ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/3319/23 Номер провадження 11-сс/814/455/25Головуючий у 1-й інстанції с. ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем з участю прокурора представника власників майнаОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава апеляційну скаргу представника власників майна ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 15 травня 2025 року у кримінальному провадженні №000431,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням слідчий суддя задовольнив клопотання слідчого ВП №1 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_11 та наклав арешт на майно (ноутбуки, планшети, мобільні телефони та банківські картки), вилучене під час обшуку помешкань за адресами: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 ; АДРЕСА_5 ; АДРЕСА_6 ; АДРЕСА_7 ; АДРЕСА_8 .

Мотивуючи рішення, слідчий суддя зазначив, що арешт накладений на вилучене майно з метою збереження речових доказів.

В апеляційній скарзі представник власників майна ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 просить скасувати ухвалу слідчого судді в частині арешту майна довірителів та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна в цій частині.

При цьому вважає, що ухвала винесена з порушеннями КПК України.

Вказує, що ні власники майна, ні представник не отримали оскаржувану ухвалу слідчого судді.

Стверджує, що клопотання слідчого не містить даних, які б підтверджували причетність ОСОБА_9 та ОСОБА_12 до вчинення кримінальних правопорушень.

Зауважує, що клопотання слідчого містить дані щодо банківських карт, за допомогою яких вчинялись шахрайські дії відносно потерпілих. Проте у ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 банківські карти з такими реквізитами не вилучались.

Ставить під сумнів неупередженість понятих під час вказаної слідчої дії.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власників майна на підтримання доводів апеляційної скарги, міркування прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Оскільки судове рішення оскаржене адвокатом ОСОБА_7 лише в інтересах власників майна ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , колегія суддів переглядає ухвалу слідчого судді в частині, що стосується арешту майна, яке вилучене під час обшуку квартир за адресами: АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 , що не заперечували учасники провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Приписами п.1 ч.2 та ч.3 цієї статті Кодексу встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з вимогами ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Колегія суддів приходить до висновку, що в даному провадженні слідчий суддя наведених вимог закону дотримався, правильно вирішив питання про накладення арешту на вилучене під час проведення обшуків майно, врахувавши вимоги кримінального процесуального закону при застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження.

З матеріалів провадження вбачається, що слідчими ВП №1 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №000431 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, за фактом шахрайства, внаслідок якого ОСОБА_13 , за попередньою змовою групою осіб, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, заволодів грошовими коштами потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 у великих розмірах.

08 травня 2025 року слідчим проведено обшуки в квартирах за адресами: АДРЕСА_3 , АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 , під час яких виявлено та вилучено мобільні телефони, банківські картки, ноутбуки, планшет та грошові кошти.

Всупереч доводам апеляційної скарги, вилучення майна відбувалося з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, що підтверджується копіями відповідних документів, доданих до клопотання слідчого, а ідентифікаційні ознаки банківських карток відповідають тим, що зазначені у клопотанні слідчого про накладення арешту на майно.

Враховуючи доводи сторони обвинувачення, що вилучені під час проведення обшуків речі є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, оскільки за їх допомогою особи, причетні до шахрайства, узгоджували свої дії, отримували та переказували грошові кошти, а також з огляду на необхідність проведення відповідних судових експертиз, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку, що це майно відповідає критеріям, встановленим у ст. 98 КПК України, та правильно вирішив питання про накладення на нього арешту.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегія суддів не вбачає.

Крім того, відповідно до положень ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасований на будь-якій стадії кримінального провадження, якщо в подальшому застосуванні цього заходу відпаде потреба.

Доводи апеляційної скарги адвоката про те, що ні вона, ні власники майна не отримали ухвалу слідчого судді не спростовують висновки про необхідність накладення арешту на майно з огляду на наведені вище обставини.

Крім того, колегія суддів враховує, що розгляд питання про накладення арешту на майно проведено з участю представника власників майна - адвоката ОСОБА_7 , а копія оскаржуваної ухвали слідчого судді направлена учасникам провадження засобами поштового зв`язку.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не встановлено.

Отже, апеляційна скарга адвоката не підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 404, 405, 407 та 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтави від 15 травня 2025 року у кримінальному провадженні №000431 в частині накладення арешту на майно, вилучене 08 травня 2025 року під час обшуку квартир за адресами: АДРЕСА_3 , АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 , залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власників майна ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4