Справа № 496/5646/22
Провадження № 1-кс/496/961/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника заявника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про відвід лікаря судово-медичного експерта-криміналіста ДСУ «Одеське бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_5 від участі в якості експерта у кримінальному провадженні № 0000808 від 19.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_4 , діючи в інтересах ОСОБА_3 , через систему «Електронний суд» 30.05.2025 року звернувся до Біляївського районного суду Одеської області з заявою, в якій просить відвести лікаря судово-медичного експерта-криміналіста ДСУ «Одеське бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_5 від участі в якості експерта у кримінальному провадженні № 00000808 від 19.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Заява про відвід обґрунтовується тим, що Слідчим відділом ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 00000808 від 19.11.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за фактом загибелі ОСОБА_6 . У цьому кримінальному провадженні ОСОБА_3 на підставі її заяви від 23.11.2022 року було визнано потерпілою. В рамках вказаного кримінального провадження у Комунальній установі «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» було проведено додаткову судово-медичну експертизу трупа ОСОБА_6 (висновок експерта від 06.03.2024 року № 200, т. 2 а.с. 218 - 225), підсумки якої було зроблено на підставі, зокрема, експертного медико-криміналістичного дослідження, проведеного експертом-криміналістом ОСОБА_5 . На даний час потерпіла ОСОБА_3 дійшла висновку про існування обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості експерта ОСОБА_5 , що виключає її подальшу участь у кримінальному провадженні, зважаючи на наступне.

В ході додаткової судово-медичної експертизи було здійснено направлення до відділення судово-медичної криміналістики на проведення медико-криміналістичного дослідження клаптів шкіри зі слідами вогнепальних поранень, вилучених від трупа ОСОБА_6 під час первинної експертизи. За результатами вказаного дослідження, проведеного експертом ОСОБА_5 , було складено висновок експертного медико-криміналістичного дослідження від 16.02.2024 № 64 (т. 2 а.с. 228 - 234), у якому зроблені наступні висновки: «На клапті шкіри шиї (рани № 1 та № 2) виявлено два вхідних вогнепальних кульових ушкодження, які утворені внаслідок пострілу автоматичною чергою з автоматичної вогнепальної зброї снарядами, що містять у складі мідь (кулі в оболонці зі сплаву міді) з дистанції, наближеної до притулу. На клапті шкіри скронево-тім`яної ділянки справа (рана № 3) та на клапті шкіри тім`яної ділянки справа (рана № 4) виявлено по одному вихідному вогнепальному пораненню, які утворились при виході куль з тіла.»

У направленні на медико-криміналістичне дослідження було вказано «військовий з вогнепальним пораненням голови», інших відомостей експерту не повідомлялось. Але, вочевидь, експерту ОСОБА_5 було відомо, що імовірним знаряддям злочину є автомат АК-74, тому ключовою характеристикою описаних експертом вогнепальних поранень стало те, що вони спричинені автоматичною чергою з автоматичної вогнепальної зброї. Разом з тим, в порушення вимог нормативно-правових актів МОЗ з питань проведення судово-медичних експертиз, дослідна частина даного висновку не містить відомостей про дослідження із вказівкою на методи і методику, що застосовувались експертом ОСОБА_5 , результати якого дозволили встановити факт стрільби саме автоматичною чергою з автоматичної вогнепальної зброї. В ході дослідження експерт ОСОБА_5 провела огляд, вимірювання, фотографування та контактно-дифузійне дослідження на визначення металу. Вказані методи дослідження дозволили експерту встановити факт завдання двох наскрізних вогнепальних поранень голови пострілами з вогнепальної зброї кулями в мідній оболонці, визначити вхідні і вихідні поранення. Фактичні дані, які були отримані експертом за результатами огляду, вимірювань та контактно-дифузійного дослідження не виключають, що вогнепальні поранення могли бути спричинені також одиночними пострілами, а також із неавтоматичної чи самозарядної зброї. При цьому отриманий органом досудового розслідування за клопотанням потерпілої від КУ «ООБСМЕ» витяг з особистого електронного робочого журналу експерта ОСОБА_5 (т. 3 а.с 140), який вівся при досліджені, підтвердив записи дослідної частини висновку від 16.02.2024 року № 64 про те, що проводився лише огляд, фотографування та контактно-дифузійне дослідження клаптів шкіри. Тобто експерт ОСОБА_5 не проводила досліджень із застосуванням наукових методів і сучасних методик на визначення конкретного типу та зразку вогнепальної зброї, калібру кулі, режиму стрільби тощо. Висновок експерта ОСОБА_5 не містить фактичних даних, що дозволяли б категорично стверджувати про стрільбу саме з автоматичної зброї ще й автоматично чергою.

