Справа № 181/2014/25
Провадження № 1-кп/191/250/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000044 від 05.02.2025 року в режимі відеоконференції за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Холмець Ужгородського району Закарпатської області, громадянина України, який неодружений, не має на утриманні малолітніх дітей, має неповною середньою освітою, являється військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, у посаді - стрілець 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 13 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрований та фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ст.89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

відповідно до Мобілізаційної директиви Головнокомандувача Збройних Сил України від 24 лютого 2022 року №32/321/501/13г «Про введення воєнного стану в Україні» та згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» громадянин ОСОБА_4 був призваний на військову службу за мобілізацією.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 29.12.2024 р. №372 солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини та призначено на посаду - стрільця 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 13 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до вимог статей 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі за текстом - Статут), статей 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України солдат ОСОБА_4 під час проходження військової служби, серед іншого, зобов`язаний бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до вимог статей 3, 17, 28, 68 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, кожен має право на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню, кожна людина має право на особисту недоторканість та кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та Законів України, не посягати на права та свободи, честь і гідність інших людей.

Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період і проходячи її на посаді стрільця 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 13 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , 04 лютого 2025 року приблизно о 19 годині 00 хвилин (встановити точний час не вдалося), знаходячись у житловому будинку, домоволодінні АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи з прямим умислом, направленим на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , з яким спільно розпивав спиртні напої, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у ході словесного конфлікту, пов`язаного з невдоволенням останнього поведінкою ОСОБА_6 , взявши зі своєї кишені до правої руки складний ніж, підійшовши ззаду, наніс йому один удар в область лівої бічної поверхні шиї, чим спричинив тяжке тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення з раною по лівій бічній поверхні шиї у нижній третині з ушкодженням пристінкової плеври лівої плевральної порожнини, яке є небезпечним для життя в момент заподіяння. У подальшому ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , тримаючи в правій руці складний ніж, наніс йому збоку один удар в ліве плече, чим спричинив легке тілесне ушкодження у вигляді різаної рани лівого плеча, як таке, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч.1 ст. 337 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину повністю визнав у пред`явленому йому обвинуваченні та зазначив, що беззаперечно погоджується з тими обставинами, що викладені у обвинувальному акті, розкаюється у вчиненому та бажає продовжити військову службу, але на підставі ст.63 Конституції України категорично відмовився давати пояснення.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, так як у своїй заяві від 29.05.2025 року просив проводити розгляд без його участі та зазначив, що претензій до обвинуваченого немає.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав у повному обсязі свою вину та не оспорює фактичні обставини справи і судом встановлено, що він та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись дослідженням письмових доказів, що стосуються витрат на експертизу і речових доказів, та матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

За таких обставин суд вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення та кваліфікує дії останнього за ч.1 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином;

- характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого діяння;

- дані про особу обвинуваченого, який раніше в силу ст.89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, за місцем проходження військової служби - позитивно, неодружений, являється військовослужбовцем;

- обставинами, що пом`якшують покарання суд визнає його повне визнання вини та щире каяття;

- обставиною, що обтяжує покарання є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищенаведене, а також тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, відношення винного до скоєного, думку учасників судового розгляду щодо міри покарання, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої статті, яке буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, і саме таке покарання буде мати для нього достатню превентивну роль.

Однак, з урахуванням особи обвинуваченого, того, що він бере безпосередню участь у забезпеченні обороноздатності України під час війни, так як являється військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, за місцем проходження військової служби характеризується позитивно, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою і вважає за доцільне застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з покладанням обов`язків, визначених ч.1 ст.76 КК України, з урахуванням ч.4 ст.76 КК України.

Статтею 14 КВК визначено, що військові частини здійснюють контроль за поведінкою засуджених військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням. Нагляд за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженого, а стосовно військовослужбовців командирами військових частин (ч. 1 ст. 163 КВК).

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Витрати на проведення судової експертизи в сумі 3119,90 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 368, 370, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі статей 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю два роки, за умови, що протягом встановленого судом іспитового строку він не вчинить нового кримінального правопорушення, та виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Відповідно до ч.4 ст.76 КК України нагляд за засудженим ОСОБА_4 на час проходження ним військової служби покласти на командира відповідної військової частини.

Початок іспитового строку відраховувати з дня ухвалення вироку суду.

Скасувати запобіжний захід обраний ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, звільнивши його негайно з-під варти у залі судового засідання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертизи у розмірі 3119 (три тисячі сто дев`ятнадцять) грн. 90 коп.

Речові докази: шість дисків DVD-R залишити в матеріалах кримінального провадження.

Знищити наступні речові докази, що були передані на зберігання до камери речових доказів ГУНП в Дніпропетровській області (м.Дніпро, вул.Троїцька, 20А):

1. Зрізи нігтьових пластин з правої та лівої руки ОСОБА_4 , поміщено до паперового конверту ИПУ та опечатано експертною биркою;

2. Змиви з правої та лівої руки ОСОБА_4 , поміщено до паперового конверту НПУ та опечатано експертною биркою;

3. Осади з об`єктів №1, 2 на ниточках марлі, поміщено до паперового конверту та опечатано експертною биркою;

4. Зразок крові підозрюваного ОСОБА_4 , поміщено до паперового конверту НПУ та опечатано експертною биркою;

5. Зразок букального епітелію підозрюваного ОСОБА_4 , поміщено до паперового конверту НПУ та опечатано експертною биркою;

6. Змив фрагментом марлевого тампону РБК (з підлоги коридору), поміщено до паперового конверту НПУ та опечатано експертною биркою;

7. Витяжка з об`єкту №4 на ниточках марлі з контролем марлі, поміщено до паперового конверту та опечатано експертною биркою;

8. Залишки змивів з об`єктів № 1-3 па ниточках марлі з контролем марлі, поміщено до паперового конверту та опечатано експертною биркою;

9. Зразок крові потерпілого ОСОБА_6 , поміщено до паперового конверту та опечатано експертною биркою;

10. Складний ніж з первинним упакуванням, поміщено до сейф-пакету №6095727;

11. Пара черевиків (берці чоловічі пісочного кольору), поміщено до сейф-пакету №Р8Р4116338 та опечатано експертною биркою;

12. Спортивні штани чорного кольору, поміщено до сейф-пакету №Р8Р4116336 та опечатано експертною биркою;

13. Кофту флісову зеленого кольору, поміщено до сейф-пакету №Р8Р4116337 та опечатано експертною биркою;

14. Куртку зеленого кольору, поміщено до сейф-пакету №Р8Р4116339 та опечатано експертною биркою.

Скасувати, накладений ухвалою слідчого судді Першотравенського районного суду Дніпропетровської області від 17.02.2025 року, арешт на майно.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1