Житомирський апеляційний суд
Справа №290/1124/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/516/25
Категорія ст.539 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у письмовому провадженні в м.Житомирі матеріали судового провадження №290/1124/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 27.02.2025,

в с т а н о в и в :

зазначеною ухвалою відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_5 про зобов`язання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подати звіт про виконання судового рішення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, як незаконну, та ухвалити нову ухвалу, якою заяву про зобов`язання подати звіт задовольнити та зобов`язати ОСОБА_6 подати звіт про виконання судового рішення. При цьому, зазначає, що 01.10.2021 Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області у справі №290/1124/18 ухвалено вирок, яким задоволено її цивільний позов та стягнуто на її користь з ОСОБА_6 , а у разі неплатоспроможності з його законного представника ОСОБА_7 5000 грн. в задоволення моральної шкоди та 7965 грн. в задоволення матеріальної шкоди. В провадженні Любарського відділу державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) знаходяться виконавчі провадження №№69163686, 69163754 про стягнення на її користь заборгованості з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Разом з цим, боржники рішення суду не виконують, і за час розгляду її заяви виконавчою службою виконавчі документи були повернуті на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження", однак виконавчі документи були пред`явлені до виконання знову. За час розгляду судом її заяви ОСОБА_7 помер, тому виконавче провадження про стягнення з нього боргу 27.02.2025 завершене. Звертає увагу на п.3 ч.1 ст.453-1 ЦПК України, згідно якого, суд, який розглянув справу як суд першої інстанції, за письмовою заявою стягувана може зобов`язати боржника подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення в цивільних справах щодо відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, чи шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення. В свою чергу, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку (п.14 ч.1 ст.537 КПК України). Посилаючись на зазначене, наголошує, що суду доцільно застосовувати аналогію права та закону, п.14 ч.1 ст.537 КПК України дозволяє розглянути заяву, як і ч.1 ст.539 КПК України, цю норму суд зобов`язаний був застосувати і сприяти виконанню судового рішення, також судом порушено один із основоположних принципів судочинства як верховенство права відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

В судове засідання апеляційного суду учасники провадження, будучи належним чином повідомлені про дату та час розгляду кримінального провадження не з`явилися, клопотань та заяв про відкладення розгляду провадження не надсилали. При цьому ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просила здійснювати розгляд провадження у її відсутність.

Відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає за можливе проводити апеляційний розгляд вказаного кримінального провадження у відсутність учасників провадження, які належним чином повідомлені про час та місце судового засідання.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_5 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто таким, що ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду і оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На переконання колегії суддів оскаржувана ухвала відповідає даній нормі закону.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 звернулася до суду першої інстанції із заявою про зобов`язання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подати звіт про виконання судового рішення.

Так, судом першої інстанції встановлено, що вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду від 01.10.2021 ОСОБА_6 засуджено за ч.ч.1,3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі. На підставі ст.ст.75,104 КПК України засуджений звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. На засудженого покладені обов`язки передбачені ст.76 КК України.

Також, задоволено цивільний позов та стягнуто з ОСОБА_6 , а у разі неплатоспроможності з його законного представника ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 5000 грн. в задоволення моральної шкоди та 7965 грн. в задоволення матеріальної шкоди.

При цьому, відмовляючи ОСОБА_5 в задоволенні вищезазначеної заяви, суд першої інстанції врахував вимоги ст.537 КПК України, якими визначено перелік питань, які вирішуються судом під час виконання вироків, та прийшов обґрунтованого висновку, шо вищезазначеною статтею не передбачено вирішення питання щодо зобов`язання засудженого подати звіт про виконання судового рішення. з даним висновком погоджується й колегія суддів.

Колегія суддів зазначає, що згідно з Кримінальним процесуальним кодексом України, окремі заяви про зобов`язання подавати звіт про виконання судового рішення у кримінальному провадженні не передбачені. Натомість, виконання судових рішень контролюється відповідними органами, визначеними законом, а у разі невиконання рішення, застосовуються відповідні механізми забезпечення його виконання.

Посилання апелянта на п.3 ч.1 ст.453-1 ЦПК України та про доцільність застосовування аналогії права та закону, п.14 ч.1 ст.537, ч.1 ст.539 КПК України, колегія суддів визнає безпідставним, та такими, що не грунтуються на вимогах закону.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 27.02.2025, якою відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_5 про зобов`язання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подати звіт про виконання судового рішення, законною та обґрунтованою, підстави для її скасування, про що ставиться питання в апеляційній скарзі, - відсутні.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 27.02.2025, якою відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_5 про зобов`язання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подати звіт про виконання судового рішення, - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :