УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001325 від 16.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відділом розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001325 від 16 жовтня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що посадові особи КП «Одесміськелектротранс», діючи за попередньою змовою з суб`єктами господарювання, зловживаючи своїм службовим становищем, здійснюють привласнення бюджетних коштів, шляхом проведення закупівель неякісного обладнання за завищеними цінами, в умовах воєнного стану.

На виконання доручення слідчого, в порядку ст. 40 КПК України, оперативним підрозділом УСР в Одеській області ДСР НПУ встановлено, що директором КП «Одесміськелектротранс» ОСОБА_4 та підлеглими йому службовими особами даного комунального підприємства, у змові з службовими особами ТОВ «КАПІТАЛ-ТЕХ» (), ТОВ «РАЙДО ЕЛЕКТРО» (ЄДРОПУ 45504994), ТОВ «УКРТЕХ РЕСУРС» (), ТОВ «Авто Спец Проект» (), ТОВ «ДОМІНАНТА АВТО» () організовано злочинний механізм з привласнення бюджетних коштів, шляхом проведення закупівель товарно-матеріальних цінностей низької якості, за завищеними цінами, у зазначених вище суб`єктів господарювання.

Так, оперативним підрозділом встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення, причетний заступник директора КП «Одесміськелектротранс» ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

17.06.2025 в період часу з 07:10 год. по 09:02 год. в ході проведеного санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Samsung» у корпусі блактиного кольору із силіконовим чохлом, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 із сім картами з номарми: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , грошові кошти в сумі 311680 гривень та 12750 євро.

Вилучене17.06.2025 під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , постановою слідчого від 17.06.2025 визнано речовим доказом в рамках кримінального провадження№ 0001325, відомості про яке 16.10.2024внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, оскільки вилучене майно містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Органом досудового розслідування встановлено, що виявлене та вилучене майно в ході проведеного 17.06.2025 обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зв`язку з викладеним, необхідність накладення арешту на майно вилучене в ході проведеного 17.06.2025 обшуку за адресою:АДРЕСА_1 ,є необхідним та пропорційним заходом, що належним чином забезпечить встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення та збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Накладення арешту на вилучений в ході проведення обшуку 17.06.2025 мобільний телефон, є необхідним у зв`язку з тим, що даний предмет використовувався під час вчинення злочину, зокрема для комунікації з особами причетними до вчинення злочину, та відомості які містяться у вказаному пристрої можуть бути використані при доказуванні у даному кримінальному провадженні.

Разом з цим, накладення арешту на вилучене в ході обшуку від 17.06.2025 обмовлено необхідністю проведення детального огляду вилученого мобільного телефону та за необхідності подальшим направленням його на проведення судової комп`ютерно-технічної експертизи, на даний час мобільний телефон за дорученням слідчого передано для огляду співробітникам УСР в Одеській області ДСР НП України.

Накладення арешту на вилучені в ході проведення обшуку від 17.06.2025 за місцем проживання ОСОБА_5 грошові кошти, є необхідним у зв`язку з тим, що дані кошти набуті кримінально-протиправним шляхом, внаслідок вчинення злочину. Разом з цим, згідно відомостей поданих ОСОБА_5 декларацій особи уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, останній немає будь-яких грошових заощаджень, що підтверджує незаконність походження вилучених грошових коштів. Зокрема, ОСОБА_5 будучи керівником підрозділу КП «Одесміськелектротранс» безпосередньо залучений до вчинення кримінальних правопорушень, надавав вказівки підлеглим працівникам, щодо приймання за договорами матеріальних цінностей за завищеною вартістю та такі, які не відповідають вимогам, саме тому частину отриманих незаконно здобутих грошових коштів могла зберігатися особисто у ОСОБА_5 а тому як неправомірна вигода можуть бути конфісковані.

13.08.2025 клопотання про арешт вищевказаного майна було повернуто прокурору для усунення недолків.

На теперішній час прокурор повторно звертається із даним клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Дослідивши клопотання та матеріали додані в його обґрунтування, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність повернення даного клопотання прокурору для усунення недоліків з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК країни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На переконання слідчого судді клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, з огляду на наступні обставини.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

11.07.2025 клопотання поверталося прокурору для усунення відповідних недоліків, після чого клопотання повторно надійшло до суду.

13.08.2025 вдруге клопотання було повернуто прокурору, з чітким зазначенням того, в чому полягають відповідні недоліки та з встановленням відповідного процесуального строку для їх усунення.

Незважаючи на це, втретє прокурор звертається з клопотання про накладення арешту майна, й в той же час прокурор не враховує попередньо зроблені слідчим суддею висновки при постановленні двох ухвал про повернення клопотань про арешт майна. За наведеного, слідчий суддя в черговий раз зауважує на необхідності приведення клопотання про арешт майна у відповідності до вимог, визначених кримінальним процесуальним законом, які б дали можливість слідчому судді вирішити заявлене клопотання по суті.

Слідчий суддя вважає, що прокурором повторно не конкретизовано мету та підстави накладення арешту на означене майно, а цитування ст. 170 КПК України не може слугувати належним обгрунтуванням його необхідності.

Наразі, з огляду на зміст поданого клопотання, слідчий суддя не може забезпечити дотримання завдань кримінального провадження, через формальну невідповідність клопотання вимогам КПК.

Слідчий суддя акцентує увагу, що в результаті наведеної поведінки прокурора, зацікавлена сторона тривалий час перебуває в стані невизначесності щодо долі власного майна.

Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання про те, що недоліки, зазначені ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 13.08.2025 були проігноровані та не були усунуті стороною обвинувачення.

Згідно з ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення клопотання про арешт майна прокурору для усунення вказаних в ухвалі слідчого судді недоліків, надавши для цього прокурору строк 72 години з моменту отримання копії цієї ухвали.

Додатково, слідчий суддя зауважує, що востаннє 13.08.2025 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси вказане клопотання вже поверталося прокурору для усунення недоліків, а тому наразі таке клопотання повертається прокурору повторно.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-172, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 повернути прокурору.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1