г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1076/25
Номер провадження 1-кп/213/165/25
У Х В А Л А

Іменем України

29 квітня 2025 року Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисників адвокатів: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому дистанційному підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000327, за звинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянин України, зареєстрований у АДРЕСА_1 ,

за ч.3 ст 27, ч.3 ст 307, ч.4 ст 369 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянин України, зареєстрований у АДРЕСА_2 ,

за ч.5 ст 27, ч.3 ст 307, ч.4 ст 369 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянин України, зареєстрований у АДРЕСА_3 ,

за ч.2 ст 27, ч.3 ст 307 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки с. Веселий Кут Казанківського району Миколаївської області, громадянка України, зареєстрована у АДРЕСА_4 ,

за ч.2 ст 27, ч.3 ст 307 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянин України, зареєстрований у АДРЕСА_5 ,

за ч.2 ст 27, ч.3 ст 307 КК України,

ВСТАНОВИВ

В провадженні суду перебуває дане кримінальне провадження, в якому ОСОБА_4 обвинувачується за ч.3 ст 27, ч.3 ст 307, ч.4 ст 369 КК України, запобіжний захід обрано у вигляді тримання під вартою.

В підготовчому судовому засіданні Прокурор заявив клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , зазначив, що продовжують існувати ризики які були на досудовому слідстві, та неможливо змінити запобіжний захід на більш м`який. Вказав, що ризики не зменшились, розмір заставив же зменшувався судом та встановлений розмір є справедливим.

Обвинувачений та захисник заперечували, просили обрати більш м`який запобіжний захід. Просили обрати цілодобовий домашній арешт за адресою місця проживання обвинуваченого. Вказували про надмірний розмір застави, просили вдвічи його зменшити.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу судом враховуються вимоги ст.178 КПК України, особа обвинуваченого, який раніше не судимий, інкриміновані кримінальні правопорушення один з яких особливо тяжкий; обвинувачений не працює, не одружений, суду зазначив про наявність на утриманні дитини, але матеріали справи не містять підтвердження наявність у обвинуваченого дітей; інвалідності не має, на обліках у психіатра та нарколога не перебуває.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання підозрюваного під вартою, судом враховані вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Крім того, судом врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Судом встановлено, що продовжують існувати та не зменшились ризики за п. 1,2,3 ч.1 ст. 177 КПК України, які були встановлені слідчими суддями при обранні та продовженні запобіжного заходу.

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховування від суду, доведений, оскільки обвинуваченому інкримінується вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі до 12 років з конфіскацією майна, а тому у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, це може спонукати останнього до переховування від суду з метою уникнення зазначеного вище покарання.

Ризики передбачені п.2 та 3 ч.1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що з кримінального провадження №0000327 виділені матеріали досудового розслідування відносно невстановлених осіб, які входили до організованої групи; крім того свідки та обвинувачені судом не допитувались. Ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом. Письмові докази по справі, речові докази судом також не досліджувались. Тому існує ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та незаконно впливати на учасників кримінального провадження, інших обвинувачених.

У відповідності до ч.3 ст 199 КПК України, судом встановлено, що ризики не зменшились та продовжують діяти.

Стороною захисту не надано до суду доказів того, що вказані ризики суттєво зменшились чи взагалі перестали існувати. Не надано доказів наявності тісних соціальних зв`язків, що б спростували або зменшили наявні ризики, докази наявності на утриманні дитини суду не надані та матеріали судової справи не містять. Суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який. На даний час по справі не допитані свідки, не вивчено матеріали кримінального провадження та не допитано обвинувачених, справу не призначено до судового розгляду.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Таран проти України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою повинен бути необхідним за конкретних обставин. Тримання під вартою відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 5 Конвенції має втілювати вимогу пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, яким здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ Тимошенко проти України, для того, щоб позбавлення свободи вважалося несвавільним - запобіжний захід повинен бути необхідним за даних обставин.

Суд зазначає, що на даний час, коли по справі не допитані обвинувачені, свідки, не досліджені всі докази, та за існування вказаних ризиків, наявні аргументи тільки "проти" звільнення, тобто "за" продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки даний захід є необхідним за вказаних обставин.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і особистого зобов`язання не зможуть запобігти вказаним ризикам, що посилюється введенням в країні воєнного стану. Особиста порука не може бути застосована, оскільки суду не повідомлено про наявність осіб, які б заслуговували на довіру та поручились за обвинуваченого.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 176 КПК України тримання під вартою є запобіжним заходом, який у відповідності до ч.1 ст. 183 КПК України є винятковим, та застосовується лише в разі неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Враховуючи вказане, суд вважає клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню, слід продовжити запобіжний захід тримання під вартою та визначити альтернативний запобіжний захід заставу, зменшивши до 350 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 314-316,343,371,372 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 27.06.2025 року включно.

Визначити розмір застави в розмірі 350 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 1059800 (один мільйон п`ятдесят дев`ять тисяч вісімсот) гривень, в разі сплати якого вважати обраним ОСОБА_4 запобіжний захід заставу.

В разі внесення застави покласти на обвинуваченого обов`язки:

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими обвинуваченими у кримінальному проваджені;

- здати на зберігання до суду свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України;

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом дії цієї ухвали.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави, а до нього може бути застосовано інший запобіжний захід.

Строк дії ухвали та термін дії покладених на обвинуваченого обов`язків визначити до 27.06.2025р. включно.

Клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення, для осіб, що перебувають під вартою з моменту отримання копії.

Дата виготовлення та проголошення повного тексту ухвали 30.04.2025р.

Суддя ОСОБА_1