ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/4612/25
Провадження № 1-кс/362/458/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2025 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області клопотання слідчого СВ ВП № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000411 від 13.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України,

в с т а н о в и в:

24.06.2025 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області капітан поліції ОСОБА_5 , про арешт тимчасово вилученого майна вході проведення огляду під час затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 23.06.2025 року, а саме: мобільний телефон марки «Iphone» модель «11 Pro Max х64Gb» сірого кольору IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який поміщено до паперового конверту коричневого кольору, який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною користування та розпорядження даним майном.

Клопотання мотивовано тим, що В провадженні слідчого відділення відділу поліції №1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000411 від 13.06.2025 року, з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що отримано інформацію про те, що невстановлені особи мають намір вчинити знищення чужого майна шляхом підпалу, а саме домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (ІТС ІПНПУ 8640 від 13.06.2025).

23.06.2025 в період часу з 12 год. 51 хв. по 13 год. 01 хв, за адресою:

АДРЕСА_2 , в порядку ст. 208 КПК України затримано особу підозрювану у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зеленодольськ, Апостолівського району, Дніпропетровської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого.

Під час затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було проведено обшук останнього, в ході якого було виявлено та вилучено: Мобільний телефон марки «Iphone» модель «11 Pro Max х64Gb» сірого кольору IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який поміщено до паперового конверту коричневого кольору.

23.06.2025 вилучені під час обшуку речі визнані речовими доказами та приєднані до матеріалів кримінального провадження.

Вищевказані речі було вилучено до відділу поліції № 1 Обухівського РУП, за адресою: Київська область, Обухівський район, м. Васильків, вул. Покровська, 1.

Метою накладення арешту на тимчасове вилучене майно є збереження речових доказів, а саме на тимчасово вилучене майно у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час особистого обшуку який був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, а саме: Мобільний телефон марки «Iphone» модель «11 Pro Max х64Gb» сірого кольору IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який поміщено до паперового конверту коричневого кольору.

В зв`язку із вище викладеним в органу досудового розслідування виникла необхідність у застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту на майно, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав з викладених в ньому підстав та просив його задовольнити, оскільки потрібно на даний час зняти всю наявну інформацію з мобільного телефону в якому міститься переписка із замовником злочину.

Представник власника майна в судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлений належним чином, клопотань до суду не направляв (а.с.50).

Заслухавши слідчого, вивчивши матеріали клопотання, кримінальне провадження № 0000411 від 13.06.2025 року, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СВ ВП № 1 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№ 0000411 від 13.06.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України (а.с.6-7).

Відповідно до протоколу затримання від 23.06.2025 року під час затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було проведено обшук останнього, в ході якого було виявлено та вилучено: Мобільний телефон марки «Iphone» модель «11 Pro Max х64Gb» сірого кольору IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який поміщено до паперового конверту коричневого кольору(а.с.27-30).

Постановою слідчого СВ Обухівського РУП ГУ Національної поліції в Київській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 від 23.06.2025 року мобільний телефон марки «Iphone» модель «11 Pro Max х64Gb» сірого кольору IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який поміщено до паперового конверту коричневого кольору, визнано речовими доказами (а.с.45-46).

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Згідно з ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст. 170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п.1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п.3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Згідно ч.3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При цьому, слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України, за фактом вчинення якого проводиться досудове розслідування та у межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, а також те, що вилучене майно, а саме мобільний телефон марки «Iphone» модель «11 Pro Max х64Gb» сірого кольору IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 - цілком відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а отже обґрунтовано мають правовий статус речових доказів, а також для проведення ряду експертиз потрібен автомобіль, а тому на переконання слідчого судді, є всі правові підстави для накладання арешту на тимчасово вилучене майно в ході проведеного огляду 23.06.2025 року під час затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 23.06.2025 року, з метою забезпечення збереження їх як речових доказів та проведення експертиз для зняття інформації.

Підстав сумніватись в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

При цьому, слідчий суддя не знаходить у висновках слідчого при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно порушень вимог КПК України та чогось очевидно необґрунтованого та безпідставного.

На підставі наведеного та керуючись статтями 22, 98, 107, 167, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого СВ ВП № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000411 від 13.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно вході проведення огляду під час затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 23.06.2025 року, а саме: мобільний телефон марки «Iphone» модель «11 Pro Max х64Gb» сірого кольору IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який поміщено до паперового конверту коричневого кольору, який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною користування та розпорядження даним майном, з метою отримання доказів щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково за ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, їх захисника, іншого власника або володільця майна, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Повний текст ухвали оголошено 02.07.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_7