Справа № 308/5109/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за №00000024 від 26.02.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

08.05.2025 прокурор Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

В рамках даного клопотання просив накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :02:008:1204, площею 1,8284 га, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Бердянського району, Новопетрівська сільська рада, яка належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою можливості подальшої конфіскації майна як виду покарання в разі доведення вини ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. Розгляд клопотання просив провести без повідомлення підозрюваного, щодо якого здійснюється провадження, та його захисника, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Прокурор в судовому засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності.

Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна (ч. 2 ст. 172 КПК України).

З метою забезпечення збереження належності майна, стосовно якого ставиться питання про арешт, особі, щодо якої здійснюється провадження, слідчим суддею визначено за доцільне розглядати відповідне клопотання без участі власників майна та/або їх захисника, оскільки вбачається наявність ризику відчуження об`єкту рухомого майна третім особам як особисто, так і через представника.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що СВ ВП №1 Ужгородським РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000024, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.02.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

Підставою внесення зазначених відомостей до ЄРДР стало те, що «26.03.2025 ОСОБА_6 діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, продовжуючи реалізацію єдиного корисливого умислу, спрямованого на протиправне збагачення, зустрівся з ОСОБА_7 у кав?ярні біля магазину «АМБАР», що у смт. Середнє по вул. Закарпатська, Ужгородського району та ще раз наголосив про необхідність надати йому 15% від отриманої суми оплати за виконання договору №81 про закупівлю дров паливних твердолистяних порід та запитав ОСОБА_7 чи отримало ТОВ «ТАКТ-АГРО» оплату згідно договору та висунув вимогу надати заздалегідь обумовлену грошову винагороду, на що ОСОБА_7 повідомив, що товариство отримало оплату і він має при собі 15000 гривень та на вимогу ОСОБА_5 надав останньому заздалегідь ідентифіковані грошові кошти у розмірі 15 000 гривень, зокрема 30 купюр номіналом по 500 гривень з наступними серійними номерами: ЕС8408305, ЄИ6724853, Х32332560, АИ4481869, ЦА2144617, ЄИ8916171, ГА0257944, АГ2003412, АН1348608, АИ8130618, АЗ5555806, АВ8354421, АИ2534717, А34099722, 3Б0032625, ЄИ2713786, ЄЄ9423924, АП9881052, ЕГ0409347, XЕ6078398, ЕУ3918276, ГЛ4522954, ГЛ8292588, ЄТ3018403, ЄБ6434754, 3А7343411, ЕТ5824345, ГК3166204, АД3584058, AM3581384 та повідомив, що на наступний раз залишається невиплачена сума у розмірі 6500 гривень. Надалі 04.04.2025 товариство отримало офіційне перерахування коштів від Середнянської селищної ради на суму близько 102 000 гривень, а 09.04.2025 отримало наступні 45 000 гривень. 08.04.2025 в ході телефонної розмови ОСОБА_5 з ОСОБА_7 перший повідомив, про необхідність зустрітись та висунув вимогу передачі грошових коштів у розмірі 15 % від останньої оплати та залишок попереднього боргу 6 500 гривень та домовились про зустріч 09.04.2025. 09.04.2025 в ході телефонної розмови ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_7 про необхідність зустрічі у місті Ужгороді та у подальшому домовились про зустріч біля 12:00 год біля гіпермаркету «Епіцентр», що на вул. Баб`яка, 48. Цього ж дня, близько 13:00 год. ОСОБА_5 діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, продовжуючи реалізацію єдиного корисливого умислу, спрямованого на протиправне збагачення, приїхав до обумовленого місця на транспортному засобі марки «Mersedes-Benz», моделі «S320», д.н.з. НОМЕР_1 , зустрівся із ОСОБА_7 , який діяв під контролем правоохоронних органів та обговорили деталі щодо об`єму вже поставленої деревини та отриманих офіційних оплат за договором та повідомив, що він має надати йому 22 200 гривень та за попередню оплату 6 500 гривень. Після цього ОСОБА_7 надав ОСОБА_5 заздалегідь обумовлену грошову винагороду у розмірі 28 700 гривень, які були заздалегідь ідентифіковані, зокрема 57 купюр номіналом 500 гривень із серіями: АВ9918610, ЕД5530063, ВД4229078, ЄГ4724391, ЄЕ7598120, 3В5095189, АЄ1386749, ВЖ2634059, ЄС7002203, ВУ0954136, БГ9636537, ЕЖ7353562, ГК6677408, ХБ8805948, ВЕ7418065, ГК7435799, ВТ9192434, ХА9093385, ГЛ4267376, ЕС9788519, ВС5220010, ЄЕ0620981, ГМ3990150, XВ1870474, СЄ3881138, ЕЄ2977975, ВC1952564, 3Н7513681, ЄА3646146, Є€2425552, ЄГ5099825, ЄЕ1015686, АН4768693, ВГ5892990, ЄК7216159, Е34674664, ББ3663014, ГМ4545690, АЛ4073877, ЄР1498695, ЕБ9859248, ЄГ3185057, ЄВ9524294, ВЖ2131730, ВС6663441, ЕИ7319124, ХГ1893176, ЕР9518617, ЕР8945677, ГА2056969, АЛ4818102, АК5842453, ЕИ5281193, ЄЛ7943345, 3В9496898, ЕЄ7115155, XБ6839612 та одна купюра номіналом 200 гривень серії 3В9469519, на що останній повідомив, щоб вони продовжували поставляти дрова, а недостачу дров в сумі 150 кубічних метрів він документально оформить на комунальні служби».

