Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

29 липня 2025 року м. Рівне

Справа № 569/18170/24

Провадження № 11-кп/4815/552/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

засудженої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 06 червня 2025 року у справі за клопотанням захисника засудженої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 про приведення вироків суду у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, українки, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , до засудження проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимої,

засудженої: - вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2021 року за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді 1 року обмеження волі, підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

-вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2021 року за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн., який виконується самостійно;

-вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2021 року за ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185, ст.70 КК України до остаточного покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік;

-вироком Святошинського районного суду м. Києва від 01 листопада 2021 року за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., який виконується самостійно;

-вироком Деснянського районного суду м. Києва від 31 травня 2022 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.4 ст.185, ст.70, ст.71 КК України до остаточного покарання у вигляді 5 років 2 місяців позбавлення волі;

-наразі перебуває під вартою в ДУ «Рівненський СІ» за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 06 червня 2025 року задоволено частково клопотання захисника засудженої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 , про приведення вироків суду відносно ОСОБА_6 у відповідність до вимог закону.

Постановлено на підставі ч.2 ст.74 КК України ОСОБА_6 негайно звільнити від покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 12.10.2021 у справі № 755/16869/21 за ч.1 ст.185 КК України у виді 1 року обмеження волі, у зв`язку з усуненням законом караності вчиненого діяння.

На підставі ч.2 ст.74 КК України, ОСОБА_6 негайно звільнити від покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 21.10.2021 у справі № 761/32761/21 за ч.2 ст.185 КК України у виді 1 року позбавлення волі, у зв`язку з усуненням законом караності вчиненого діяння.

Виключити з резолютивної частини вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 21.10.2021 посилання по застосування положень ст.70, ст.ст.75, 76 КК України.

Вважати ОСОБА_6 засудженою вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 21.10.2021 за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 (сімнадцять тисяч) грн.

В решті вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 21.10.2021 залишити без змін.

На підставі ч.2 ст.74 КК України, ОСОБА_6 негайно звільнити від покарання, призначеного вироком Деснянського районного суду м. Києва від 31.05.2022 у справі № 754/1468/22 за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі; за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, у зв`язку з усуненням законом караності вчиненого діяння.

На підставі ч.2 ст.74 КК України, виключити з мотивувальної частини вироку Деснянського районного суду м. Києва від 31.05.2022 посилання на вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення за ч.4 ст.185 КК України за епізодами від 04.04.2022 приблизно о 17 год. 25 хв. на суму 542,50 грн., у зв`язку з усуненням законом караності діяння.

Виключити з резолютивної частини вироку Деснянського районного суду м. Києва від 31.05.2022 посилання по застосування положень ст.70, ст.71 КК України.

Вважати ОСОБА_6 засудженою вироком Деснянського районного суду м. Києва від 31.05.2022 за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

В решті вирок Деснянського районного суду м. Києва від 31.05.2022 залишити без змін для подальшого виконання.

В поданій апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_7 вважає, що ухвала місцевого суду не відповідає вимогам ст.370 КПК України щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та істотними порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що суд першої інстанції в порушення Податкового кодексу України застосував розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на момент (дату) вчинення кримінальних правопорушень, в той час як потрібно застосовувати прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі, встановленому на 01 січня відповідного року, в якому вчинено правопорушення.

Наголошує, що суд, звільнивши засуджену від покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2021 року, за ч.2 ст.185 КК України у виді 1 року позбавлення волі, виключивши з резолютивної частини вироку посилання про застосування положень ст.ст.70, 75 та 76 КК України та залишивши для подальшого виконання покарання ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. вийшов за межі повноважень, оскільки згідно цього вироку, вартість викраденого ОСОБА_6 майна за ч.1 ст.185 КК України за епізодом від 08.07.2021 року становить 3 771 грн., а за ч.2 ст.185 КК України за епізодом від 09.07.2021 року становить 2 463 грн., тому вказаний вирок не підлягає декриміналізації (з огляду на те, що прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2021 року становив 2 270 грн.).

