Справа№1-142/2010
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
5 жовтня 2010 року Томашпільський районний суд Вінницької області
головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Томашпіль справу по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, працюючого різноробочим СТОВ «Яланецьке» с. Яланець, раніше судимого , 2 березня 2010 року Томашпільським районним судом за ст. 185 ч.З, 75 КК України до трьох років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробовуванням протягом іспитового строку один рік, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 вироком Томашпільського районного суду від 2 березня 2010 року будучи засудженим за ст.185 ч.3, 75 КК України до трьох років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробовуванням протягом іспитового строку один рік, на шлях виправлення не став і в період іспитового
строку вчинив новий злочин за таких обставин.
Так, 17 липня 2010 року біля 13 год. дня ОСОБА_5 , перебуваючи у веранді будинку потерпілого ОСОБА_6 , жителя АДРЕСА_2 , діючи повторно, з корисливих мотивів, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, таємно викрав гроші в сумі 200 грн. після чого з місця події зник, чим заподіяв потерпілому матеріальної шкоди на вищевказану суму.
В судовому засіданні ОСОБА_5 вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому і по суті обвинувачення пояснив, що 17 липня 2010 року в обідню пору біля 12 год. дня він прийшов провідати свою рідну сестру, яка є дружиною потерпілого ОСОБА_7 . Коли прийшов до сестри, то почав гратися з її малолітніми дітьми. В цей час додому приїхав потерпілий, який приніс заробітну плату в сумі більше однієї тисячі грн. Гроші потерпілий поклав на підвіконник у веранді, а сам гужовою повозкою поїхав у своїх справах. Сестра пішла присипати меншу дитину, а підсудний залишився у веранді ку гратися з племінником ОСОБА_8 віком 4 роки. Племінник виліз на диван, звідти на підвіконник і коли пробігав по підвіконнику, то ногою зачепив гроші і вони попадали на землю. Племінник вибіг на вулицю, підсудний зібрав гроші, скориставшись відсутністю сестри та племінника, викрав 200 грн., а іншу частину поклав на підвіконник. Через декілька хвилин, підійшов до сестри, якій повідомив, що йде на роботу і покинув будинок. Викрадені гроші цього же дня витратив у власних потребах в продуктовому магазині с.Яланець.
Потерпілий ОСОБА_9 суду пояснив, що вранці 17 липня 2010 року він отримав заробітну плату в сумі 1250 грн. і приніс їх додому. Вдома були його мати, дружина, двоє малолітніх їхніх дітей та рідний брат дружини, тобто підсудний. Гроші потерпілий поклав на підвіконник у веранді будинку, а сам гужовою повозкою поїхав у своїх справах. Повернувся додому в обідню пору і через деякий час підсудний сказав, що йде на роботу.
Коли згодом потерпілий зайшов у веранду і взяв з підвіконника гроші, перерахував їх і при цьому виявив нестачу 200 грн. Коли про нестачу запитав у дружини, то вона відповіла, що їй невідомо де ділися гроші. В подальшому потерпілому стало відомо, що гроші викрав брат дружини ОСОБА_10 .
Заподіяну злочином шкоду підсудний відшкодував у добровільному порядку, а тому претензій матеріального і морального характеру до нього він не має.
Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що 17.07.2010 р. близько 10 год. ранку з роботи повернувся чоловік ОСОБА_9 , який приніс заробітну плату в сумі 1250 грн. і поклав гроші на підвіконнику у в будинку, а сам поїхав у своїх справах. В цей час у будинку залишилися свідок, її рідний брат ОСОБА_12 який грався з малолітніми дітьми. Через деякий час свідок пішла присипати меншу доньку, а брат залишився у веранді будинку гратися з сином свідка ОСОБА_8 , якому виповнилося чотири роки. Присипаючи дитину свідок заснула сама і прокинулася, коли її розбудив чоловік, який повідомив, що нестало 200 грн з принесеної ним зарплати. З приводу цього свідок телефонувала підсудному, щоб він прийшов до неї і пояснив чи не брав він грошей, на що останній дав згоду. Однак підсудний до неї так і не прийшов і тоді вона здогадалася що ці гроші викрав брат, що в подальшому і знайшло своє підтвердження.
З оголошених в судовому засіданні показань свідка ОСОБА_13 встановлено, що вона працює продавцем продовольчого магазину в с. Яланець. 17 липня 2010 року біля 15 год. дня до магазину зайшов місцевий житель ОСОБА_5 , який повернув борг у сумі 10 грн. та придбав продукти харчування на суму біля 50 грн. В цей же день близько 17 год. Одайник знову прийшов у магазин та придбав продукти харчування і інші товари на суму біля 100 грн. Де ОСОБА_12 взяв гроші, свідок у нього не запитувала (а.с. 47).
З оголошених в судовому засіданні показань свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 встановлено що 6 серпня 2010 року вони були присутніми в якості понятих при проведенні з ОСОБА_16 слідчої дії відтворення обстановки і обставин події. При цьому ОСОБА_12 пояснив слідчому, де і за яких обставин 17 липня 2010 року він викрав гроші в сумі 200 грн. з будинку своєї сестри (а.с. 43,44).
Крім показань підсудного, потерпілого, свідків винуватість ОСОБА_12 у вчиненні злочину за обставин викладених в обвинувальному висновку стверджується сукупністю інших доказів зібраних по справі, перевірених судом, а саме: заявою ОСОБА_17 на адресу Томашпільського PB УМВС України у Вінницькій області про притягнення невідомої особи до кримінальної відповідальності за крадіжку 200 грн. з будинку потерпілого (а.с. 2), явкою з повинною ОСОБА_18 в якій викладено обставини вчинення злочину( а.с.8),протоколом відтворення обстановки і обставин події з доданими до нього фототаблицями ( а.с.35-40) та іншими матеріалами кримінальної справи.
Заслухавши пояснення підсудного, потерпілого, свідків, дослідивши матеріали справи і давши оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, суд уважає, що вина ОСОБА_18 у вчиненні злочину доказана і його дії правильно кваліфіковано за ст. 185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Призначаючи покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу підсудного, який повністю визнав вину і щиро розкаявся у вчиненому, в добровільному порядку відшкодував заподіяну злочином шкоду, що суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання, однак новий злочин вчинив в період іспитового строку, і вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_18 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.
Як убачається з вироку Томашпільського районного суду від 2 березня 2010 року (а.с. 14) ОСОБА_4 було засуджено за ст. 185 ч. З, 75 КК України до трьох років позбавлення волі зі звільнення від відбування покарання з випробовуванням протягом іспитового строку на один рік, а тому покарання за новим вироком має бути призначено у відповідності з приписами ст. 71 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбачено ст. 185 ч. України і призначити покарання - один рік позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Томашпільського районного суду Вінницької області від 2 березня 2010 року у виді трьох років позбавлення волі та остаточно визначити покарання три роки і шість місяців позбавлення волі .
Запобіжний захід до вступу вироку у законну силу ОСОБА_4 залишити попередній підписку про невиїзд.
Вирок може бути оскаржений протягом 15 діб з моменту проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд.

Суддя