Крім того, дослідна частина висновку від 16.02.2024 року № 64 містить суперечливі відомості про встановлені експертом за результатом огляду дані. Зокрема, експертом зазначено: «Клапоть шкіри шиї (з ранами № 1 та № 2 зазначеними експертом) неправильної трапецієвидної форми, розмірами 5,5х3,5х0,8см … має 2 ушкодження /Фото 1,3/. Дані ушкодження розташовані майже в серединній частині… по одній осьовій лінії, яка орієнтована майже горизонтально… Навколо ушкоджень розташована пляма чорного кольору, що по формі нагадує овальну, довгиком орієнтована так же як площина ушкоджень (горизонтально), розмірами 4,5х2-1,5см /Фото 1/, що залишається чорною при зйомці в інфрачервоних променях - кіптява пострілу. Аналогічні плями знаходяться з обох боків основної плями кіптяви, на відстані від неї по 0,5см з кожного боку, неправильної трикутної форми, розмірами 3х2см зверху та 3,5х3х5см знизу - вигляд нахилених «конусів» з дещо опуклими зовнішніми межами й основами, зверненими безпосередньо до ушкоджень, що залишається чорною при зйомці в інфрачервоних променях - кіптява пострілу (мають неповну картину, так як частково зрізані секційними розрізами); також мають ознаки термічної дії у вигляді ділянок обпалення… Краї ушкодження нерівні, не зіставні, з крайовими надривами довгими горизонтальними надривами (0,5см) справа та короткими горизонтальними надривами (0,1-0,2см) зліва.»

Проте, існують об`єктивні сумніви щодо достовірності вказаних відомостей. По-перше, як видно із доданого до висновку Фото 1 (т.2 а.с. 232), крайові горизонтальні надриви рани № 1 знаходяться на одній лінії, а крайові горизонтальні надриви рани № 2 знаходяться на іншій лінії, а тому вогнепальні ушкодження фактично розташовані не на одній осьовій лінії. По-друге, ні у робочому журналі, ні у висновку не зазначено, що окрім цифрової фотокамери «Canon EOS 2000D» для фотозйомки використовувалась інша апаратура та обладнання, в тому числі для зйомки в інфрачервоних променях. Крім того, до висновку не додано фотознімків, зроблених за результатами зйомки в інфрачервоних променях, на яких видно виявлені плями кіптяви пострілу. По-третє, досліджений клапоть шкіри шиї з усіх боків обмежений секційними розрізами. Якщо додати розміри трьох описаних експертом плям кіптяви та розміри проміжків між ними, то загальний розмір картини зони кіптяви пострілу є більшим за розмір клаптя шкіри. Зокрема, згідно з описом форми і розміру, дві бокові плями кіптяви фактично знаходяться за межами дослідженого клаптя шкіри, які експерт фізично не міг побачити, виміряти і описати. По-четверте, разом з кіптявою із каналу ствола вилітають частки металу, які відкладаються на перешкодах разом з кіптявою, а тому картина зони кіптяви має відповідати картині зони відкладених часток металу. Але, як свідчить Фото 2 (ч. 2 а.с. 232), картина зони відкладених часток металу суттєво відрізняється від описаної експертом зони кіптяви.

