Справа № 346/679/25
Провадження № 11-кп/4808/316/25
Категорія ст.82 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2025 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07 травня 2025 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07 травня 2025 року відмовлено у задоволенні подання начальника Державної установи «Коломийська виправна колонія (№41)» про заміну покарання більш м`яким, а саме у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк, ОСОБА_8 , засудженому 21.03.2003 року Апеляційним судом Миколаївської області за ч.3 ст.187, ч.1 ст.263, ч.2 ст.296, п.п.1,2,4,6,8,9,10,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.152, ч.3 ст.289, 70, 71 КК України до остаточного покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07 травня 2025 року як необґрунтовану та направити справу на новий розгляд, або винести своє рішення, яким задовольнити подання начальника Коломийської виправної колонії №41 про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким у виді позбавлення волі на певний строк 15-20 років.

Зокрема, посилається на те, що за період відбування покарання у нього були стягнення, які на даний час погашені, а тому він вважається таким, що немає стягнень. Зауважує, що він визнав вину повністю і щиро розкаявся, зараз в нього задовільна поведінка, добре ставлення до праці, добрі стосунки із засудженими. Також просить врахувати те, що під час відбування покарання він одружився, має дочку та двох онучок та хоче брати участь у їх вихованні та бути зразковим громадянином.

Під час апеляційного розгляду:

- засуджений ОСОБА_8 та його захисник підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги;

- прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, просив ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 82 КК України невідбута частина покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким.

Згідно з ч. 5 ст. 82 КК України покарання у виді довічного позбавлення волі може бути замінено на покарання у виді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти до двадцяти років, якщо засуджений відбув не менше п`ятнадцяти років призначеного судом покарання.

Згідно роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття рішення є доведеність того, що він став на шлях виправлення.

За змістом зазначеної вище статті та роз`яснень, становлення особи на шлях виправлення - це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і добросовісне ставлення до праці, які свідчать про сумлінне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватись і в умовах відбування більш м`якого покарання.

Висновок про становлення особи на шлях виправлення повинен бути зроблений на підставі всебічного врахування даних про поведінку засудженого за весь період перебування в установі виконання покарання.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог кримінального процесуального законодавства судом першої інстанції при розгляді подання начальника установи виконання покарань, дотримано.

Як вбачається з матеріалів судового провадження вироком апеляційного суду Миколаївської області від 23.03.2003 року залишеного без змін ухвалою Верховного Суду України від 10.07.2003 року ОСОБА_8 засуджено за ч.3 ст.187, ч.1 ст.263, ч.2 ст.296, п.п.1,2,4,6,8,9,10,12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.152, ч.3 ст.289, 70, 71 КК України до остаточного покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

Судом першої інстанції встановлено, що засуджений ОСОБА_8 в місцях позбавлення волі перебуває з 02.08.2002р. Зокрема, з 02.08.2002 року утримувався в Миколаївському СІЗО, з 14.05.2005 року відбував покарання в ДУ «Бердичівська виправна колонія №70», з 29.09.2022 року по теперішній час відбуває покарання в ДУ «Коломийська виправна колонія (№41)». На час розгляду подання засуджений відбув більше 22 років.

Згідно з дослідженою судом першої інстанції характеристикою Миколаївського СІЗО №20 від 29.06.2004 року, засуджений ОСОБА_8 за час тримання не допускав порушень встановленого порядку відбування покарання, дисциплінарні стягнення не накладались, заохочень не мав. В конфліктних ситуаціях не помічений, зі співкамерниками підтримує рівні стосунки, до представників адміністрації тактовний, санітарний стан в камері підтримує задовільний, підтримує соціально-корисні зв`язки з матір`ю, братом, жінкою шляхом отримання передач, побачень. Засуджений характеризується як агресивна, цілеспрямована людина, схильний діяти під впливом моменту, не завжди стримував свої обіцянки, недостатньо підлягає до виховного впливу, визнає лише владу та силу.

