Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/8089/25
Провадження № 1-кс/644/1055/25

УХВАЛА

Іменем України

08 вересня 2025 року м. Харків

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

представника заявника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова клопотання ОСОБА_4 , який діє в інтересах заявника ОСОБА_3 , про скасування арешту майна,

встановив:

Адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах заявника ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням, в якому просив скасувати арешт на майно, яке на праві власності та володіння належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на яке ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 16.10.2024 року (справа № 635/507/24, 1-кс/635/1856/2024) накладено арешт шляхом заборони його відчуження, користування та розпорядження, а саме: банківську картку Райффайзен банк № НОМЕР_2 ; мобільний телефон Samsung синього кольору, ІМЕІ 1 НОМЕР_3 , ІМЕІ 2 НОМЕР_4 ; банківську картку Idea Bank № НОМЕР_5 ; ID карту «Ощадбанк» № НОМЕР_6 ; рахунок на оплату № 72 від 10.07.2024; договір поруки № 07/08-2023 КУК-П від 11.08.2023; документацію з виділеними НП на 3 арк.; блокнот з записами інвентаризаційний опис на 1 арк.; акти приймання передачі (внутрішнього переміщення, особових засобів в кількості 6 шт. на 1 арк.); ноутбук чорного кольору марки «Lenovo», модель ideapad 320 15 КВ та зарядний пристрій; акти про знищення документів у зв`язку з бойовими діями в кількості 4-х шт. на 1-му арк., а також 18 купюр номіналом 100 доларів США з наступними номерами: РВ74227598М; РК07983720М; МН38430723А; LP73502328D; РМ98160915В; РN98160919B; PD49791951C; PG91462069В; LВ37687962В; МL29988165А; LL31085522А; РВ85739064М; LК97079195F; РЕ46438218Е; RE46438221Е; РВ21974530L; LВ39435912Q; LВ04998019М; 15 купюр номіналом 200 гривень НБУ з наступними номерами: ЕА6274514; АС2197280; ВК2209946; ЕБ4197669; АК2519816; ЕЄ0258226; АН7118301; ЄД6231227; ГВ1059910; ГЕ3636129; ЄЗ0214363; БН2546735; ЄГ8276652; ЕЖ6753101; АЛ1171712; 4 купюри номіналом 500 гривень НБУ з наступними номерами: ЄЗ7957666; ЗН9230529; ЗН9230538; ЗН9230539; 85 купюр номіналом 1000 гривень НБУ з наступними номерами: БЛ3093695; БЛ7097728; АУ0782809; ЕБ9634921; АТ8270633; НД9177247; АР7383896; АМ5084892; АМ5084890; АМ5084908; АМ5084909; АА3881577; БА5916740; БЛ2480867; АЛ1449128; АП5089160; БН4837488; БН8547806; АМ1340848; АМ1340847; БК0457587; ГМ5288463; ЕВ6568036; ГМ4095169; АП3936170; АК828842; ЕБ9780792; АБ7237954; АМ1340992; БН8992373; АТ2058477; АЗ9762415; ВТ0689142; АК4527701; АУ5697399; АЖ8364610; АР7140750; АМ4777470; АМ1340993; АМ3908556; БЛ344724; БЛ4059517; БЛ1777111; АА6130121; АД7737852; ГР1886334; ЕА3903542; АБ4630060; АМ3908555; АВ7597712; АЕ7133597; ГП9970441; ГП3044290; ГН2030680; АУ5273934; АН3620334; АЕ5743371; АА5475000; ГМ2726080; АЄ1664752; БЛ2480873; БЛ2480862; БЛ2480863; ЕВ1812684; АН6344341; ЕБ2028827; АТ4618066; ГП9494562; ГМ2726081; АА9005437; ГР7422539; ГР7422540; ГС3035812; АУ8041952; БЛ2480870; АЗ3199140; ЯП1097298; ЕВ5865673; ГН0046763; ГН0046762; ГН0046761; ГН0046760; ГН0046759; АЯ0229252; ГН0762660; аркуш А4 з переліком ПІБ осіб; акт фіксації, пошкодження знищення майна від 25.10.2022; акт фіксації, пошкодження знищення майна від 30.09.2022; інвентаризаційний опис від 25.10.2022 на 3 арк.; інвентаризаційний опис від 14.11.2023 року.

