№ провадження 1-кп/646/745/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2025 року

Основ`янський районний суд міста Харкова

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові матеріали об`єднаного кримінального провадження за № 0000941 від 14.08.2024, № 0000013 від 10.01.2025 з обвинувальним актом стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Харкова, із середньо-спеціальною освітою, військовозобов`язаного, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 25.03.2020 Червонозаводським районним судом м.Харкова, за ст.296 ч.1 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357, ч.1 ст.361, ч.1 ст.182, ч.2 ст.190, ч.3 ст.296 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м.Харкова, з повною середньою освітою, військовозобов`язаного, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України,

за участю: прокурора - ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинувачених - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , разом з особою, матеріали кримінального провадження стосовно якого виділені в окреме провадження, 10 серпня 2024 року, приблизно о 22 годин 30 хвилин, перебуваючи біля будинку за адресою: АДРЕСА_4 , побачили на лавці для відпочинку рюкзак з особистими речами потерпілого ОСОБА_6 , а саме: мобільним телефоном ТМ «Samsung», моделі «GALAXY АЗ 2016 (SM-A310FZDDSEK, 1,5/16 GB)», чохлом для карток, в середині якого знаходились банківські картки AT «ПриватБанк» останнього. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачені, разом з особою, матеріали кримінального провадження стосовно якого виділені в окреме провадження, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи, що вказані банківські картки видані банківською установою і згідно ст. 1 ЗУ «Про інформацію», та п. 13, 56 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про платіжні послуги» та ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку, розуміючи, що на банківському рахунку даної банківської картки можуть знаходитись грошові кошти, скориставшись тим, що потерпілого ОСОБА_6 поряд не було, пересвідчившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів та з метою подальшого викрадення грошових коштів, привласнили із чохла для карток, який знаходився у рюкзаку, належні потерпілому ОСОБА_6 банківські картки № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , які емітовані AT «ПриватБанк» і видані на ім`я ОСОБА_6 та стали їх зберігати при собі.

Привласнивши банківські картки, обвинувачені, та особа, матеріали кримінального провадження стосовно якого виділені в окреме провадження не вчинили жодних дій щодо встановлення власника картки чи її повернення, а покинули місце вчинення кримінального правопорушення.

Після чого, обвинувачені, разом з особою, матеріали кримінального провадження стосовно якого виділені в окреме провадження, за попередньою змовою, керуючись єдиним кримінально протиправним умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, 10 серпня 2024 року, приблизно о 22 години 30 хвилин, перебуваючи біля будинку за адресою: м. Харків, пр. Аерокосмічний(Гагаріна), 244, діючи умисно, в умовах воєнного стану, поширеного на території України, введеного згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про ведення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, який у подальшому продовжувався, з корисливих мотивів, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою незаконного особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, впевнившись в тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, на лавці призначеної для відпочинку громадян, виявили рюкзак з речами, з якого викрали мобільний телефон ТМ «Samsung», моделі «GALAXY АЗ 2016 (SM-A310FZDDSEK, 1,5/16 GB)», з карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 , вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи 1595 гривень 67 копійок.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, обвинувачені, разом з особою, матеріали кримінального провадження стосовно якого виділені в окреме провадження, керуючись єдиним кримінально протиправним умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, 11 серпня 2024 року, у період часу з 00 годин 38 хвилин по 00 годин 39 хвилин, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_5 , діючи умисно, таємно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, використовуючи мобільний телефон ТМ «Samsung», моделі «GALAXY АЗ 2016 (SM-A310FZDDSEK, 1,5/16 GB)», належний потерпілому ОСОБА_6 , тричі здійснили переказ грошових коштів з картки № НОМЕР_2 , на сайт «slotoking.ua», підтвердивши операції авторизацією, яка відбувалась шляхом телефонного дзвінка на фінансовий номер телефону НОМЕР_3 , належний потерпілому, транзакціями 11.08.2024 о 00 годин 38 хвилин у розмірі 150 гривень, 11.08.2024 о 00 годин 39 хвилин у розмірі 3000 гривень, 11.08.2024 о 00 годин 46 хвилин у розмірі 450 гривень, чим спричинили матеріальну шкоду на загальну суму 3600 гривень.

Після чого, обвинувачені, та особа, матеріали кримінального провадження стосовно якого виділені в окреме провадження, за попередньою змовою, керуючись єдиним кримінально протиправним умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, 11 серпня 2024 року, у період часу з 04 години 31 хвилини по 04 години 33 хвилини, перебуваючи за адресою: м. Харків, пр. Аерокосмічний (Гагаріна), 173В, таємно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, маючи у розпорядженні раніше привласнену банківську картку AT «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , належну потерпілому, розуміючи, що на банківській картці наявні грошові кошти, таємно викрали їх, шляхом зняття з картки № НОМЕР_1 через банкомат банку АТ «УКРСИББАНК», який розташований за адресою: м. Харків, пр. Аерокосмічний(Гагаріна), 173В, транзакціями 11.08.2024 о 04 годин 31 хвилини на суму 1000 гривень та 11.08.2024 04 години 33 хвилини 17000 гривень, чим спричинили потерпілому матеріальну шкоду на суму 18000 гривень.

