Провадження № 1-кп/175/1067/24
У Х В А Л А

про продовження запобіжного заходу

22 квітня 2025 року селище Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001734 від 13.06.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Краматорська Донецької області, неодруженого, інваліда 2 групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області здійснюється судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

Клопотання обґрунтовано тим, що під час досудового розслідування до обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на теперішній час встановлені ризики, передбачені ч.ч. 1,2,3,4,5 ст. 177 КПК України не зменшились, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Обвинувачений та захисник ОСОБА_7 заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу з огляду на необґрунтованість заявлених ризиків, та з урахуванням даних, які характеризують особу обвинуваченого і його стан здоров`я, просили суд змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Вирішуючи заявлене прокурором клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд виходить з того, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів і за його вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі строком на п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацію майна, а тому, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого злочину та покарання, яке загрожує у разі визнання винуватим, існує реальний ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду, у зв`язку із чим колегія суддів вважає, що існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду.

Також суд вважає обґрунтованим твердження прокурора про існування ризику незаконного впливу на свідків, оскільки такі не були допитані безпосередньо судом, тому існує певна ймовірність незаконного впливу на них з боку обвинуваченого або зацікавлених осіб з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань.

Крім того, відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_6 здійснював свою протиправну діяльність неодноразово на території м. Краматорська, який є прифронтовим містом, в якому на теперішній час розміщуються підрозділи ЗСУ та інших військових формувань, що свідчить про існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливості продовжити кримінальне правопорушення у якому він обвинувачується.

Доводи сторони обвинувачення про продовження існування ризиків, передбачених п.2,4 ч.1 ст.177 КПК України, що обвинувачений може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для кримінального провадження та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином належним чином не обґрунтовано і з цих підстав колегією суддів не приймаються до уваги.

Згідно частини 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті тримання під вартою.

Оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України та приписи вищевказаної статті не передбачають застосування альтернативного запобіжного заходу, тому відсутні підстави для застосування до нього інших більш м`яких запобіжних заходів. Наявність у обвинуваченого постійного місця проживання, інвалідності та відсутності судимостей, не можуть бути безумовними підставами для відмови у задоволенні клопотання прокурора, оскільки колегія суддів вважає, що існують ризики передбачені ч.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Абзацом 8 ч.4 ст.183 КПК України визначено, що під час дії воєнного стану суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що обвинуваченому слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки заявлені ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України на теперішній час не зменшилися, а обраний запобіжний захід, з урахуванням його тривалості, не виходить за межи розумного строку, відповідає особі обвинуваченого, вік та стан здоров`я обвинуваченого дозволяє продовжити йому строк тримання під вартою та відповідає характеру і тяжкості діяння, в якому він обвинувачується.

Також, колегія суддів вважає за недоцільне визначати розмір застави, оскільки такий запобіжний захід не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, з огляду на кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 .

На підставі викладеного та керуючись ст.183, 331, 372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 20 червня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Копію ухвали направити в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)».

Апеляційна скарга на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3