В обґрунтування клопотання зазначив, 28.12.2023 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено кримінальне провадження № 0001637 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 361 КК України. Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 23.09.2024 року (справа № 635/507/24) надано дозвіл на проведення обшуку в квартирі за адресою проживання ОСОБА_3 , а саме: АДРЕСА_1 . 11.10.2024 р. під час обшуку було виявлено та вилучено банківські картки, техніку, грошові кошти тощо, які постановою слідчого від 11.10.2024 р. визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001637 від 28.12.2023 р. та на які ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 16.10.2024 року накладено арешт, із забороною відчуження, користування та розпорядження, судом було враховано, що вилучені предмети та речі можуть бути приховані, пошкоджені, знищені, перетворені, відчужені, що може перешкоджати здійсненню досудового розслідування.

Разом з тим, власник майна та його представник не були повідомлені та не приймали участь при розгляді питання про арешт майна, який накладено необґрунтовано, арештоване майно не має відношення до того майна, яке могло бути вилучено на підставі вищевказаної узвали слідчого судді, про що ОСОБА_3 зазначав у протоколі обшуку. При цьому, власник майна ОСОБА_3 не має статусу підозрюваного у справі, тому вважав недоцільним подальше утримання вилученого під час обшуку майна.

Вважав, що потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у право власності та подальше застосування заходів забезпечення кримінального провадження суперечить вимогам ч. 3 ст. 132 КПК України, адже власник та володілець вилученого та арештованого майна не має змоги користуватися та розпоряджатися вилученим майном.

Крім того, вилучене майно ніякого відношення до кримінального провадження № 0001637 не має, критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, не відповідає, а дані речі потрібні для виконання службових обов`язків за місцем роботи в ТОВ «НОВА ПЕЙ».

Грошові кошти виявлені та вилучені відповідно до протоколу обшуку від 11.10.2024 року в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , є власними заощадженнями сім`ї ОСОБА_3 . Ноутбук LENOVO IDEA PAD 320 15 KB та зарядний пристрій до нього є власністю ТОВ «НОВА ПЕЙ» (акт інвентаризації додається) і використовуються ОСОБА_3 для виконання службових обов`язків за місцем роботи.

Як витікає із клопотання прокурора, воно подане, зокрема, з метою забезпечення цивільного позову та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення. Враховуючи, що ОСОБА_3 не має статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні, тобто він є добросовісним набувачем, а відтак на його власність не можуть бути поширені положення щодо можливості накладення арешту з метою забезпечення цивільного позову, та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Як вбачається із вищевказаної ухвали, метою накладення арешту на вищевказане майно є також те, що таке майно відповідає критеріям, наведеним у ст. 98 КПК України.

При цьому, слідчий суддя залишив поза увагою той факт, що вилучене за місцем проживання ОСОБА_3 майно не було як знаряддям вчинення злочину, не зберегло на собі сліди злочину, так і не містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, це майно не відповідає критеріям, встановленим у ст. 98 КПК України.

За час досудового розслідування у сторони обвинувачення була можливість оглянити вилучене майно та за необхідності провести відповідні дослідження, а відтак обставини, які були враховані слідчим суддею при накладенні арешту на майно, на даний час перестали існувати.

Оскільки, потреби у подальшому арешті вилученого у ОСОБА_3 майна немає, скасування арешту на нього та його повернення власнику і володільцю не вплине на повне, всебічне та об`єктивне проведення розслідування кримінального провадження та не перешкоджатиме розгляду кримінального провадження по суті та виконанню судового рішення в майбутньому.

Беручи до уваги зазначене, продовження існування арешту на вилучене в ході обшуку майно не відповідає принципу розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також, має негативні наслідки для власника майна, так як він тривалий час позбавлений права не тільки розпорядження цим майном, а також і права володіння та користування ним, що в значній мірі обмежує його право власності.

А відтак, у зазначеному кримінальному провадженні наразі відпала потреба в застосуванні арешту майна і наявні правові підстави для його скасування.

Також, при розгляді клопотання просив врахувати суд, що на утриманні ОСОБА_3 знаходиться його батько ОСОБА_5 похилого віку, ІНФОРМАЦІЯ_2 , який страждає на низку захворювань і потребує постійного лікування, а існуючий арешт, накладений на грошові кошти сім`ї ОСОБА_3 , негативно впливає на процес лікування батька.