Отже, заволодівши вказаним майном, обвинувачені, та особа, матеріали кримінального провадження стосовно якого виділені в окреме провадження з місця скоєння злочину зникли з метою подальшого обернення викраденого майна на власну користь, завдавши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 23195,67 гривень.

Після чого, обвинувачений ОСОБА_3 , 11 серпня 2024 року, в період часу приблизно з 04 годин 47 хвилин до 05 годин 40 хвилин, використовуючи мобільний телефон «Samsung GALAXY АЗ 2016 (SM-A310FZDDSEK, 1,5/16 GB)» з сім-картою мобільного оператора зв`язку ПрАТ «Київстар», з абонентським номером НОМЕР_3 , належний ОСОБА_6 , завантажив на вищевказаний мобільний телефон електронний платіжний засіб «Приват24», користуючись даними клієнта AT «ПриватБанк» потерпілого ОСОБА_6 який згідно Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є електронним платіжним засобом, та відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних система?;» є інформаційною (автоматизованою) системою, переслідуючи прямий умисел, направлений на здійснення протиправних дій в сфері використання електронно-обчислювальних машин, систем та комп`ютерних мереж і мереж електрозв`язку, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки у формі підробки та витоку інформації та бажаючи їх настання, порушуючи процедуру отримання дозволу на проведення операцій з використанням електронного платіжного засобу авторизації, не санкціоновано, тобто самочинно, без дозволу держателя спеціального засобу або уповноваженої особи, втрутився в роботу електронного платіжного засобу, що виразилось у вводі фінансового номеру телефону НОМЕР_3 , встановленого у вищевказаний електронний платіжний засіб для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використання, змінив шляхом оновлення персонального ідентифікаційного номеру (ПІН-код) та отримав доступ до електронного платіжного засобу мобільного додатку «Приват24», в результаті чого втрутився у роботу вказаного електронного платіжного засобу без дозволу потерпілого ОСОБА_6 , з метою отримання інформації про реквізити банківського рахунку потерпілого, з подальшим оформлення від його імені онлайн-кредитів, що призвело до підробки інформації про вхід до вищевказаного електронного платіжного засобу від імені потерпілого, в той час коли він не користувався вищевказаним мобільним телефоном.

Після чого, обвинувачений ОСОБА_3 , з метою отримання кредиту, 11.08.2024 о 05 годині 31 хвилини, використовуючи належний потерпілому ОСОБА_6 мобільний телефон «Samsung GALAXY АЗ 2016 (SM- A310FZDDSEK, 1,5/16 GB)» з сім- картою мобільного оператора зв`язку ПрАТ «Київстар», з абонентським номером НОМЕР_3 , який не мав паролю захисту, увійшов до встановленого на телефоні мобільного додатку «Приват24» AT «ПриватБанк», з прив`язкою до банківських карток № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 , отримавши таким чином доступ до його персональних даних.

Стаття 2 Закону України «Про захист персональних даних» визначає персональні дані як відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Згідно ст. 11 Закону України «Про інформацію», інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження.

Положеннями ст. 21 Закону України «Про інформацію» передбачено, що конфіденційною є інформація про фізичну особу, яка може поширюватись за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов.

Згідно зі ст. 32 Конституції України, не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

В порушення вказаних вимог законодавства, обвинувачений ОСОБА_3 з метою реалізації свого злочинного умислу на отримання кредиту з використанням конфіденційної інформації потерпілого ОСОБА_6 шляхом утримання при собі мобільного телефону «Samsung GALAXY АЗ 2016 (SM - A310FZDDSEK, 1,5/16 GB)» з сім-картою мобільного оператора зв`язку ПрАТ «Київстар», з абонентським номером НОМЕР_3 , через мережу Інтернет, шляхом укладення кредитного договору в електронній формі, подав від імені потерпілого ОСОБА_6 онлайн заяву про отримання кредиту до фінансової установи, зокрема: о 05 год. 15 хв. 11.08.2024 онлайн заявку для отримання грошового кредиту в сумі 10000 грн. у фінансовій установі ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», та шляхом проходження верифікації через систему BankID НБУ надав вказаній фінансовій установі згоду на використання персональних даних ОСОБА_6 . Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 без дозволу та відома потерпілого незаконно використав конфіденційну інформацію про ОСОБА_6 , а саме паспортні данні громадянина України НОМЕР_4 та реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , видані на ім`я потерпілого.

