Провадження №11-сс/801/567/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку ч. 4 ст. 107 КПК України апеляційну скаргу ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області 08 липня 2025 року про відмову у задоволенні їх скарги Винокура на бездіяльність уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за зверненням від 03 червня 2025 року,

у с т а н о в и в:

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 звернулися до Вінницького міського суду Вінницької області зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР).

Скарга мотивована тим, що 03 червня 2025 року вони звернулись до Офісу Президента України із заявою (зверненням) про вчинення кримінального правопорушення, яка у подальшому листом Офісу Генерального прокурора України скерована до Вінницької обласної прокуратури.

Водночас, станом на дату звернення до суду, відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за указаною заявою не внесені та їм не надано витягу з ЄРДР.

Уважають таку бездіяльність уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури порушенням вимог чинного законодавства.

Посилаючись на ці обставини, просили слідчого суддю зобов`язати уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури внести відомості до ЄРДР за їх заявою від 03 червня 2025 року про вчинення кримінальних правопорушень суддею Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_8 , прокурором Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 та слідчим СВ РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_10 за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 384, ч. 1 ст. 366 КК України.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 08 липня 2025 року відмовлено у задоволенні указаної скарги.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що заява (звернення) ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 03 червня 2025 року не є заявою про вчинення злочину, оскільки має узагальнений характер, викладений у формі необґрунтованих та невмотивованих припущень заявників, які ґрунтуються на їх безпідставних власних міркуваннях та не містять в собі ознак об`єктивної сторони діяння, що не може слугувати підставою для внесення даних до ЄРДР.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи осіб, які її подали

В апеляційній скарзі заявники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 просять скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити їх скаргу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, постановленою з істотним порушенням вимог КПК України;

слідчим суддею порушено таємницю нарадчої кімнати, зокрема, останній покинув нарадчу кімнату до настання нічного часу та проголошення повного тексту оскаржуваного рішення, що є безумовною підставою для його скасування;

судове рішення повинно проголошуватись у повному обсязі, проголошення тільки його вступної та резолютивної частини не допускається.

Позиції учасників судового провадження

Заявники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в судове засідання не з`явились, в апеляційній скарзі просили провести апеляційний розгляд у їх відсутність та задовольнити скаргу.

Прокурор в судове засідання не з`явився, судом повідомлявся належним чином про час та місце судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття, у зв`язку з чим суд вважає за можливе провести розгляд апеляційної скарги за відсутності учасників провадження, які не з`явились.

Мотиви суду

Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно з частиною першою статті 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Указаним вимогам ухвала слідчого судді відповідає.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя наділений повноваженнями судового контролю у кримінальному провадженні.

Частиною першою статті 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Установлено, що 03 червня 2025 року ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 звернулись до Офісу Президента України із заявою (зверненням) про вчинення кримінального правопорушення суддею Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_8 , прокурором Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_9 та слідчим СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_10 .

Указана заява Офісом Президента України направлена для розгляду Офісу Генерального прокурора та надалі направлена для розгляду по суті до Вінницької обласної прокуратури.

Листом Вінницької обласної прокуратури № 31-814ВИХ-2531-105-18 від 25 червня 2025 року заявників поінформовано про те, що у їх зверненні не наведено об`єктивних даних про вчинення суддями Вінницького міського суду, прокурорами Вінницької окружної прокуратури та слідчими Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області суспільно-небезпечних діянь, передбачених КК України, тому підстави для внесення відповідних відомостей до ЄРДР відсутні.

Системний аналіз положень ст. ст. 214, 303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні і такі заява чи повідомлення повинні містити достатні дані про наявність ознак кримінально караного діяння.

Водночас зміст ч. 1 ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

До ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що до ЄРДР підлягають внесенню заяви та повідомлення, які містять обґрунтовані відомості про кримінальне правопорушення.