В судовому засідання представник заявника підтримав клопотання та просив його задовольнити.

ОСОБА_3 ,як фактичний власник майна, в судовому засіданні підтримав клопотання свого представника та просив його задовольнити.

У судове засідання слідчий не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю на розсуд суду.

Заслухавши заявника та його представника, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов до наступного.

Приписами статей 131, 132 КПК України передбачено, що арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які вживаються за наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування відповідного заходу забезпечення.

При цьому, підлягає врахуванню, чи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи потреби досудового розслідування, а також, чи може бути виконане завдання, для виконання якого сторона обвинувачення звертається з відповідним клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 16.10.2024 року (справа № 635/507/24) у кримінальному провадженні № 0001637, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.12.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 361 КК України, накладено арешт із забороною відчуження, користування та розпорядження, у тому числі на банківську картку Райффайзен банк № НОМЕР_2 ; мобільний телефон Samsung синього кольору, ІМЕІ 1 НОМЕР_3 , ІМЕІ 2 НОМЕР_4 ; банківську картку Idea Bank № НОМЕР_5 ; ID карту «Ощадбанк» № НОМЕР_6 ; рахунок на оплату № 72 від 10.07.2024; договір поруки № 07/08-2023 КУК-П від 11.08.2023; документацію з виділеними НП на 3 арк.; блокнот з записами інвентаризаційний опис на 1 арк.; акти приймання передачі (внутрішнього переміщення, особових засобів в кількості 6 шт. на 1 арк.); ноутбук чорного кольору марки «Lenovo», модель ideapad 320 15 КВ та зарядний пристрій; акти про знищення документів у зв`язку з бойовими діями в кількості 4-х шт. на 1-му арк.; 18 купюр номіналом 100 доларів США з наступними номерами: РВ74227598М; РК07983720М; МН38430723А; LP73502328D; РМ98160915В; РN98160919B; PD49791951C; PG91462069В; LВ37687962В; МL29988165А; LL31085522А; РВ85739064М; LК97079195F; РЕ46438218Е; RE46438221Е; РВ21974530L; LВ39435912Q; LВ04998019М; 15 купюр номіналом 200 гривень НБУ з наступними номерами: ЕА6274514; АС2197280; ВК2209946; ЕБ4197669; АК2519816; ЕЄ0258226; АН7118301; ЄД6231227; ГВ1059910; ГЕ3636129; ЄЗ0214363; БН2546735; ЄГ8276652; ЕЖ6753101; АЛ1171712; 4 купюри номіналом 500 гривень НБУ з наступними номерами: ЄЗ7957666; ЗН9230529; ЗН9230538; ЗН9230539; 85 купюр номіналом 1000 гривень НБУ з наступними номерами: БЛ3093695; БЛ7097728; АУ0782809; ЕБ9634921; АТ8270633; НД9177247; АР7383896; АМ5084892; АМ5084890; АМ5084908; АМ5084909; АА3881577; БА5916740; БЛ2480867; АЛ1449128; АП5089160; БН4837488; БН8547806; АМ1340848; АМ1340847; БК0457587; ГМ5288463; ЕВ6568036; ГМ4095169; АП3936170; АК828842; ЕБ9780792; АБ7237954; АМ1340992; БН8992373; АТ2058477; АЗ9762415; ВТ0689142; АК4527701; АУ5697399; АЖ8364610; АР7140750; АМ4777470; АМ1340993; АМ3908556; БЛ344724; БЛ4059517; БЛ1777111; АА6130121; АД7737852; ГР1886334; ЕА3903542; АБ4630060; АМ3908555; АВ7597712; АЕ7133597; ГП9970441; ГП3044290; ГН2030680; АУ5273934; АН3620334; АЕ5743371; АА5475000; ГМ2726080; АЄ1664752; БЛ2480873; БЛ2480862; БЛ2480863; ЕВ1812684; АН6344341; ЕБ2028827; АТ4618066; ГП9494562; ГМ2726081; АА9005437; ГР7422539; ГР7422540; ГС3035812; АУ8041952; БЛ2480870; АЗ3199140; ЯП1097298; ЕВ5865673; ГН0046763; ГН0046762; ГН0046761; ГН0046760; ГН0046759; АЯ0229252; ГН0762660; аркуш А4 з переліком ПІБ осіб; акт фіксації, пошкодження знищення майна від 25.10.2022; акт фіксації, пошкодження знищення майна від 30.09.2022; інвентаризаційний опис від 25.10.2022 на 3 арк.; інвентаризаційний опис від 14.11.2023, які виявлено та вилучено в ході обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається зі змісту зазначеної ухвали слідчого судді, за сукупністю обставин, що встановлені органом досудового розслідування в межах кримінального провадження № 0001637 від 28 грудня 2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 361 КК України та викладені в клопотанні прокурором, слідчий суддя вважав, що є достатні підстави, що речі на які прокурор просив накласти арешт, відповідають критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 170 КПК України, оскільки можуть бути речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні. Слідчий суддя врахував, що вони можуть бути приховані, пошкоджені, знищені, перетворені, відчужені, що в результаті може перешкодити здійсненню досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001637 від 28 грудня 2023 року. При цьому, слідчий суддя поклав на прокурора обов`язок після зняття за участю спеціаліста інформації з вилучених мобільних телефонів, ноутбуків та системного блоку, та проведення судових експертиз зазначеного майна повернути їх власнику.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований за клопотанням власника майна за умови, що останній доведе, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладений необґрунтовано.