Після чого, обвинувачений ОСОБА_3 , 11.08.2024 о 05 годині 31 хвилини, діючи з прямим умислом, спрямованим заволодіння чужим майном, шляхом обману, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення, за допомогою мобільного телефону марки «Samsung GALAXY АЗ 2016 (SM- A310FZDDSEK, 1,5/16 GB)» з сім-картою мобільного оператора зв`язку ПрАТ «Київстар», з абонентським номером НОМЕР_3 , належний потерпілому ОСОБА_6 , через мережу «Інтернет» перейшов на сайт ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», на якому, без відома та добровільної згоди потерпілого ОСОБА_6 , використовуючи його персональні дані, шляхом ведення в оману, уклав кредит № НОМЕР_6 , від імені потерпілого з ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», в результаті чого було отримано кредитні грошові кошти на суму 10000 гривень, які перерахував на банківську картку відкриту в AT «ПриватБанк» за № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_6 , у зв`язку з чим, у потерпілого виникли фінансові зобов`язання на вказану суму перед ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА».

Отримавши право на користування вказаними грошовими коштам від імені потерпілого, обвинувачений ОСОБА_3 перерахував грошові кошти у сумі 9949 гривень 50 копійок на банківську картку відкриту в AT «A-Банк» за № НОМЕР_7 на ім`я особи, матеріали кримінального провадження стосовно якого виділені в окреме провадження, які в подальшому були ним витрачені на власні потреби. Ніяких дій щодо погашення заборгованості за договором позики обвинувачений ОСОБА_3 не вчинив після отримання грошових коштів, чим спричинив ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на суму 10000 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи особою, раніше судимою за хуліганство, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість за хуліганство, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив, під час дії воєнного стану поширеного на території України, коли підрозділи збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення в Україну з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, введеного Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, який в подальшому продовжувався, вчинив умисні хуліганські дії, за наступних обставин.

Так, 22.12.2024, у період часу з 15:30 по 15:55, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, обвинувачений ОСОБА_3 знаходячись у громадському місці, а саме у магазині «Полюшко», який розташований за адресою: м. Харків, проспект Аерокосмічний, 302, розпочав словесну сварку з охоронцем вказаного магазину, голосно висловлюючись нецензурною лайкою в його бік.

Маючи злочинний прямий умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та неповагою до існуючих правил і норм поведінки у суспільстві, з хуліганських спонукань, виходячи з магазину, не реагуючи на зауваження інших осіб щодо необхідності припинення його протиправних хуліганських дій, продовжував голосно висловлюватись нецензурною лайкою в бік охоронця та інших осіб.

Після чого, ОСОБА_3 , реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, усвідомлюючи протиправність та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи з хуліганських спонукань, проявляючи явну неповагу7 до суспільства і бажаючи цього, нехтуючи загальноприйнятими правилами і нормами поведінки, з метою самоствердження за рахунок приниження інших осіб, грубо порушив громадський порядок з мотиву явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, прагнучи протиставити себе суспільству та принизити людську гідність інших громадян, бажаючи продемонструвати своє явне нехтування до існуючих правил і норм поведінки у суспільстві, нахабно і зневажливо ставлячись до існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, показуючи своє зневажливе ставлення до оточуючих та бажаючи самоутвердитися за рахунок пошкодження чужого майна, продовжуючи у присутності сторонніх осіб висловлюватись голосно нецензурною лайкою, виходячи з магазину «Полюшко», діючи умисно, ліктем своєї руки розбив скло вхідних дверей у магазині «Полюшко», спричинивши пошкодження майна магазину «Полюшко», чим було порушено нормальну діяльність магазину, після чого, ОСОБА_3 з місця скоєння злочину пішов.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у скоєні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав в повному обсязі, підтвердив факти крадіжки майна потерпілого ОСОБА_6 , в саме: мобільного телефону та банківської картки, які разом з обвинуваченим ОСОБА_4 та особою, матеріали кримінального провадження стосовно якого виділені в окреме провадження, розпорядилися на власний розсуд, знявши з банківської картки грошові кошти, які належали потерпілому, а також, з`ясувавши конфіденційну інформацію стосовно потерпілого, оформив на його ім`я 10000 грн. кредиту. Крім того, 22.12.2024, знаходячись біля магазину «Полюшко», розпочав словесну сварку з охоронцем магазину, не реагуючи на зауваження інших осіб. Щиро кається в скоєному. Цивільний позов потерпілого визнав в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також визнав свою провину в інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Пояснив, що разом з обвинуваченим ОСОБА_3 та особою, матеріали кримінального провадження стосовно якого виділені в окреме провадження, знайшли на лавці біля будинку рюкзак, в якому знаходилися мобільний телефон та банківська картка, які належать потерпілому ОСОБА_6 . В подальшому, зняли з банківської картки, виданої на ім`я потерпілого, належні йому грошові кошти, якими розпорядилися на власний розсуд. Щиро кається в скоєному. Цивільний позов потерпілого визнав в повному обсязі, не заперечує проти його задоволення.