Зауважує, що судом першої інстанції не виключено з вироку Деснянського районного суду м. Києва від 31 травня 2022 року посилання на вчинення правопорушення за ч.4 ст.185 КК України за епізодом від 04.04.2022 року на суму 1 150, 40 грн., а також безпідставно виключено посилання про застосування положень ст.71 КК України щодо часткового приєднання до покарань, призначених даним вироком, невідбутого покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 21.10.2021року за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, який не підлягає декриміналізації, що вплинуло на розмір призначеного покарання, яке необхідно відбувати ОСОБА_6 ..Крім того вказує, що судом не враховано, що ОСОБА_6 , будучи засудженою та перебуваючи у ДУ «Рівненський СІ», вчинила нові кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст.307 КК України, за вчинення яких їй повідомлено про підозру 28.05.2025 року, що в подальшому суттєво впливатиме на розмір призначеного судом покарання за новим вироком.

Просить: скасувати ухвалу суду від 06 грудня 2025 року;

постановити нову ухвалу, якою клопотання захисника засудженої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 про приведення вироків суду відносно ОСОБА_6 у відповідність до вимог закону задовольнити частково;

на підставі ч.2 ст.74 КК України ОСОБА_6 звільнити від покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 12.10.2021 року у справі № 755/16869/21 за ч.1 ст.185 КК України у виді 1 року обмеження волі, у зв`язку з усуненням законом караності вчиненого діяння.

на підставі ч.2 ст.74 КК України, ОСОБА_6 звільнити від покарання, призначеного вироком Деснянського районного суду м. Києва від 31.05.2022 року у справі №754/1468/22 за ч.2 ст.185 КК України посилання на вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення за ч.4 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі, за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, у зв`язку з усуненням законом караності вчиненого діяння.

на підставі ч.2 ст.74 КК України виключити з мотивувальної частини вироку Деснянського районного суду м. Києва від 31.05.2022 року посилання на вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення за ч.4 ст.185 КК України за епізодами від 04.04.2022 року приблизно о 13 год. 23 хв. на суму 1 150, 40 грн. та від 04.04.2022 року приблизно о 17 год. 25 хв. на суму 542, 50 грн. у зв`язку з усуненням законом караності діяння.

вважати ОСОБА_6 засудженою вироком Деснянського районного суду м. Києва від 31.05.2022 року за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

виключити з резолютивної частини вироку Деснянського районного суду м. Києва від 31.05.2022 року посилання на застосування положень ст.70 КК України.

на підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 21.10.2021 року за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України та остаточно вважати призначеним ОСОБА_6 покарання у вигляді 5 років 2 місяців позбавлення волі.

в решті вирок Деснянського районного суду м. Києва від 31.05.2022 року залишити без змін для подальшого виконання.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора на підтримання апеляційної скарги, думку засудженої ОСОБА_6 , яка просила залишити рішення місцевого суду без зміни, перевіривши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вищезазначені вимоги кримінального процесуального законодавства при постановленні ухвали стосовно ОСОБА_6 судом першої інстанції належним чином дотримані не були.

У процесі реалізації кримінальної відповідальності, найпоширенішою формою якої є покарання, іноді виникають такі юридичні факти, що призводять до необхідності звільнення особи від призначеного покарання.

Одним із таких фактів є усунення злочинності діяння, тобто його декриміналізація, закріплена ч.2 ст.74 КК України.

Слід зазначити, що застосування положень цієї норми ґрунтується на положеннях ст.58 Конституції України щодо зворотної дії законів та інших нормативно-правових актів та ст.5 КК України про зворотну дію кримінального закону в часі.

Так, згідно з ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, має зворотну дію в часі. Це означає, що він поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, в тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Звільнення від покарання осіб, засуджених за діяння, караність якого усунуто, здійснюється судом (ч.1 ст.74 КК).