Крім того, висновок від 16.02.2024 року № 64 не узгоджується з фактичними даними, отриманими в ході судово-медичної експертизи. Зокрема, відстань між вхідними вогнепальними пораненнями № 1 та № 2 на межі підборіддя складає майже 2 см, а відстань між вихідними вогнепальними пораненнями № 3 на скронево-тім`яній ділянці черепа справа та № 4 на тім`яній ділянці черепа справа становить близько 7 см. Це свідчить, що кулі, які завдали поранення мали суттєво різні траєкторії польоту, між цими траєкторіями існує значний кут, який вказує на різне положення зброї під час двох пострілів, чого не може бути при стрільбі автоматичною чергою. Вказані фактичні обставини викликають обґрунтовані сумніви у повноті і об`єктивності проведеного експертом ОСОБА_5 медико-криміналістичного дослідження, що ставить під сумнів достовірність висновку від 16.02.2024 № 64.

Вищенаведені фактичні обставини можуть свідчити про порушення експертом вимог Закону України «Про судову експертизу» та Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 № 6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» щодо дотримання при проведенні експертизи принципів об`єктивності і повноти дослідження. Таким чином, в діях експерта ОСОБА_5 вбачаються ознаки дисциплінарного проступку, якщо не буде встановлено ознак складення завідомо неправдивого висновку експерта. У вересні 2024 року для визначення, чи умисно експерт ОСОБА_5 зробила категоричний висновок за відсутності фактичних даних про стрільбу автоматичною чергою з автоматичної вогнепальної зброї, або несвідомо помилилася, а також з метою відповідного реагування до КУ «ООБСМЕ» було подано скаргу. У відповідь експертна установа своїм листом від 19.09.2024 року № 2961-01 повідомила, що розпочато службову перевірку обставин проведення додаткової експертизи трупа ОСОБА_6 . Проте, як виявилось, службова перевірка насправді не проводилась, оскільки комісія експертів за результатами своєї перевірки не знайшла підстав для проведення службової перевірки. Як зазначено у витягу з висновку перевірки експертної комісії від 04.10.2024 року (т. 3 а.с. 188), за результатами перевірки експертна комісія у складі завідувача відділу комісійних судово-медичних експертиз ОСОБА_7 , завідувача відділу судово-медичних експертиз трупів ОСОБА_8 , завідувача відділення судово-медичної криміналістики ОСОБА_9 , дійшла наступних висновків: «1. В ході проведення перевірки фактичних обставин, які могли б свідчити про те, що експертами ОСОБА_10 та ОСОБА_5 були порушені вимоги Закону України «Про судову експертизу» та Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 № 6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» щодо дотримання при проведенні експертизи принципів об`єктивності і повноти дослідження - не виявлено. 2. Доводи представника ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_12 щодо необґрунтованості і необ`єктивності у складених висновку експерта від 06.03.2024 року № 200 та висновку експертного медико-криміналістичного дослідження від 16.02.2024 року № 64 є безпідставними. 3. Порушень, як у проведенні судово-медичної експертизи та дослідження, так і у складанні висновку експерта від 06.03.2024 року № 200 та акту експертного медикокриміналістичного дослідження від 16.02.2024 року № 64, в ході проведення перевірки експертною комісією - не встановлено. 4. Експертною комісією в ході проведення перевірки не зазначено підстав для проведення службової перевірки». На підставі чого експертна комісія дійшла вказаних висновків, що саме вивчалося під час перевірки, які фактичні обставини були встановлені - незрозуміло. Для даних висновків експертною комісією мало бути встановлено, що експерт ОСОБА_5 без застосування відповідної методики дослідження на визначення виду і типу вогнепальної зброї, калібру кулі, режиму стрільби тощо, лише за результатами огляду трьох клаптів шкіри та їх контактно-дифузійного дослідження на визначення металу здатна була визначити, що вогнепальні поранення були завдані не одиночними пострілами та не самозарядною зброєю. Але про це нічого не сказано ні у витягу з висновку перевірки експертної комісії від 04.10.2024 року, ні у будь-яких інших документах КУ «ООБСМЕ». Також у витягу з висновку перевірки експертної комісії від 04.10.2024 року чи інших документах з приводу перевірки немає жодних пояснень, чому відсутність у висновку від 16.02.2024 року № 64 та в робочому журналі експерта відомостей про дослідження та отримані дані, що дозволили стверджувати про стрільбу автоматичною чергою, не є порушенням закону. До того ж експертною комісією не спростовано жодних доводів скарги щодо неправильного описання експертом ОСОБА_5 характеру поранень, відсутності даних за результатами зйомки в інфрачервоних променях, нереальності описаної картини плями кіптяви. Тобто із витягу з висновку перевірки експертної комісії від 04.10.2024 року не вбачається, що експертна комісія дійсно провела перевірку та встановила фактичні обставини, які вказують що експертом ОСОБА_5 при проведенні експертного медикокриміналістичного дослідження, в тому числі при складанні висновку від 16.02.2024 року № 64 були дотримані вимоги законодавства щодо об`єктивності і повноти дослідження. Більше того, експертна комісія не стверджує, що порушень закону немає, а лише констатує, що такі порушення вона нібито не виявила. Вказані обставини викликають обґрунтовані сумніви у об`єктивності результатів перевірки обставин проведення експертом ОСОБА_5 дослідження зі складанням висновку від 16.02.2024 № 64. Існують достатні підстави вважати, що експертна комісія умисно не провела повну і об`єктивну перевірку, зокрема, для унеможливлення притягнення експерта ОСОБА_5 до відповідальності за складання недостовірного висновку.

