ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/246/25 Справа № 705/2537/25 Категорія: ст.170 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючої ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

представника

власника майна- адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Уманської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08 травня 2025 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання про арешт майна, поданого в рамках кримінального провадження № 0000451 від 14 листопада 2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,-

в с т а н о в и в :

Слідчий Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області із клопотанням, погодженим прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_9 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000451, внесеному до ЄРДР 14 листопада 2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08 травня 2025 року у задоволенні клопотання відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необгрунтованою, такою, що підлягає скасуванню із постановленням нової ухвали про задоволення клопотання слідчого.

В обгрунтування поданої апеляційної скарги зазначає про те, що слідчим суддею при розгляді клопотання не було взято до уваги обставини, встановлені органом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000451 від 14 листопада 2024 року, які підтверджені належними та допустимими доказами, внаслідок чого прийняте рішення про відмову у накладенні арешту на майно, яке підпадає під критерії, визначені ст.98 КПК України та відносно якого є достатні правові підстави для накладення арешту, а саме: транспортний засіб з державним номерним знаком « НОМЕР_1 », вантажний, спеціальний, автокран більше 20 т, XCMG QY25K5-IO з метою збереження речового доказу.

29 травня 2025 року перед початком судового засідання на адресу Черкаського апеляційного суду від представника власника майна ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_7 надійшло заперечення, в якому останній заперечує проти доводів апеляційної скарги прокурора та просить суд відмовити у її задоволенні, з огляду на те, що арешт вказаного у клопотанні рухомого майна буде обмежувати право власності, яке законно набуте власником майна.

Зокрема вказує на те, що власник незаконно вилученого автокрану не являється стороною у кримінальному провадженні №0000451 за ч.1 ст.382 КК України та не несе жодну відповідальність за законність чи незаконність дій забудовника, які досліджуються у вказаному кримінальному провадженні, а відтак, на його думку, таке вилучення майна є грубим втручанням в роботу підприємства, яке на даний час несе збитки у вигляді простою за умовами договору 2000 грн. за годину простою.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги прокурора, яка підтримала подану апеляційну скаргу, просила скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого про накладення арешту на майно, зазначене в клопотанні; представника власника майна адвоката ОСОБА_7 , який заперечував проти доводів апеляційної скарги і просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, як законну і обгрунтовану; перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Жушман проти України» № 13223/05 від 28.05.2009 р. зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Згідно положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Клопотання про арешт майна подане у зв`язку з необхідністю збереження речових доказів, тобто з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Кримінальний процесуальний закон передбачає обов`язкові вимоги, яким має відповідати клопотання про арешт майна і перевірку відповідності клопотання вказаним вимогам покладено на слідчого суддю. Серед таких вимог згідно п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, зокрема, є те, що в клопотанні про арешт майна має бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі, предмети що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та наданих матеріалів справи, слідчим відділом Уманського РУП ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 листопада 2024 року за № 0000451 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Так, під час проведення 29 квітня 2025 року огляду місця події встановлено, що за допомогою стріли вбудованої у автокрані «XCMG», моделі QY25K5-IO, типу автокран, реєстраційний номер « НОМЕР_1 » здійснювалася передача будівельних матеріалів, з земельної ділянки за адресою: Черкаська область м. Умань, вулиця Туристів (колишня назва Пушкіна), 54, на земельну ділянку за адресою: Черкаська область, м. Умань, вулиця Григорія Косинки, 20В для проведення подальших будівельних робіт. В ході огляду вилучено автомобіль марки «XCMG», моделі QY25K5-IO, реєстраційний номер « НОМЕР_1 », опечатано стрічкою Національної поліції України та залишено на території по вул. Пушкіна 54, у зв`язку з неможливістю доставки на територію Уманського РУП за допомогою евакуатора; авто знаходиться під наглядом екіпажу СРПП.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_11 від 14.07.2022 (справа № 712/4896/22, провадження № 1-кс/712/2208/22) накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :02:005:0991 площею 0,0244 га (Черкаська область, м. Умань, вулиця Григорія Косинки, 20-В) із забороною виконання будь-яких земельних та будівельних робіт.

30 квітня 2025 року вищевказаний автомобіль було визнано речовим доказом по кримінальному провадженню № 0000451 від 14 листопада 2024 року.