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

Із поданої заяви (звернення) ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 від 03 червня 2025 року слідує, що підставою для звернення із указаною заявою до Офісу Президента України стало те, що суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_8 не допустив ОСОБА_6 до судового засідання як потерпілу, остання була присутня як вільний слухач, а прокурор та слідчий незаконно закрили кримінальне провадження.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що оскарження рішень, дій та бездіяльності слідчого чи прокурора щодо неналежного проведення досудового розслідування кримінального провадження здійснюється в порядку, передбаченому ст. 303 КПК України, а не шляхом внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР.

При безпідставно ініційованому досудовому розслідуванні порушуються гарантії недоторканості судді та його незалежності у виконанні професійних обов`язків.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод метою забезпечення незалежності судової влади є гарантування кожній особі основоположного права на розгляд справи справедливим судом тільки на законній підставі та без будь-якого стороннього впливу.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади» роз`яснено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.

Забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення є одним з основних засад судочинства, встановлених ст. 129 Конституції України.

Конституційним Судом України в своєму рішенні від 11 березня 2011 року у справі № 2-рп/2011 зроблено висновок, що оцінка вчинених суддею процесуальних дій може здійснюватися тільки судами апеляційної чи касаційної інстанції.

Аналогічної позиції дотримується і Консультативна рада європейських суддів, яка в пункті 57 Висновку № 11 (2008) щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

Незалежність судової влади є головною умовою забезпечення верховенства права, ефективного захисту прав і свобод людини та громадянина, юридичних осіб, інтересів суспільства й держави.

У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2021 року у справі № 556/450/18 зроблено висновок, що:

«слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 зроблено висновок, що:

«у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР».

Отже, підставою для початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких вноситься до ЄРДР.

Водночас заява (звернення) ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 від 03 червня 2025 року не містить в собі даних, обставин та фактів, що можуть указувати на конкретні ознаки складу кримінального правопорушення.

Ураховуючи наведене, слідчий суддя з дотриманням вимог КПК України, приймаючи рішення за скаргою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за їх заявою (зверненням) від 03 червня 2025 року, дійшов вірного висновку про відмову у її задоволенні.

Доводи апеляційної скарги заявників про те, що оскаржувана ухвала постановлена з істотним порушенням вимог КПК України, оскільки слідчим суддею порушено таємницю нарадчої кімнати та правила проголошення судового рішення є безпідставними з огляду на таке.

Судове рішення проголошується прилюдно негайно після виходу суду з нарадчої кімнати. Головуючий у судовому засіданні роз`яснює зміст рішення, порядок і строк його оскарження (ч. 1 ст. 376 КПК України).

Частиною другою статті 376 КПК України встановлено якщо складання судового рішення у формі ухвали вимагає значного часу, суд має право обмежитися складанням і проголошенням його резолютивної частини, яку підписують всі судді. Повний текст ухвали повинен бути складений не пізніше п`яти діб з дня проголошення резолютивної частини і проголошений учасникам судового провадження. Про час проголошення повного тексту ухвали має бути зазначено у раніше складеній її резолютивній частині.

З матеріалів провадження слідує, що 08 липня 2025 року у судовому засіданні слідчим суддею було проголошено вступну та резолютивну частину ухвали за результатами розгляду скарги та указано, що її повний текст буде проголошено 11 липня 2025 року о 15:40 год.

Посилання заявників на те, що протягом цього часу слідчий суддя не перебував у нарадчій кімнаті та брав участь у розгляді інших справ, що, на їх думку, є порушенням таємниці нарадчої кімнати, колегія суддів відхиляє, оскільки положеннями ст. 376 КПК України не встановлено обов`язок суду після проголошення його резолютивної частини перебувати в нарадчій кімнаті до проголошення повного тексту, а також не встановлено заборону розгляду інших справ у період складання повного тексту судового рішення після проголошення його резолютивної частини.

Посилання заявників на постанову Верховного Суду від 02 лютого 2021 року (справа № 519/41/20, провадження № 51-5036км20) у якій зроблено висновок про порушення таємниці нарадчої кімнати не є релевантним до цих правовідносин.

Отже, ухвала слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 08 липня 2025 року за скаргою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні.

Підсумовуючи наведене, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування судового рішення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області 08 липня 2025 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на бездіяльність уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за зверненням від 03 червня 2025 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4