Скасування караності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: 1) виключення з чинного Кримінального кодексу певної статті (частини статті) Особливої частини Кодексу; 2) внесення до диспозиції статті (частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу певних змін; 3) внесення змін до норм Загальної частини КК; 4) внесення змін до інших нормативно-правових актів, зокрема Кодексу України про адміністративні правопорушення.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-IX, яким ст.51 КУпАП викладено в новій редакції, відповідно до якої дрібним вважається викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 засуджена вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2021 року за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді 1 року обмеження волі, підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік; вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2021 року за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн., який виконується самостійно; вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2021 року за ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185, ст.70 КК України до остаточного покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік; вироком Святошинського районного суду м. Києва від 01 листопада 2021 року за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., який виконується самостійно; вироком Деснянського районного суду м. Києва від 31 травня 2022 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.4 ст.185, ст.70, ст.71 КК України до остаточного покарання у вигляді 5 років 2 місяців позбавлення волі.

З клопотання захисника слідує, що засуджену ОСОБА_6 необхідно: звільнити від призначеного покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2021 року за ч.1 ст.185 КК України, вироком Деснянського районного суду м. Києва від 31 травня 2022 року за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, вироком Деснянського районного суду м. Києва від 31 травня 2022 року за ч.2 ст.185 КК України та привести вирок Деснянського районного суду м. Києва від 31 травня 2022 року у відповідність до чинного законодавства з виключенням з мотивувальної частини посилання на вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення за епізодами від 13.01.2022 року приблизно о 15:08 год., від 13.01.2022 року приблизно о 15:35 год., від 04.04.2022 року приблизно о 13:23 год., від 04.04.2022 року приблизно о 17:25 год..

При цьому до даного клопотання долучено лише вирок Деснянського районного суду м. Києва від 31 травня 2022 року. Інші вироки, на які вона посилається в клопотанні, в матеріалах справи відсутні. З матеріалів справи також не вбачається про витребування судом вироків щодо ОСОБА_6 для їх дослідження з метою прийняття законного рішення.

Крім того суд першої інстанції під час розгляду клопотання захисника ОСОБА_8 вийшов за межі вимог захисника, звільнивши засуджену від покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 21.10.2021 року за ч.2 ст.185 КК України.

Враховуючи викладене в сукупності, колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки не забезпечено повного, об`єктивного та всебічного дослідження всіх наведених у клопотанні захисника обставин.

Також не додано жодного вироку і прокурором до апеляційної скарги, що унеможливлює прийняття апеляційним судом законного та вмотивованого рішення без вивчення встановлених у вироках обставин.

Разом з тим, суддя місцевого суду помилково прийшов до висновку про необхідність застосування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб при приведенні у відповідність до Закону вироків Дніпровського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2021 року та Шевченківського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2021 року в сумі 2 379 грн., яка була визначена з 1 жовтня 2021 року, оскільки відповідно до п.5 Підрозділу 1 Розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, для кваліфікації адміністративного та кримінального правопорушення, сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп.169.1.1 п.169.1 ст.169 Розділу IV цього Кодексу, а саме податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.

Суд апеляційної інстанції, за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції, відповідно до вимог п.6 ч.1 ст.407 КПК України, має право скасувати ухвалу та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Згідно вимог ст.409 КПК України, підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ст.412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне судове рішення.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Під час нового судового розгляду справи суду першої інстанції, з дотриманням процесуальних прав учасників судового процесу, необхідно врахувати висновки і мотиви апеляційної інстанції, з яких скасовано судове рішення, вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, і в залежності від встановленого, постановити законне, обґрунтоване і справедливе судове рішення з врахуванням доводів, зазначених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 412, 415 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 06 червня2025 року про часткове задоволення клопотання захисника засудженої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 , про приведення вироків щодо ОСОБА_6 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року скасувати та призначити новий розгляд клопотання адвоката ОСОБА_8 в суді І інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3