Справа № 539/1692/25
Провадження № 1-кп/539/194/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2025

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Царедарівка Лозівського району Харківської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області знаходиться зазначене кримінальне провадження. У судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, в обґрунтування якого послалась на те, що обгрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України (переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення). Встановлений під час досудового розслідування ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду залишається актуальним і на даний час, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти його настанню та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Просила продовжити застосування на строк 60 днів до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби з 22 години до 06 години ранку. Покласти на обвинуваченого обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання або роботи.

Захисник обвинуваченого просила відмовити у задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, посилаючись на те, що прокурором не доведено жодними доказами існування ризику переховуватись від суду, а існування такого ризику є суб`єктивною думкою прокурора. До того ж цей ризик, якщо і існував, то зі спливом часу втратив свою актуальність. Зазначила, що обвинувачений жодних порушень застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та покладених обов`язків не допускав. Обвинуваченийпрацює трактористом, і в цю пору року є необхідність його присутності на робочому місці в нічний час доби для збору урожаю.

Обвинувачений заперечував проти задоволення клопотання прокурора, підтримав зазначене його захисником.

Потерпіла ОСОБА_6 та її представник ОСОБА_7 , потерпілий ОСОБА_8 , законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 ОСОБА_10 у судове засідання не з`явились, подали до канцелярії суду заяви, в яких просили провести розгляду кримінального провадження за їх відсутності.

Вислухавши доводи сторін кримінального провадження, суд вважає клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту таким, що підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 26.05.2025 відносно обвинуваченого ОСОБА_4 було продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, на строк 60 днів.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідків; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Вирішуючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому, суд враховує наступне. ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Полтавським апеляційним судом при обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту та при продовженні цього запобіжного заходу Лубенським міськрайонним судом Полтавської області було встановлено наявність ризику, передбаченого п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що на час розгляду цього клопотання встановлений раніше судом ризик переховуватися від суду (з огляду на тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні тяжкого злочину, - від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого) не зменшився і наразі продовжує існувати. Заперечуючи проти клопотання прокурора, захисник зазначила, що обвинувачений жодних порушень застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та покладених обов`язків не допускав.

Суд вважає, що зазначене стороною захисту не спростовує існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, на теперішній час.

Стосовно доводів захисника в тій частині, що обвинуваченийпрацює трактористом, і в цю пору року є необхідність його присутності на робочому місці в нічний час доби для збору урожаю, суд зазначає, що така необхідність не підтверджена належними доказами та в будь-якому разі не свідчить про неможливість продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк 60 днів, а також продовжити строк покладених на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На думку суду, на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищевказаному ризику та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 194, 331, 369-372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту на 60 (шістдесят) днів, тобто до 18 вересня 2025 року включно, шляхом встановлення заборони залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 22-00 години до 06-00 години.

Продовжити до 18 вересня 2025 року включно строк покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: 1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду;

2) повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання або місця роботи. Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань. Роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення у розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Контроль за виконанням запобіжного заходу покласти на органи Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження та направити до органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого для негайного виконання. Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 22.07.2025 о 12 годині 15 хвилин.

Суддя ОСОБА_1