В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2025 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000626 від 15.05.2025 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого за ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 185, ч. 1ст. 152, ч. 3 ст. 186 КК України, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Так, ОСОБА_6 , будучи громадянином України, свідомо порушуючи свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, діючи в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, діючи умисно, усвідомлюючи характер своїх злочинних дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки таких дій та бажаючи їх настання, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, але не пізніше 30.12.2024, вирішив прийняти участь у бойових діях на боці ворога (країни-агресора) - РФ, перейшовши на територію, контрольовану ворогом, та в місце дислокації військ ЗС РФ, з метою спричинення шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Усвідомлюючи вищевказане, з метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_6 , діючи умисно, 23.10.2024 року, перебуваючи на території м. Сімферополь АР Крим, добровільно вступив до лав ЗС РФ, підписавши контракт про проходження військової служби на посаді стрільця та прийнявши присягу військовослужбовця ЗС РФ.

В подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, але не пізніше 30.11.2024, на виконання бойового наказу військового командування ЗС РФ ОСОБА_6 був переміщений до навчального центру ЗС РФ, котрий розташований недалеко від АДРЕСА_1 , та в подальшому зарахований до списків військової частини № НОМЕР_1 ЗС РФ ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Після цього, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, але не пізніше початку-середини грудня 2024, ОСОБА_6 , перебуваючи у складі вищевказаного військового підрозділу під підпорядкуванням НОМЕР_2 бригади ЗС РФ, перебуваючи поблизу АДРЕСА_2 , отримав від невставлених представників ЗС РФ вогнепальну зброю - автомат Калашникова та боєприпаси до нього у кількості 120 набоїв (4 ріжка) з метою виконання бойових наказів військового командування ЗС РФ.

В подальшому, у період з 14 грудня 2024 року по 21 грудня 2024 року, перебуваючи на позиціях ЗС РФ, котрі знаходились поблизу с.Золотарівка Северодонецького району Луганської області, ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем ЗС РФ та утримуючи бойові позиції ЗС РФ, на виконання наказу військового командування ЗС РФ, готувався до збройного наступу на позиції Збройних Сил України.

21 грудня 2024 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), під час бойового зіткнення зі Збройними Силами України поблизу с.Золотарівка Северодонецького району Луганської області, ОСОБА_6 припинив збройний наступ та склав зброю, чим припинив вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 111 КК України, тобто як вчинення державної зради, тобто діяння, умисно вчиненого громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, а саме перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 111 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив факт скоєння злочину за обставин, викладених вище, та дії, вчинення яких йому інкримінуються.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і ніким із сторін не оспорюються.

Судом роз`яснено обвинуваченому та іншим учасникам судового розгляду, що відповідно до вимог ст.349 КПК України у разі визнання недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються, то у такому випадку учасники судового розгляду будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння сторонами провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, колегія суддів вирішила обмежитись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують обвинуваченого.

З урахуванням зібраних у кримінальному провадженні доказів, які є належними і допустимими, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, оскільки ОСОБА_6 , будучи громадянином України, умисно вчинив діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, перейшовши на бік ворога в період збройного конфлікту (державну зраду), в умовах воєнного стану.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 згідно з п.1 ч.1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжкого злочину, особу винного, який раніше судимий, під наркологічним диспансеро-динамічним наглядом та наглядом лікаря-психіатра не перебуває, обставину, що пом`якшує покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, враховуючи той факт, що обвинувачений як громадянин України вчинив особливо тяжкий злочин в період встановленого в Україні воєнного стану, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого неможливе без реального відбування покарання, у зв`язку з чим ОСОБА_6 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.111 КК України, що буде достатнім для його виправлення та запобігання вчинення нових злочинів.

Відповідно до ч.2 ст. 59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Враховуючи, що ОСОБА_6 вчинив злочин проти основ національної безпеки України, передбачений ч.2 ст. 111 КК України, cуд вирішив застосувати конфіскацію всього майна, належного ОСОБА_6 на праві власності.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, у даному кримінальному провадженні не застосовувалися.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Постанови про визнання доказами у даному кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст.59, 111 КК України, ст.ст.349, 368, 370-371, 374, 394 КПК України, суд , -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, і призначити йому покарання у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 395 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3