Сумнівні результати вищезгаданої перевірки являються додатковим свідченням недостовірності висновку експертного медико-криміналістичного дослідження від 16.02.2024 року № 64. Якщо б експертне дослідження було проведено повно і об`єктивно, тоді експертна комісія з легкістю вказала на хибність його доводів та пояснила, чому висновки експерта ОСОБА_5 є правильними. Натомість експертна комісія без жодного обґрунтування лише стверджує, що порушень нібито не виявлено, а його доводи про такі порушення нібито є безпідставними. Проте, як неможливо повірити у достовірність висновка експерта ОСОБА_5 лише тому, що він складений експертом, так само неможливо повірити у результати перевірки, які жодним чином не обґрунтовані, особливо, зважаючи на те, що перевірка проведена зацікавленими особами під впливом іншої зацікавленої особи. На даний час відсутні підстави стверджувати, що експерт ОСОБА_5 умисно склала недостовірний висновок, але існують достатні підстави вважати, що вона зацікавлена у тому, щоб цей висновок не був спростований. Будь-якому спеціалісту, особливо висококваліфікованому нелегко визнавати свої помилки і, вочевидь, для медичного директора КУ «ООБСМЕ», лікаря судово-медичного експерта-криміналіста ОСОБА_5 з 18-річним стажем експертної діяльності у судово-медичній криміналістиці визнання помилки є критичним. Окрім того, що визнання помилки може мати для експерта ОСОБА_5 негативні наслідки для її репутації та експертної кваліфікації, також за це її може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Тобто, якщо експерт ОСОБА_5 спочатку й не була зацікавлена у складанні недостовірного висновку, а просто допустила помилку, в подальшому у неї виникла зацікавленість в тому, щоб ця помилка не була викрита, незважаючи на шкоду досудовому розслідуванню.