Зазначена процесуальна норма покладає на учасника кримінального провадження, яким ініціюється скасування арешту, обов`язок доведення зазначених обставин.

Виходячи з вказаної процесуальної норми, на заявника покладається обов`язок довести ті обставини, які можуть стати підставою для скасування арешту.

У той же час, оцінюючи наведені заявником доводи, слідчий суддя не знаходить їх переконливими, оскільки вони не доводять наявність підстав для скасування рішення слідчого судді про накладення арешту.

Вирішуючи подане клопотання, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини щодо можливості втручання за рішенням суду в права особи на мирне володіння майном, гарантованого ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Так, в рішенні у справі «Узан та інші проти Туреччини» ЄСПЛ, оцінюючи виправданість втручання відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, зробив висновок про те, щоб бути сумісним із положеннями Конвенції, втручання повинно відповідати трьом умовам, а саме: (1) бути передбачене національним законом, який в державі вважається необхідним для регулювання використання майна, (2) повинне відповідати загальним інтересам суспільства, (3) має забезпечуватися справедливий баланс між правами власника та загальносуспільними інтересами (п.195). Крім того, в п. 203 рішення у наведеній справі ЄСПЛ, аналізуючи питання пропорційності втручання в право на мирне володіння майном, дійшов висновку, що стаття 1 Протоколу №1 до Конвенції передбачає, що втручання в право мирного володіння майном можливе за умови існування розумного взаємозв`язку пропорційності між використаними засобами, якими обмежується право, та ціллю заради досягнення якої застосовуються такі засоби. Тобто, обмежити особу в праві мирно володіти майном можна не просто, коли наявний значний суспільний інтерес на здійснення такого втручання в право людини, а виключно, якщо виконати завдання кримінального провадження в інший спосіб, аніж через застосування такого обмеження, за наявних обставин неможливо.

Таким чином, накладення арешту не має на меті позбавити особу належного їй на праві власності майна, а лише тимчасово обмежити її право користуватись та/або розпоряджатись ним, зокрема до завершення проведення експертного дослідження, завершення кримінального провадження тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001637 від 28 грудня 2023 року наразі триває. Доказів щодо зняття за участю спеціаліста інформації з вилучених мобільних телефонів, ноутбуків та системного блоку, проведення судових експертиз зазначеного майна заявником не надано.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що не доведено, що потреба у подальшому застосуванні арешту відпала, оскільки кримінальне провадження на теперішній час триває, арешт було накладено з метою забезпечення збереження речового доказу. Під час розгляду клопотання про скасування арешту не встановлено, що майно, на яке ухвалою слідчого судді було накладено арешт, не відповідає критеріям, зазначеним в статті 98 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши клопотання в межах питань, які були винесені на його розгляд, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного, дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 16.10.2024 року (справа № 635/507/24) у кримінальному провадженні № 0001637, відомості про яке, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 28 грудня 2023 року.

Керуючись частиною другою статті 376, статтями 2, 7, 98, 170, 173-174, 309, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання ОСОБА_4 , який діє в інтересах заявника ОСОБА_3 , про скасування арешту майна - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1