Згідно інформації ТСЦ МВС №7142 №31/31/7142 транспортний засіб з державним номерним знаком « НОМЕР_1 », вантажний, спеціальний, автокран більше 20 т, XCMG QY25K5-IO зареєстрований за громадянином ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчим суддею встановлено, що власник цього майна ОСОБА_10 , на підставі довіреності від 12 лютого 2025 року, посвідченої нотаріусом, передав транспортний засіб з державним номерним знаком « НОМЕР_1 », вантажний, спеціальний, автокран більше 20 т, XCMG QY25K5-IO у розпорядження ОСОБА_12 .

ОСОБА_12 , як фізична особа підприємець, уклав з Іфрахом Альбертом договір № 5 на надання послуг будівельними машинами, механізмами та автотранспортом від 25.04.2025 року, за умовами якого взяв на себе зобов`язання надати послуги з вивантаження великогабаритного будівельного сміття з території з обмеженим в`їздом з Косинки, 20 на Пушкіна, 56 з використанням транспортного засобу з державним номерним знаком « НОМЕР_1 », вантажний, спеціальний, автокран більше 20 т, XCMG QY25K5-IO.

Також в судовому засіданні було встановлено, що ні ОСОБА_10 , ні ОСОБА_12 не є фігурантами даного кримінального провадження, а також їм не повідомлялося про наявність ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_11 від 14.07.2022 (справа № 712/4896/22, провадження № 1-кс/712/2208/22) про накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :02:005:0991 площею 0,0244 га ( АДРЕСА_2 ) із забороною виконання будь-яких земельних та будівельних робіт.

У межах зазначеного кримінального провадження слідчий звернувся до слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області із клопотанням про накладення арешту на вилучене під час огляду місця події майно.

Ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08 травня 2025 року у задоволенні клопотання слідчого Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 про накладення арешту на речовий доказ, вилучений в ході проведення огляду місця події 29.04.2025, а саме: автомобіль марки «XCMG», моделі QY25K5-IO, типу автокран, реєстраційний номер « НОМЕР_1 », жовто-чорного кольору, який належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 із забороною користування та розпорядження вказаним майном відмовлено.

Слідчий судя, зокрема, мотивував своє рішення тим, що стороною обвинувачення не було доведено, що арешт транспортного засобу з державним номерним знаком « НОМЕР_1 », вантажний, спеціальний, автокран більше 20 т, XCMG QY25K5-IO шляхом заборони користування та розпорядження зазначеним майном є необхідним засобом забезпечення досудового розслідування, а інші способи обтяження не забезпечать його збереження з метою подальшого використання в якості речового доказу у кримінальному провадженні.

З огляду на це, слідчий суддя зазначив про те, що вказане клопотання слідчого є необгрунтованим та дійшов висновку про відмову в застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на вищевказане майно.

З таким висновком слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції.

Наведені слідчим у клопотанні про арешт майна підстави, у зв`язку з якими майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, не можуть бути визнані достатніми для висновку, що це майно є речовим доказом, оскільки, згідно положень ст. 171 КПК України, наведені у клопотанні обставини мають бути доведені доказами, доданими до клопотання.

З огляду на те, що вказане в клопотанні майно лише формально визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, без зазначення, яким критеріям, визначеним ст. 98 КПК України воно відповідає, відсутні правові підстави для накладення арешту на це майно.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що існування правової підстави для арешту вказаного майна не підтверджується відповідними доказами і саме тому на вищезазначене майно, не може бути накладено арешт без наявності на це законних і достатніх підстав.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про повноту судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін, оскільки накладення арешту на майно, при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.

Вимоги апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні №0000451 про прийняття рішення про заборону користування, розпорядження вказаним у клопотанні майном, апеляційний суд визнає необґрунтованими, оскільки ні слідчим, ні прокурором не доведена наявність ризиків приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження вказаного в клопотанні майна.

Наведені вище обставини свідчать про відсутність правових підстав для накладення арешту на майно, шляхом заборони користування та розпорядження ним, та не можуть бути підставою для порушення права власника майна, передбаченого ст.41 Конституції України.

У зв`язку з чим, з метою недопущення необґрунтованого порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів власника майна, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно шляхом заборони користування та розпорядження ним.

Підстав для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі прокурора, апеляційний суд не вбачає.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407,419, 422 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора Уманської окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08 травня 2025 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання про арешт майна, поданого в рамках кримінального провадження № 0000451 від 14 листопада 2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4