09.04.2025 о 13 год. 05 хв. на території «Епіцентру», що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Баб`яка, 48, ОСОБА_5 затриманий в порядку ст.208 КПК України під час вчинення злочину.

10.04.2025 ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, а саме: одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того хто надає неправомірну вигоду, будь якої дії з використанням службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №425719426 від 07.05.2025 року встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:008:1204, площею 1,8284 га, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Бердянського району, Новопетрівська сільська рада, яка належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання належить задовольнити частково з таких підстав.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно підлягає можливій конфіскації. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

За змістом ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Так, частиною 1 ст. 173 КПК України визначено, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведене необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 цієї статті, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У ході розгляду клопотання встановлено, що у межах цього кримінального провадження ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того хто надає неправомірну вигоду, будь якої дії з використанням службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди. Отже, відповідно до положень ч. 1 ст. 42 КПК України ОСОБА_5 набув статусу підозрюваного в цьому кримінальному провадженні.

Санкція ч. 3 ст. 369 КК України, що інкримінується ОСОБА_5 , передбачає відповідальність у виді позбавленням волі на строк п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються (ч. 1 ст. 59 КК України).

Покарання у виді конфіскації майна, як і будь-яке інше покарання, встановлюється вироком суду. Оскільки на цьому етапі кримінальне провадження ще не розглянуто судом по суті та вирок не постановлений, слідчий суддя не має змоги передбачити ні сам факт його постановлення, ні можливий обсяг конфіскації майна як виду покарання, вказані події на цьому етапі повинні розглядатися лише як вірогідні.

Тобто, у випадку визнання винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, суд може призначити йому покарання у виді конфіскації майна, тому на переконання слідчого судді слідчий довів необхідність арешту майна підозрюваного з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання.

Накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

Вирішуючи питання щодо способу арешту майна, який підлягає застосуванню, слідчий суддя враховує конкретні обставини провадження, а також пропорційність втручання в права та інтереси власника майна.

Згідно із ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, зокрема, заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно (ч. 5 ст. 173 КПК України).

Слідчий суддя вважає доведеним існування достатніх підстав вважати, що не накладення арешту на нерухоме майно, зазначене слідчим у клопотанні, може призвести до його можливого відчуження на користь третіх осіб або настання інших наслідків, у зв`язку з чим не буде досягнута дієвість даного кримінального провадження.

Тому, враховуючи доведеність слідчим наявності ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що заборона відчуження нерухомого майна виправдає у цьому випадку ступінь втручання у право власності підозрюваного ОСОБА_5 . Негативних наслідків та обмежень застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає доведеним, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки сприятимуть досягненню мети щодо забезпечення конфіскації майна як виду покарання, таке втручання у право на власність є пропорційним, тому клопотання в належить задовольнити, із забороною відчуження нерухомого майна, що відповідає вимогам ч.11 ст. 170 КПК України.

Керуючись ст.ст.170-173. 372 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання - задовольнити.

З метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , а саме на: земельну ділянку з кадастровим номером :02:008:1204, площею 1,8284 га, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Бердянського району, Новопетрівська сільська рада, із забороною відчуження.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_8