Справа № 946/3712/25
УХВАЛА

20 червня 2025 року м. Кілія

Слідчий суддя Кілійського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду

скаргу

ОСОБА_3 подану в порядку ст. 303 КПК України

на бездіяльність посадових осіб,-

В С Т А Н О В И В :

18.06.2025 року слідчому судді Кілійського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , в порядку ст. 35 КПК України надійшла до провадження скарга ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб, пов`язану з невнесенням до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за фактом умисного невиконання судового рішення.

В обгрунтовання поданої скарги зазначено, 16.05.2025 року скаржник подала на адресу Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області та Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області заяву про вчинення суддею ОСОБА_4 злочину, передбаченого ст. 382 КК України. Так, 22.02.2021 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі головуючого судді - ОСОБА_4 по справі № 500/2395/18 ухвалив здійснити допит у судовому засіданні свідків. Зазначені свідки не допитані виключно через надання систематичного корупційного сприяння з боку судді, злочинній організації ОСОБА_5 у подальшому використанні підроблених документів на ім`я ОСОБА_6 на так званий «пором Кислицький»», виготовлених у приміщенні Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області та іншими особами. Проте суддя ОСОБА_4 надаючи сприяння злочинній організації ОСОБА_5 , яка виготовила підроблені документи на ім`я ОСОБА_6 , вчинила злочин у виді умисного невиконання власного її рішення щодо допиту свідків до судового засідання.

У поданій 16.05.2025 року заяві, скаржник просила:

-внести відомості до ЄРДР за фактом умисного невиконання судового рішення суддею ОСОБА_4 , ухвали від 22 лютого 2021 року;

-відкрити кримінальне провадження та притягнути до кримінальної відповідальності суддю ОСОБА_4 за вчинення злочину у формі умисного невиконання рішення суду - ухвали від 22 лютого 2021 рок;

-надати копію витягу з ЄРДР.

Між тим, як зазначає скаржник, вказана заява була проігнорована, у зв`язку з чим, скаржник просить слідчого суддю:

-скаргу задовольнити;

-зобов`язати уповноваженого прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області та уповноваженого слідчого Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області внести відомості до ЄРДР за фактом умисного невиконання судового рішення суддею ОСОБА_4 ухвали від 22 лютого 2021 року;

-зобов`язати уповноваженого прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області та уповноваженого слідчого Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області внести кримінальне провадження та притягнути до кримінальної відповідальності суддю ОСОБА_4 за вчинення злочину у формі умисного невиконання рішення суду ухвали від 22 лютого 2021 року;

-зобов`язати уповноваженого прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області та уповноваженого слідчого Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області надати скаржнику копію витягу з ЄРДР.

Ухвалою слідчого судді від 19.06.2025 року відкрито провадження за даною скаргою, про що повідомлений скаржник, її представник, а також прокурор Ізмаїльської окружної прокуратури.

Скаржник, ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про час, місце та дату судового засідання була сповіщена належним чином, шляхом направлення ухвали та судової повістки на електронну адресу, яку надав скаржник, про причини неявки не повідомила, письмових клопотань не надала.

Представник скаржника ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового засідання був сповіщена належним чином, шляхом направлення ухвали та судової повістки на електронну адресу, яку надав представник, про причини неявки не повідомив, письмових клопотань не надав.

Прокурор Ізмаїльської окружної прокуратури в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, в задоволенні скарги просив відмовити через необгрунтованість.

Відповідно до вимог ст. 306 КПК України, судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, а фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Оцінивши встановлені обставини, проаналізувавши відповідні положення законодавства, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Так, статтею 214 КПК України передбачено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Вимогами ч. 5 ст. 214 КПК України передбаченого, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться, зокрема відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Згідно п.2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Офісу Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 року, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.2 КК України підставою для притягнення до кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Статтею 11 КК України встановлено, що кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення. Не є кримінальним правопорушенням дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Таким чином, аналіз положень ст. 214 КПК України, ст.ст.2, 11 КК України дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Отже, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення /час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення/. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Отже, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Такий висновок відповідає Рішенню Конституційного Суду України від 17 червня 2020 року, у п.5 мотивувальної частини якого зазначено, що «встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту».

Крім того, у своїй постанові від 16 травня 2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) вказав: «...положеннями ст. 3 КПК України визначено, що кримінальне провадження - це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.....».

Відповідно до висновку, зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Крім того, відповідно до пункту 2 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ від 08 лютого 2019 року № 100, особу, яка заявляє або повідомляє про кримінальне правопорушення, уповноважена службова особа органу (підрозділу) поліції або інший поліцейський попереджає про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, передбачену статтею 383 КК України.

Відповідно до ст. 126 Конституції України ,незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється. Без згоди Вищої ради правосуддя суддю не може бути затримано або утримувано під вартою чи арештом до винесення обвинувального вироку судом, за винятком затримання судді під час або відразу ж після вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину. Суддю не може бути притягнуто до відповідальності за ухвалене ним судове рішення, за винятком вчинення злочину або дисциплінарного проступку.

Дослідивши зміст долученої до скарги заяви про нібито вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України, слідчий суддя дійшов висновку, що вона не містить конкретних обставин, які б могли свідчити, що було вчинено суспільно-небезпечне діяння, що у свою чергу було б підставою для внесення органом досудового розслідування відповідних відомостей до ЄРДР та потребувало б перевірки органом досудового розслідування лише за допомогою засобів кримінального процесу.

Наведені обставини у заяві від 16.05.2025 року зводяться по суті до незгоди із процесуальним рішенням судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області.

За правилами ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З огляду на наведене, слідчий суддя вважає доводи скарги є необґрунтованими, а тому підстав для задоволення скарги не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.26, 214, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 подану в порядку ст. 303 КПК України

на бездіяльність посадових осіб відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1