КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.ПОЛТАВИ
Справа № 552/6303/25
Провадження № 1-кс/552/1486/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.25

30 липня 2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Київського районного суду м. Полтави 29.07.2025 звернувся слідчий СВ відділу поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , з клопотанням, погодженим прокурором Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000795 від 28.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, в якому просить накласти арешт на вилучений 28.07.2025 під час огляду мобільний телефон марки «Samsung» моделі A16 чорного кольору об`ємом пам`яті 8GB/256GB, імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 з сім картою НОМЕР_3 , в чохлі чорного кольору.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що у провадженні СВ відділу поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000795 від 28.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що 28.07.2025 року до чергової частини відділу поліції №1 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення зі служби «102» від громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , про те, що 27.07.2025 року за вказаною адресою невстановлена особа, діючи в умовах воєнного стану, таємно викрала належний йому мобільний телефон марки «Samsung» моделі A16 (8GB/256GB), чорного кольору, із SIM-карткою номеру НОМЕР_3 , IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , чим спричинила йому матеріальні збитки на суму близько 8 000 грн.

Того ж дня, 28.07.2025 року, за участю ОСОБА_6 проведено огляд місця події за адресою: м. Полтава, вул. Решетилівська, 30, під час якого останній добровільно видав мобільний телефон марки «Samsung» моделі A16, чорного кольору, з обсягом пам`яті 8GB/256GB, з SIM-карткою номеру НОМЕР_3 , IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , у чорному чохлі. Зазначений пристрій було вилучено в ході огляду.

29.07.2025 року постановою слідчого СВ відділу поліції № 1 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , вилучений мобільний телефон марки «Samsung» моделі A16, чорного кольору, з обсягом пам`яті 8GB/256GB, з SIM-карткою номеру НОМЕР_3 , IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , у чорному чохлі, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, з метою забезпечення збереження речового доказу, слідчий просить накласти арешт на вилучене майно, оскільки відсутність такого заходу може спричинити його зникнення, втрату або пошкодження.

Власник майна ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, проте 30.06.2025 року подав до суду заяву про розгляд матеріалів клопотання без його участі, у якій зазначив, що не заперечує щодо накладення арешту на мобільний телефон (а.с. 18).

Слідчий ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду клопотання, у судове засідання не з`явився. Водночас 30.06.2025 подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що клопотання підтримує та просить задовольнити (а.с. 17).

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття у судове засідання слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази та матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Згідно з пунктом 7 частини 2 статті 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до частини 5 статті 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом частини 3 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно з частиною 11 статті 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з частиною 1 статті 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Матеріалами, доданими до клопотання, а саме: витягом з ЄРДР від 28.07.2025 (а.с. 3), рапортом старшого інспектора-чергового ВП № 1 ПРУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 (а.с. 4), протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 28.07.2025 (а.с. 5), протоколом допиту потерпілого ОСОБА_5 від 28.07.2025 (а.с. 6), протоколом допиту свідка ОСОБА_8 (а.с. 7), добровільною згодою ОСОБА_5 на проникнення до житла чи іншого володіння від 28.07.2025 (а.с. 8), протоколом огляду місця події від 28.07.2025 (а.с. 9), заявою ОСОБА_6 , яка підтверджує, що останній добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон марки «Samsung» моделі A16, чорного кольору, з обсягом пам`яті 8GB/256GB, з SIM-карткою номеру НОМЕР_3 , IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , у чорному чохлі (а.с. 10), протоколом огляду місця події від 28.07.2025 (а.с. 11), постановою про визнання речових доказів від 29.07.2025 (а.с. 12) доведено наявність достатніх підстав вважати, що дійсно було вчинено кримінальне правопорушення, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000795 від 28.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Мобільний телефон марки «Samsung» моделі A16, чорного кольору, з обсягом пам`яті 8GB/256GB, з SIM-карткою номеру НОМЕР_3 , IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , у чорному чохлі є речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000795 від 28.07.2025 (а.с. 12).

Отже, вказане майно має значення для забезпечення кримінального провадження, оскільки існують розумні підозри вважати, що воно є доказом у кримінальному правопорушенні. Крім того, наявні достатні підстави вважати, що майно відповідає критеріям, передбаченим статтею 98 КПК України, і підлягають арешту. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити його належному проведенню. На виконання вимог частини 1 статті 173 КПК України, слідчий у своєму клопотанні обґрунтував необхідність арешту зазначеного майна, а також довів наявність ризиків, передбачених пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України.

Як вбачається з клопотання слідчого, накладення арешту на вилучену річ він обґрунтовує як необхідну процесуальну міру для забезпечення всебічного, повного та неупередженого розслідування вказаного кримінального правопорушення. Зазначене обумовлено потребою збереження речових доказів та можливістю їх використання під час проведення подальших слідчих (розшукових) дій.

На даному етапі досудового розслідування наявні потреби кримінального провадження виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою належного його забезпечення. При цьому слідчий суддя на цій стадії не має повноважень вирішувати питання, які підлягають розгляду судом під час розгляду справи по суті, зокрема не має права оцінювати докази з точки зору їх достатності чи допустимості для встановлення вини або невинуватості фізичної чи юридичної особи. Завдання слідчого судді полягає у здійсненні розумної оцінки сукупності наданих матеріалів на предмет наявності вірогідних даних про причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, що є достатньою підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що клопотання про накладення арешту на майно підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 7, 98, 131, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000795 від 28.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «Samsung» моделі A16, чорного кольору, з обсягом пам`яті 8GB/256GB, з SIM-карткою номеру НОМЕР_3 , IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , у чорному чохлі, вилучений 28.07.2025 під час огляду місця події за адресою: м. Полтава, вул. Решетилівська, 30.

Визначити місцем зберігання вказаного речового доказу кімнату зберігання речових доказів Відділу поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Полтава, вул. Решетилівська, 30.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали негайно направити прокурору, слідчому та власнику майна.

Роз`яснити, що відповідно до статті 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів до Полтавського апеляційного суду з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1