Таким чином, експерт ОСОБА_5 , будучи зацікавленою у результатах перевірки, при цьому займаючи керівну посаду, могла вплинути на підлеглих експертів, які перевіряли її висновок. Вочевидь, для отримання потрібних результатів проведення перевірки було доручено експертам, які мали свою зацікавленість. Зокрема, провести перевірку керівництво КУ «ООБСМЕ» доручило експертам ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які мали безпосереднє відношення до судово-медичної експертизи ОСОБА_6 , в тому числі до експертного медико-криміналістичного дослідження, проведеного експертом ОСОБА_5 . Так, експерт ОСОБА_8 був присутній при проведенні додаткової судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_6 (висновок експерта від 06.03.2024 року № 200, т. 2 а.с. 218 - 225), підсумки якої ґрунтуються на результатах проведеного експертом ОСОБА_5 експертного медико-криміналістичного дослідження. Також експерт ОСОБА_8 був членом експертної комісії, очолюваної експертом ОСОБА_7 , що провела комісійну судово-медичну експертизу трупа ОСОБА_6 (висновок експерта від 14.06.2024 року № 153, т. 2 а.с. 248 - 282), підсумки якої ґрунтуються, зокрема, на висновку експертного медико-криміналістичного дослідження від 16.02.2024 року № 64, складеного експертом ОСОБА_5 . Експерт ОСОБА_9 очолювала експертну комісію, що провела комісійну судово-медичну експертизу трупа ОСОБА_6 (висновок експерта від 02.09.2024 року № 226), підсумки якої також ґрунтуються на висновку експертного медико-криміналістичного дослідження від 16.02.2024 року № 64. Тобто перевіряти об`єктивність і повноту експертного дослідження та правильність висновку від 16.02.2024 року № 64 було доручено особам, які свої власні підсумки експертиз обґрунтовували даним висновком. Якщо під час складання своїх підсумків експерти ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 сміливо посилались на висновок експертного дослідження від 16.02.2024 року № 64, не побачивши у ньому жодних порушень, то під час перевірки побачити якісь порушення вони «вже не могли». Інакше, у разі виявлення у висновку від 16.02.2024 року № 64 порушень, експерти ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повинні були б визнати і свої власні порушення та понести відповідальність.

За вказаних обставин існують обґрунтовані сумніви у неупередженості експертів під час перевірки. Таким чином, при умові спільного інтересу і експерта, якого перевіряють, і експертів, що перевіряють, результати перевірки, які не мають жодного обґрунтування, не можуть вважатися достовірними.

Вочевидь, розуміючи необ`єктивність результатів перевірки, для унеможливлення того, щоб вони були піддані критиці та переглянуті, керівництвом КУ «ООБСМЕ», до складу якого входила експерт ОСОБА_5 , були вчинені дії, що можуть свідчити про умисне приховування інформації щодо перевірки. Якщо б експертна комісія провела неупереджену перевірку і встановила, що експерт ОСОБА_5 під час свого дослідження, керуючись відповідними методиками, отримала конкретні фактичні дані, на підставі яких згідно з науковими працями можна дійти лише до висновку про стрільбу автоматичною чергою з автоматичної вогнепальної зброї, тоді б про це було заявлено голосно і чітко. Експертна комісія у складі трьох висококваліфікованих експертів могла ґрунтовно спростувати усі доводи, заявлені юристом, що не є експертом в області судової медицини. Але цього не було зроблено. Оскільки експертна комісія не змогла спростувати жодних доводів, не усунула жодних сумнівів, але визнавати допущені помилки не бажала, тоді їй залишалось лише стверджувати про невиявлення порушень без жодних пояснень. За таких умов інформація щодо проведення перевірки є викривальною, оскільки свідчить про формальність і необ`єктивність перевірки, а тому вона була прихована експертною установою. Так, після завершення перевірки керівництво КУ «ООБСМЕ», до складу якого входила експерт ОСОБА_5 , своїм листом від 07.10.2024 року№ 3187-01 повідомило його про її результати, зокрема, що у експертної комісії не виникло сумнівів у правильності висновка від 16.02.2024 року № 64. Тобто експертна установа не повідомила інформації, яка б усували сумніви у правомірності висновку, а заявила про відсутність сумнівів особисто у експертів. При цьому жодної інформації про порядок і хід перевірки, встановлені обставини, здобуті відомості, надану оцінку моїм доводам та мотиви їх відхилення у даному лист не повідомлялось. Зважаючи на вказані обставини, ним було подано адвокатський запит про надання інформації та копій матеріалів перевірки. Але керівництво КУ «ООБСМЕ», до складу якого входила експерт ОСОБА_5 , своїм листом від 18.10.2024 року № 3374-01 відмовило у наданні запитаної інформації і документів з підстав наявності у них відомостей, що стосуються судово-медичної експертизи трупу ОСОБА_6 , які не підлягають розголошенню без дозволу слідчого.

