Справа № 303/4730/25
Провадження № 1-кс/303/978/25
У Х В А Л А

Іменем України

04 липня 2025 року м.Мукачево

Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого СВ ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000082 від 01 лютого 2025 року, клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , непрацюючого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

в с т а н о в и в:

До Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України. Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, недоцільність обрання щодо підозрюваного запобіжних заходів, передбачених п.п.1-4 ч.1 ст. 176 КПК України, у зв`язку з чим слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави на строк 60 днів.

У судовому засіданні слідчий, прокурор підтримали заявлене клопотання, посилаючись на доводи, викладені в клопотанні, просили його задовольнити.

У судовому засіданні підозрюваний, захисник заперечували проти задоволення клопотання слідчого та просили обрати відносно нього інший, більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши доводи слідчого, прокурора про необхідність задоволення клопотання, пояснення підозрюваного та захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, додані до клопотання, приходжу до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину за таких обставин: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за попередньою змовою групою осіб, заздалегідь домовившись між собою стосовно спільного незаконного придбання, зберігання та подальшого незаконного продажу наркотичних засобів, діючи як співвиконавці, 01.03.2025 біля 20-05 години у невстановленому досудовим розслідуванням місці а також у невставлений спосіб, у порушення вимог Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, умисно, з корисливим мотивом та з метою збагачення, незаконно придбав наркотичний засіб канабіс у трьох полімерних зіп-пакетах та у подальшому приніс його та незаконно зберігав при собі в одязі до 01.03.2025 за адресою: АДРЕСА_3 з метою збуту.

01.03.2025 близько 20 години 18 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи у гаражному приміщенні житлового будинку, що розташоване за адресою АДРЕСА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, умисно, з корисливих спонукань та з метою збагачення, під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, незаконно збув (продав) особі під вигаданими анкетними даними ОСОБА_8 за грошові кошти у розмірі 750 гривень наркотичний засіб канабіс, обіг якого обмежено, сукупна маса якого у перерахунку на суху речовину, згідно з висновком експерта, становить 0,5675 грам, який був упакований у 2 (два) безбарвні прозорі полімерні зіп-пакети.

При цьому, напередодні о 19 годині 57 хвилин ОСОБА_7 особисто отримав від ОСОБА_8 грошові кошти за наркотичний засіб канабіс в загальній сумі 750,00 гривень, після чого разом із ОСОБА_6 попрямували у невстановлене місце, де придбали наркотичні засоби, які, в подальшому повернувшись до вищевказаного гаражного приміщення, ОСОБА_6 передав ОСОБА_8 в кількості 2 (двох) безбарвних прозорих полімерних зіп-пакетів, у середині яких знаходився наркотичний засіб канабіс, обіг якого обмежений, загальна маса якого у перерахунку на суху речовину, згідно з висновком експерта, становить 0,5675 грам, таким чином, 01.03.2025 ОСОБА_6 за плату незаконно реалізував (продав) наркотичний засіб, а саме: здійснив його незаконний збут.

Крім цього, ОСОБА_6 , продовжуючи свої неправомірні дії, у невстановленому досудовим розслідуванням місці та часі, а також у невставлений спосіб, у порушення вимог Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, умисно, з корисливим мотивом та з метою збагачення, незаконно придбав наркотичний засіб канабіс, який незаконно зберігав до 12.04.2025 з метою збуту.

12.04.2025 близько 10 години 12 хвилин ОСОБА_6 , знаходячись біля продуктового магазину, що розташований за адресою с. Ракошино, вул. Травнева Мукачівського району Закарпатської області, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, умисно, з корисливих спонукань та з метою збагачення, під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, повторно, незаконно збув шляхом продажу особі під вигаданими анкетними даними ОСОБА_8 за грошові кошти в сумі 500 гривень один зіп-пакет, в середині якого, згідно висновку експерта, була подрібнена речовина рослинного походження, зеленого кольору, що є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабісом, масою канабісу в перерахунку на суху речовину 1,4024 г., таким чином, 12.04.2025 ОСОБА_6 за плату незаконно реалізував (продав) наркотичний засіб, а саме: здійснив його незаконний збут.

Вищевказаний наркотичний засіб канабіс загальною масою 1,4024 г., ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою збагачення та їх майбутнього незаконного збуту, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, незаконно придбав у невстановлені досудовим розслідуванням час, місці та спосіб, постійно незаконно зберігав при собі до моменту його незаконного збуту громадянину ОСОБА_8 та подальшої видачі працівникам поліції 12.04.2025.

Згідно витягу з ЄРДР, СВ ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000082 від 01 лютого 2025 року за ч.2 ст. 307 КК України.

28 червня 2025 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Стаття 29 Конституції України гарантує, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вимоги ч. 1 ст.183 КПК України передбачають, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного слідчий суддя враховує вимоги пунктів 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з яким обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно п.4 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У судовому засіданні слідчий та прокурор довели наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, міра покарання за яке передбачає позбавлення волі, а тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду; може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою схилити їх до зміни чи відмови від показань для уникнення кримінальної відповідальності.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні корисливого тяжкого злочину, тому обрати відносно останнього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання є недоцільно та неефективно.

Осіб, які б поручились за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, не встановлено, що унеможливлює обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді особистої поруки.

Підозрюваний не має постійного місця роботи та джерела доходів, тому відносно нього обрати запобіжний захід у вигляді застави є недоцільним.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; його вік та стан здоров?я; наявність сталих соціальних зв`язків у місці проживання, проживає з батьками; характеризується негативно, раніше не судимий; вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; фактів не з`явлення за вимогою до слідчого, прокурора та суду не встановлено, ризик повторення протиправної поведінки не доведений, оскільки особа до кримінальної відповідальності раніше не притягалася.

Матеріали клопотання слідчого не містять достатніх доказів, які б вказували на безумовну необхідність обрання міри запобіжного заходу стосовно підозрюваного у вигляді тримання під вартою.

Прокурором, слідчим належно не мотивовано, чому більш м`який запобіжний захід - цілодобовий домашній арешт без застосування електронного засобу контролю не може запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

Мотиви щодо тяжкості вчиненого злочину не можуть бути визначальним фактором при вирішенні питань, пов`язаних із застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Така позиція узгоджується з пунктом 3 Рішення Конституційного Суду України №14-рп/2003 від 08 липня 2003 року, у справі про врахування тяжкості злочину при застосуванні запобіжного заходу, згідно якої тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу.

Одночасно слід зазначити, що Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у його "пілотному" рішенні у справі "Харченко проти України" (у справах "Третьяков проти України" та "Єлоєв проти України") зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного враховуються також вимоги ст. ст. 5-6 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Ст.5 п.1 підпункт с Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини вказує, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Згідно вимог ч.2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Слідчим, прокурором не доведено наявність всіх обставин, передбачених частиною першою ст. 194 КПК України, а саме: недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи зазначене вище, слідчий суддя приходить до висновку, що згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, відносно ОСОБА_6 слід застосувати в межах строку досудового розслідування більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а саме: у виді цілодобового домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1-2, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 196, 198, 376 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю на строк по 26 серпня 2025 року включно, з покладенням на нього обов`язків:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою;

- заборонити цілодобово залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до ГУ ДМС у Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області та негайно поставити на облік підозрюваного ОСОБА_6 .

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Порушення умов домашнього арешту має наслідком можливість застосування більш суворої міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Після закінчення цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Продовження цього строку можливе у порядку, передбаченому ст.199 КПК України.

Вручити копії цієї ухвали підозрюваному негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ ВП № 1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Слідчий суддя Мукачівського

міськрайонного суду ОСОБА_1