Дата документу 26.06.2025 Справа № 332/3015/25
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-п/807/113/25Суддя-доповідач ОСОБА_1
Єдиний унікальний №332/3015/25
Категорія ст. 34 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянула 26 червня 2025 року в м.Запоріжжя у відкритому судовому засіданні подання Заводського районного суду м.Запоріжжя про направлення до іншого суду в межах юрисдикції Запорізького апеляційного суду матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.436-2 КК України.

У поданні суду порушується питання про направлення матеріалів цього кримінального провадження на розгляд з одного суду до іншого, оскільки до початку судового розгляду виявилось, що кримінальне провадження надійшло до Заводського районного суду м.Запоріжжя з порушенням правил територіальної підсудності.

У судове засідання апеляційного суду учасники провадження не з`явилися, про день, час і місце розгляду подання були повідомлені своєчасно та належним чином, клопотань про відкладення розгляду подання не надходило. У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає за можливе розглянути подання за відсутності учасників провадження, відповідно - без фіксування провадження в суді за допомогою технічних засобів, що не суперечить вимогам ч.4 ст.34, ч.4 ст.107 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача про суть подання, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить таких висновків.

Правила територіальної підсудності визначені у ст.32 КПК України, а підстави і порядок направлення кримінального провадження до іншого суду встановлені ст.34 КПК України.

Зокрема, ч.1 ст.32 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування. Дія цього абзацу не поширюється на кримінальні провадження, що віднесені до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду згідно з правилами статті 33-1 цього Кодексу.

Згідно з поданням, підставою для направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_4 до іншого суду є те, що епізоди більш тяжкого кримінального правопорушення з тих, що інкриміновані останньому, а саме, за ч. 3 ст. 436-2 КК України, вчинені обвинуваченим у той момент, коли він знаходився в зоні дії базових станцій операторів мобільного зв`язку, що знаходяться за адресами: АДРЕСА_1 (один епізод); АДРЕСА_2 (сім епізодів); м.Запоріжжя, Заводський район, с.Підпорожнянське (два епізоди); м.Запоріжжя, вул.Ринкова, б. 2 (один епізод). Таким чином, місце вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.436-2 КК України, чітко не визначено стороною обвинувачення.

Перевіряючи доводи, викладені в поданні, колегія суддів звертає увагу на таке.

Як убачаться з матеріалів провадження, до Заводського районного суду м.Запоріжжя 13 червня 2025 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадження щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.436-2 КК України.

У обвинувальному акті, серед іншого зазначено, що ОСОБА_4 о 13 год. 38 хв. 12 квітня 2024 року в Телеграм каналі виготовив та поширив певний допис, знаходячись в зоні дії базової станції оператора мобільного зв`язку за адресою: м.Запоріжжя, Заводський район, с.Підпорожнянське, (більш точного місця не встановлено в ході досудового розслідування).

В свою чергу, відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в ухвалі від 24 червня 2021 року в справі №686/11162/21, провадження №51-3104впс21 - місце вчинення кримінального правопорушення, в контексті ч.1 ст.32 КПК, може вважатися таким, що визначає територіальну юрисдикцію лише у випадку, якщо воно встановлено з деталізацією, достатньою для визначення меж юрисдикції суду першої інстанції. Якщо встановлене органом досудового розслідування місце вчинення злочину охоплює територію, яка підпадає під юрисдикцію кількох судів, що вправі здійснювати провадження в першій інстанції, така вказівка не дозволяє визначити територіальну підсудність за загальним правилом, зазначеним у першому реченні частини 1 статті 32 КПК України.

На думку колегії суддів, в формулюванні обвинувачення, вказівка: «знаходячись в зоні дії базової станції оператора мобільного зв`язку за адресою: Заводський район, с.Підпорожнянське» містить достатньо деталізації для визначення, що кримінальне правопорушення вчинено в межах територіальної юрисдикції конкретного суду першої інстанції, а саме Заводського районного суду м.Запоріжжя.

Окрім того, згідно із аудіо-відеозаписом підготовчого судового засідання Заводського районного суду м.Запоріжжя від 20 червня 2025 року, сторони, а саме: прокурор, захисник та обвинувачений вважали, що в цьому провадженні місце вчинення кримінального правопорушення встановлено, та обвинувальний акт скеровано прокурором до Заводського районного суду м.Запоріжжя без порушень правил територіальної підсудності.

Враховуючи викладене, колегія суддів не убачає підстав для задоволення вищезазначеного подання і направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.436-2 КК України, на розгляд до іншого суду.

Керуючись ст. ст. 32, 34 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

відмовити у задоволенні подання Заводського районного суду м.Запоріжжя про направлення до іншого суду в межах юрисдикції Запорізького апеляційного суду матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.436-2 КК України.

Ця ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3