Відповідно до даних довідки про заохочення та стягнення, на засудженого накладалися дисциплінарні стягнення 02.06.2004 року у виді попередження за зберігання заборонених предметів, 02.06.2004 року у виді догани за зберігання заборонених предметів, 18.08.2004 року у виді догани за зберігання заборонених предметів. Заходи заохочення не застосовувалися.

За змістом характеристик ДУ «Бердичівська виправна колонія (№70)» від 30.12.2005, 16.01.2007, 12.01.2008, 15.01.2009, 18.08.2015, 01.07.2022 та довідок про заохочення та стягнення, засуджений ОСОБА_8 за час відбування покарання з 14.09.2005 року мав сім дисциплінарних стягнень: 04.09.2006, 09.02.2008, 12.02.2008, 27.05.2009, 23.03.2018, 13.12.2019 у вигляді догани та попередження за порушення розпорядку дня, у вигляді попередження та у вигляді суворої догани за зберігання заборонених предметі та п`ять заохочень 11.04.2006 10.04.2015, 17.07.2015, 12.07.2019, 04.04.2022 у вигляді подяки за сумлінну поведінку та ставлення до праці, за виконання покладених обов`язків та дотримання правил поведінки засуджених у вигляді подяки за сумлінну поведінку та ставлення до праці. Провину у скоєних злочинах визнає частково. Міру покарання призначеного судом рахує несправедливою та суворою. Допускав конфлікти серед засуджених, піддається впливу засуджених негативної спрямованості. До праці тимчасово не залучений, але працювати бажання має. В подальшому з 2006 року був працевлаштований шевцем по пошиттю взуття, в 2022 році на добровільній основі брав участь в пошитті різних речей на потреби ЗСУ та ТРО. Підтримує зв`язок з рідними шляхом листування. У 2007 році виявив бажання брати участь в програмах диференційного виховного впливу «Духовне відродження» та «Освіта» та брав участь в реалізації цих програм.

Відповідно до постанови від 12.08.2015 про переведення засудженого на підставі ст.151-1 КВК України ОСОБА_8 змінено умови тримання в межах установи, засуджений був переведений з приміщення камерного типу, в яких тримаються дві особи в багатомісні приміщення камерного типу виправної колонії максимального рівня безпеки.

01.07.2022 року на комісії ДУ «Бердичівська виправна колонія №70» з розгляду питань щодо застосування до засуджених до довічного позбавлення волі зміни умов тримання, розглянуто питання щодо переведення ОСОБА_8 до звичайних жилих приміщень виправної колонії максимального рівня безпеки та 29.09.2022 засуджений переведений до ДУ «Коломийська виправна колонія №41».

Згідно з характеристиками ДУ «Коломийська виправна колонія №41» від 06.12.2022, 27.03.2023, 17.01.2025, засуджений ОСОБА_8 за час відбування покарання характеризується посередньо. Допускає порушення встановленого порядку відбування покарання, за що накладено одне дисциплінарне стягнення 21.12.2022 у вигляді попередження за порушення правил користування планшетним пристроєм. Також має три заохочення 03.10.2023, 01.04.2024, 02.10.2024 у вигляді подяки за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки. Провину у скоєних злочинах визнавав частково, але за час відбування покарання усвідомив тяжкість скоєного злочину та на момент складання характеристики визнає вину. Працевлаштований з 2023 року у філії ДУ «Коломийська ВК №41» ДП «Підприємство ДКВС України», до роботи відноситься добросовісно, залучається до виконання робіт по благоустрою місць позбавлення волі без оплати праці в порядку черговості, до робіт завжди ставиться добросовісно, на заходи виховного впливу реагує добре. У взаємовідносинах із засудженими не конфліктний. Реалізував програми диференційованого виховного впливу «Професія» та здобув спеціальність «Токар».

З розділу 3 характеристики на засудженого ОСОБА_8 від 15.01.2025 щодо оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення вбачається, що такий ризик оцінено як середній, а ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як високий.