Також ним було подано клопотання до слідчого про витребування інформації та копій матеріалів перевірки, на підставі якого слідчим витребувано в порядку ст. 93 КПК України відповідну інформацію. У відповідь на запит слідчого керівництво КУ «ООБСМЕ», до складу якого входила експерт ОСОБА_5 , своїм листом від 11.10.2024 року № 3266-01 повідомило, що порушень не виявлено, а його доводи є безпідставними. При цьому жодних копій матеріалів перевірки, а також жодної інформації щодо обставин перевірки не надано. Зважаючи на вказані обставини, ним знову було подано клопотання до слідчого про витребування інформації та копій матеріалів перевірки. У відповідь листом від 04.11.2024 року № 61/С-1131 слідчий повідомив, що на адресу КУ «ООБСМЕ» найближчим часом буде скеровано запит в порядку ст. 93 КПК України щодо витребування копій усіх матеріалів службового розслідування. І хоча слідчий задовольнив його клопотання, але до теперішнього часу не надіслав відповідний запит. Існують достатні підстави вважати, що слідчому відомо, що перевірка проводилась формально та що керівництво КУ «ООБСМЕ», до складу якого входила експерт ОСОБА_5 , не бажає розкривати подробиці цієї перевірки. Варто зауважити, що слідчий ОСОБА_13 також проявляє упередженість у кримінальному провадженні, не лише не бажає, але й перешкоджає всебічному і повному розслідуванню, у зв`язку з чим слідчому було заявлено відвід, його діяння неодноразово оскаржувались і до слідчого судді, і до керівництва Слідчого управління ГУНП в Одеській області та Головного слідчого управління НП України. Тобто, якщо слідчий особисто й не був зацікавлений у складенні неправдивого висновка експерта, але він точно зацікавлений у тому, щоб порушення експерта ОСОБА_5 не були викриті.

Зважаючи на небажання слідчого витребовувати копії матеріалів перевірки, ним було подано до нього клопотання про надання експертній установі дозволу на розголошення відомостей досудового розслідування, без якого вона відмовляється надати копії матеріалів перевірки. Проте слідчий відмовив у задоволенні даного клопотання з мотивів того, що експертною комісією порушень не виявлено. Незаконність відмови слідчого була передана на розгляд слідчому судді, разом з тим, у скарзі було відмовлено (ухвала від 02.04.2025 року у справі № 496/5646/22, провадження № 1-кс/496/547/25), зокрема, у зв`язку з наявністю в матеріалах досудового розслідування витягу з висновку перевірки експертної комісії від 04.10.2024 року. Таким чином, з`ясувалося, що в матеріалах кримінального провадження наявний витяг з висновку перевірки експертної комісії від 04.10.2024 року, про який потерпілій не було відомо, який не було надано потерпілій для ознайомлено разом із іншими матеріалами досудового розслідування 08 січня 2025 року. Із вказаним документом потерпіла ознайомилась лише 21 травня 2025 року під час ознайомлення з матеріалами досудового розслідування. При цьому з`ясувалося, що витяг був наданий керівництвом КУ «ООБСМЕ», до складу якого входила експерт ОСОБА_5 , листом від 18.10.2024 року № 3369/1-01 (т. 3 а.с. 187) додатково за власною ініціативою на запит слідчого від 08.10.2024 року № 5990-01, хоча на цей запит вже було надано відповідь листом від 11.10.2024 року № 3266-01.

