти закриття кримінального провадження з підстав закінчення строків давності та отримав його згоду на таке звільнення.

Вищезазначені обставини дають суду підстави звільнити ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а також відповідно до вимог п.1 ч.2 ст. 284 КПК України закрити кримінальне провадження № 0008942 від 22.09.2018.

У кримінальному провадженні № 0004123 від 16.05.2019 ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України (у редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008) за подіями 15.05.2019, санкція якої передбачала покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років.

Відповідно до ч.3 ст. 12 КК України (у редакції Закону № 4025-VI від 15.11.2011) дане кримінальне правопорушення було віднесено до злочину середньої тяжкості.

Пунктом 3 ч.1 ст. 49 КК України (у редакції Закону № 1183-VIІ від 08.04.2014) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло 5 років у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

У такому випадку строк давності мав би сплинути 15.05.2024.

Згідно ч.3 ст. 49 КК України у редакції Закону № 1183-VIІ від 08.04.2014) передбачено, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

Так з матеріалів справи встановлено, що вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 11.12.2024 (справа № 730/1212/24, провадження № 1-кп/730/88/2024) ОСОБА_3 засуджений за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст. 307 КК України (тяжкий злочин), ч.2 ст. 307 КК України (особливо тяжкий злочин), ч.1 ст. 317 КК України (нетяжкий злочин), які згідно вироку суду мали місце у період з квітня 2024 по 19.06.2024.

Таким чином, строк давності за злочином, передбаченим ч.2 ст. 309 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0004123 від 16.05.2019, перервався вчиненням ним нового злочину у квітні 2024 року. У зв`язку з чим, обрахунок строку давності за даним злочином розпочався з початку у квітні 2024 року.

Враховуючи вищезазначені обставини, суд не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 309 КК України (у редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008) у кримінальному провадженні № 0004123 від 16.05.2019. Тобто клопотання захисника у даній частині є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.

У кримінальному провадженні № 0000564 від 23.01.2020 ОСОБА_3 серед іншого обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України (у редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008) за подіями 23.01.2020, санкція якої передбачала покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років.

Відповідно до ч.3 ст. 12 КК України (у редакції Закону № 4025-VI від 15.11.2011) дане кримінальне правопорушення було віднесено до злочину середньої тяжкості.

Пунктом 3 ч.1 ст. 49 КК України (у редакції Закону № 1183-VIІ від 08.04.2014) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло 5 років у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

У такому випадку строк давності мав би сплинути 23.01.2025.

Згідно ч.3 ст. 49 КК України у редакції Закону № 1183-VIІ від 08.04.2014) передбачено, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину. При цьому строки давності обчислюються окремо за кожний злочин.

Так з матеріалів справи встановлено, що вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 11.12.2024 (справа № 730/1212/24, провадження № 1-кп/730/88/2024) ОСОБА_3 засуджений за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст. 307 КК України (тяжкий злочин), ч.2 ст. 307 КК України (особливо тяжкий злочин), ч.1 ст. 317 КК України (нетяжкий злочин), які згідно вироку суду мали місце у період з квітня 2024 по 19.06.2024.

Таким чином, строк давності за злочином, передбаченим ч.2 ст. 309 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000564 від 23.01.2020, перервався вчиненням ним нового злочину у квітні 2024 року. У зв`язку з чим, обрахунок строку давності за даним злочином розпочався з початку у квітні 2024 року.

Враховуючи вищезазначені обставини, суд не вбачає підстав для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 309 КК України (у редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008) у кримінальному провадженні № 0000564 від 23.01.2020. Тобто клопотання захисника у даній частині є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.

Також у кримінальному провадженні № 0000564 від 23.01.2020 ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 313 КК України (у редакції Закону № 270-VI від 15.04.2008) за подіями 23.01.2020, санкція якої передбачала покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт на строк від трьох до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років.

Відповідно до ч.2 ст. 12 КК України (у редакції Закону № 4025-VI від 15.11.2011) дане кримінальне правопорушення було віднесено до злочину невеликої тяжкості.

Пунктом 2 ч.1 ст. 49 КК України (у редакції Закону № 1183-VIІ від 08.04.2014) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло 3 роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Враховуючи дату подій - 23.01.2020, строк давності притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за даним злочином сплив 23.01.2023.

У період з 23.01.2020 по 23.01.2023 до кримінальної відповідальності за вчинення нових злочинів ОСОБА_3 не притягувався. Даних про те, що перебіг давності зупинявся чи переривався у розпорядження суду не надано.

Суд роз`яснив ОСОБА_3 суть обвинувачення, підставу для звільнення від кримінальної відповідальності, а також те, що дана підстава не є реабілітуючою, право заперечувати проти закриття кримінального провадження з підстав закінчення строків давності та отримав його згоду на таке звільнення.

Вищезазначені обставини дають суду підстави звільнити ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 313 КК України, від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а також відповідно до вимог п.1 ч.2 ст. 284 КПК України закрити кримінальне провадження № 0000564 від 23.01.2020.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що клопотання сторони захисту підлягає частковому задоволенню в частині звільнення ОСОБА_3 у зв`язку із закінченням строків давності від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.309 КК України у кримінальному провадженні № 0008942 від 22.09.2018 і за ч.1 ст. 313 КК України у кримінальному провадженні № 0000564 від 23.01.2020, закривши їх у даній частині на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

У іншій частині клопотання необґрунтоване та задоволенню не підлягає.

Питання про речові докази підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта (висновок № 11-2/6695 від 26.11.2018) у розмірі 2288 грн., підлягають віднесенню на рахунок держави, оскільки стягнення таких витрат з обвинуваченого відповідно до вимог ст. 124, 374 КПК України могло мати місце лише за наслідками ухвалення обвинувального висновку. Правова позиція з даного питання викладена у постанові Об`єднаної палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12.09.2022 (справа № 203/241/17, провадження № 51-4251кмо21).

ч.1 ст.49 (в редакції закону №720-IX від 17.06.2020) КК України, п.1 ч.2 ст.284, ст.350 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання сторони захисту задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стаханова Луганської області, від кримінальної відповідальності

за ч.2 ст.309 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, закривши кримінальне провадження № 0008942 від 22.09.2018

за ч.1 ст. 313 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, закривши кримінальне провадження № 0000564 від 23.01.2020 у даній частині.

Процесуальні витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні № 0008942 від 22.09.2018 (висновок № 11-2/6695 від 26.11.2018) у розмірі 2288 грн. віднести на рахунок держави.

Речові докази - амфетамін, масою 0,928 г, який передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Голосіївського УП ГУНП у м.Києві (квитанція № ФП -011204) - знищити.

Продовжити судовий розгляд об`єднаного судового провадження стосовно ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0002530 від 26.03.2019 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України та у кримінальному провадженні № 0000564 від 23.01.2020 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 309, ч.3 ст. 307, ч.3 ст. 311 КК України, у загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1