З довідки про заохочення та стягнення засудженого ОСОБА_8 від 07.05.2025 вбачається, що за весь час перебування в умовах позбавлення волі з 02.08.2002 року по час звернення з поданням останній отримав дев`ять заохочень в 2006, 2015, 2019, 2022, 2023, 2024, 2025 роках за сумлінну поведінку та ставлення до праці, за виконання покладених обов`язків та дотримання правил поведінки. Також до засудженого було застосовано десять дисциплінарних стягнень в 2004, 2006, 2008, 2009, 2018, 2019, 2022 році, які на день розгляду подання погашено.

За змістом довідок №27 та №183 про працевикористання, засуджений ОСОБА_8 працював за договорами цивільно-правового характеру в період лютий-червень 2023 року та отримував заробітну плату 120 грн. в місяць, в серпні 2023 року та отримував заробітну плату 520,25 грн., в період жовтень-грудень 2023 року та отримував заробітну плату від 532,20 до 1432,65 грн. в місяць, в період лютий 2024 квітень 2025 року та отримував заробітну плату від 45 до 9000 грн. в місяць.

Відповідно до довідки державної установи на засудженого ОСОБА_8 виконавчий лист не надходив.

Відповідно до довідки від 14.01.2025 про стан здоров`я, засуджений ОСОБА_8 працездатний із працевлаштуванням.

ОСОБА_8 складено форму індивідуального плану виправлення та ресоціалізації, до якого включено наміри щодо зміцнення родинних стосунків, вибачення перед рідними потерпілих при зустрічі, заплановано відшкодувати завдані збитки, працевлаштуватися по професії та проживати у дружини.

Сукупність вказаних даних була взята до уваги судом першої інстанції, їм було надано належну оцінку. Крім того, судом першої інстанції обґрунтовано взято до уваги те, що засуджений, будучи судимим 23.11.1999 року за вчинення тяжкого злочину (зґвалтування з кваліфікуючими ознаками) в період іспитового строку знову вчинив 7 нових умисних злочинів, серед яких розбій, заволодіння транспортним засобом, зґвалтування малолітньої дитини, хуліганство, втягнення неповнолітніх у протиправну діяльність та особливо тяжкий - вбивство трьох осіб, в тому числі малолітньої дитини, вчинені з особливою жорстокістю з метою приховати інший злочин, поєднане із зґвалтуванням, за попередньою змовою групою осіб, за що 21.03.2003 року його було засуджено до покарання у виді довічного позбавлення волі.

Також суд правильно зауважив, що позитивні зміни в поведінці засудженого та ставленні його до праці мали періодичний характер, не були стійкими, а його поведінка та ставлення до праці не була сумлінною протягом всього строку відбування покарання, переривалися вчиненням засудженим порушень вимог режиму тримання, що стало підставою в 2022 році для висновку комісії про те, що засуджений не став на шлях виправлення (виписка з протоколу №26 від 06.12.2022р.)

Суд обґрунтовано звернув увагу на ставлення засудженого до вчинених ним злочинів, а саме часткове визнання ним своєї вини як під час розгляду кримінальної справи судом, так і протягом всього часу відбування покарання, та відношення до призначеного покарання як до несправедливого та занадто суворого.

Суд першої інстанції обґрунтовано зазначив про те, що сукупність досліджених судом даних не свідчить про те, що засуджений критично та негативно ставиться до вчинених злочинів та повністю усвідомлює недопустимість вчинення таких дій в майбутньому.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що засуджений своєю поведінкою і ставленням до праці в період усього строку відбування покарання не довів, що дійсно став на шлях виправлення.

Колегія суддів вважає, що наведені засудженим в апеляційній скарзі обставини та дані не доводять наявність правових підстав для заміни невідбутої ОСОБА_8 частини покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постановлено законне та обґрунтоване рішення, підстави для його скасування відсутні, у зв`язку з чим оскаржувану ухвалу слід залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07 травня 2025 року про відмову в задоволенні подання про заміну покарання більш м`яким, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5