Існують достатні підстави вважати, що лист від 18.10.2024 року № 3369/1-01 разом із витягом з висновку перевірки експертної комісії від 04.10.2024 року не надсилався експертною установою до органу досудового розслідування у жовтні 2024 року, а був отриманий слідчим у квітні 2025 року для представлення до суду у справі № 496/5646/22 (провадження № 1-кс/496/547/25). По-перше, експертна установа, яка не є учасником кримінального провадження та не зацікавлена у досудовому розслідувані не могла подати за власною ініціативою додаткові документи, які слідчий офіційно не просив. По-друге, вихідний номер супровідного листа свідчить, що він реєструвався не 18.10.2024 року, а пізніше, тому після основного номеру «3369» дописано «/1». По-третє, документи були відсутні в матеріалах досудового розслідування під час ознайомлення потерпілої з ними 08.01. 2025 року. Вчетверте, вказаний супровідний лист не має вхідної реєстрації органом досудового розслідування, тобто отриманий нарочно слідчим та долучений до матеріалів перед судовим засіданням. По-п`яте, відповідаючи у березні 2025 року на його адвокатський запит щодо витребуваних матеріалів, слідчий листом від 03.03.2025 року № 61/43/аз послався лише на отриману 12 жовтня 2024 року від експертної установи інформацію про невиявлення комісією порушень. Вказані обставини можуть свідчити про змову керівництва експертної установи, зокрема експерта ОСОБА_5 , зі слідчим на вчинення перешкод в отриманні потерпілою повної інформації про перевірку для її долучення до матеріалів досудового розслідування як доказу недостовірності і недопустимості висновку експертного медико-криміналістичного дослідження від 16.02.2024 року № 64. Таким чином, існують достатні підстави вважати, що експертом ОСОБА_5 спочатку було складено недостовірний висновок, після цього було здійснено вплив на експертну комісію, яка перевіряла цей висновок, а тепер вживаються заходи, щоб викривальна інформація про формальну і необ`єктивну перевірку її висновку не була розкрита. На даний час потерпілою вживаються заходи щодо оскарження до Міністерства охорони здоров`я України та Національної поліції України протиправних дій посадових осіб ДСУ «Одеське бюро судово-медичної експертизи», що є колишніми працівниками КУ «ООБСМЕ», з метою повторної перевірки висновку експерта ОСОБА_5 від 16.02.2024 року № 64 іншою експертною установою.

Разом з тим, досудове розслідування триває, слідчий за дорученням прокурора незабаром має призначити комплексну експертизу зброї, питання якої вимагають залучення судово-медичного експерта-криміналіста, а отже до цієї експертизи може бути залучена експерт ОСОБА_5 , що є недопустимим з огляду на вищевикладене. Тому, зважаючи на існування фактичних обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості експерта ОСОБА_5 , вона в подальшому не має права брати участі як експерт у кримінальному провадженні № 00000808 від 19.11.2022 року, у зв`язку з чим її має бути відведено, у зв`язку із чим, представник заявника звернувся до суду із вказаною заявою.

Заявник ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_4 до судового засідання не з`явилися, від адвоката ОСОБА_4 через систему «Електронний суд» слідчому судді надано заяву про розгляд справи без участі потерпілої та представника.

Експерт ОСОБА_5 , будучи повідомленою належним чином про час розгляду заяви про відвід у судове засідання не з`явилася, її неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Слідчий суддя, враховуючи те, що сторони по справі були повідомлені належним чином, клопотань про відкладення судового розгляду не надходило, крім того, неявка учасників справи не перешкоджає розгляду заяви про відвід, вважає можливим розглянути заяву про відвід.

Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України розгляд проведено за відсутності учасників кримінального провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів, оскільки учасники судового провадження до суду не прибули.

Дослідивши заяву про відвід експерта, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до вимог ст. 69 КПК України, експертом у кримінальному провадженні є особа, яка володіє науковими, технічними або іншими спеціальними знаннями, має право відповідно до Закону України «Про судову експертизу» на проведення експертизи і якій доручено провести дослідження об`єктів, явищ і процесів, що містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, та дати висновок з питань, які виникають під час кримінального провадження і стосуються сфери її знань.

З огляду на положення ч.1 ст. 77 КПК України, експерт не має права брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості; 4) якщо він проводив ревізію, перевірку тощо, матеріали яких використовуються у цьому провадженні.

Згідно з ч.5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Виходячи з положень ч.2 ст. 81 КПК України заяву про відвід експерта під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя.

Згідно із ч.1 ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 КПК України, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Правові основи судово-експертної діяльності регламентуються Законом України «Про судову експертизу», яка визначає, що метою судової експертизи є забезпечення правосуддя України незалежною, кваліфікованою і об`єктивною експертизою, орієнтованою на максимальне використання досягнень науки і техніки.

Згідно з ч.1 ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених Законом України «Про судову експертизу».

Відповідно до ч.3 ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз.

Згідно з ч.2 ст. 9 Закону України «Про судову експертизу» особа або орган, які призначають або замовляють судову експертизу, можуть доручити її проведення тим судовим експертам, яких внесено до державного Реєстру атестованих судових експертів, або іншим фахівцям з відповідних галузей знань, якщо інше не встановлено законом.

Гарантії незалежності судового експерта також визначені у ст. 4 вказаного Закону, яка визначає, що незалежність судового експерта та правильність його висновку забезпечуються: визначеним законом порядком призначення судового експерта; забороною під загрозою передбаченої законом відповідальності втручатися будь-кому в проведення судової експертизи; існуванням установ судових експертиз, незалежних від органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування та суду; створенням необхідних умов для діяльності судового експерта, його матеріальним і соціальним забезпеченням; кримінальною відповідальністю судового експерта за дачу свідомо неправдивого висновку та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків; можливістю призначення повторної судової експертизи; присутністю учасників процесу в передбачених законом випадках під час проведення судової експертизи.

Наведені положення спрямовані на забезпечення незалежної, об`єктивної діяльності судового експерта.

Відповідно до ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ст. 84 КПК України).

Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 року № 53/5, передбачено, що згідно з процесуальним законодавством України експертами виконуються первинні, додаткові, повторні, комісійні та комплексні експертизи.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Кримінальним процесуальним законом встановлено, що лише суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення (ч.1ст. 89 КПК України).

Слідчий суддя також звертає увагу, що висновок експерта є одним з процесуальних джерел доказів та не має для суду наперед встановленої сили.

Одним із способів перевірки достовірності висновку експерта у кримінальному провадженні є допит експерта. Допит експерта можливий лише після надання ним письмового висновку та не повинен виходити за межі проведеного дослідження.

Допит експерта є процесуальною дією, яка може здійснюватися як в ході досудового розслідування, так і під час судового розгляду.

Для відводу експерта необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Натомість, заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність такої підстави відводу, а заява фактично містить власні припущення особи, яка подала заяву, щодо упередженості експерта.

Дослідивши матеріали заяви, слідчий суддя вважає, що заява про відвід експерту задоволенню не підлягає у зв`язку з тим, що при зверненні із заявою про відвід, заявником не надано переконливих доводів та доказів, що вказували б на наявність обставин, які є підставою для відводу експерта або викликають сумнів у його неупередженості, передбачених саме ст. ст. 77, 79 КПК України, а наведені адвокатом аргументи певним чином є більше аргументами щодо допустимості висновку як доказу, а не щодо наявності підстав для відводу експерта. Аналіз доводів заяви про відвід експерта свідчить про непогодження представника заявника з процедурою проведення експертизи та її змістом, тобто дана заява ґрунтується виключно на суб`єктивних переконаннях сторони, які є підставою для оцінки належності і допустимості доказу висновку експерта, проте не містить обґрунтованих підстав для відводу експерта.

Керуючись ст.ст. 75, 76, 80-82, 376 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника заявника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про відвід лікаря судово-медичного експерта-криміналіста ДСУ «Одеське бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_5 від участі в якості експерта у кримінальному провадженні № 0000808 від 19.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1