Враховуючи те, що обвинувачені визнала свою вину у вчинені інкримінованих їм кримінальних правопорушень в повному обсязі, в також те, що ними не оспорюються фактичні обставини справи які зазначені в обвинувальному акті та розмір цивільного позову, обвинувачені вірно розуміють зміст цих обставин, не наполягають на дослідженні інших доказів по кримінальному провадженню, у суду відсутні сумніви в добровільності та істинності позиції обвинувачених, тому відповідно ч. 3 ст. 349 КПК України, суд обмежився поясненнями потерпілого ОСОБА_6 та обвинувачених, вивченням даних про особу обвинувачених, без дослідження інших письмових доказів, які стосуються фактичних обставин справи та розміру цивільного позову.

Таким чином суд вважає обвинуваченого ОСОБА_3 винним у привласненні офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів та кваліфікує його дії за ст.357 ч.1 КК України.

Також суд вважає обвинуваченого ОСОБА_3 винним в таємному викраденні чужого майна, крадіжка, вчинена за попередньою змовою групою осіб, вчинена в умовах воєнного стану та кваліфікує його дії за ст.185 ч.4 КК України.

Суд, також вважає обвинуваченого ОСОБА_3 винним у несанкціонованому втручанні в роботу інформаційних (автоматизованих) систем та кваліфікує його дії за ст.361 ч.1 КК України.

Суд вважає обвинуваченого ОСОБА_3 винним у незаконному збиранні та використанні конфіденційної інформації про особу та кваліфікує його дії за ст.182 ч.1 КК України.

Також суд вважає обвинуваченого ОСОБА_3 винним в заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненим повторно та кваліфікує його дії за ст.190 ч.2 КК України.

Крім того, суд вважає обвинуваченого ОСОБА_3 винним в хуліганстві, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене особою, раніше судимої за хуліганство та кваліфікує його дії за ст.296 ч.3 КК України.

Суд вважає обвинуваченого ОСОБА_4 винним у привласненні офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів та кваліфікує його дії за ст.357 ч.1 КК України.

Також суд вважає обвинуваченого ОСОБА_4 винним в таємному викраденні чужого майна, крадіжка, вчинена за попередньою змовою групою осіб, вчинена в умовах воєнного стану та кваліфікує його дії за ст.185 ч.4 КК України.

Вирішуючи питання про покарання, судом враховується характер та ступінь суспільної небезпеки, особистість обвинувачених.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинувачених суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Обставини, які обтяжують покарання, обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем фактичного проживання характеризується негативно, раніше судимий, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку.

Обвинувачений ОСОБА_4 , також на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судимий.

Обираючи обвинуваченим вид та міру покарання, суд бере до уваги обставини вчинення злочину, характер діяння, форму й ступінь вини обвинувачених, також мотивацію вчинених ними кримінальних правопорушеннь, особистість обвинувачених.

Також те, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше був судимий, судимість не знята та не погашена в установленому законом порядку, тобто не зробив для себе належних висновків, продовжив злочинну діяльність, що у свою чергу, свідчить про асоціальний спосіб життя обвинуваченого.

На підставі викладеного, суд, з метою досягнення виправлення обвинувачених і запобігання вчиненню ними нових злочинів, вважає необхідним призначити їм покарання, пов`язане з позбавленням волі та обмеження волі в межах санкції ст.ст.185 ч.4, 190 ч.2, 296 ч.3, 182 ч.1, ст.361 ч.1, ст. 357 ч.1КК України.

На переконання суду, призначення обвинуваченим такого покарання буде справедливим, спів розмірним і достатнім для їх виправлення, запобігання вчинення нових злочинів як самими обвинуваченими, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Арешт тимчасово вилученого майна - скасувати.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Судові витрати стягнути з обвинувачених.

Цивільні позови по справі задовольнити, оскільки він підтриманий потерпілим та обвинуваченими в повному обсязі.

З метою досягнення дієвості цього кримінального провадження, здійснення контролю за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_3 , забезпечення виконання вироку, суд вважає доцільним залишити щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч.1 ст.357 КК України, призначивши йому покарання у виді двох років обмеження волі;

- ч.4 ст.185 КК України - шести років позбавлення волі;

-ч.1 ст.361 КК України - два роки обмеження волі;

-ч.1 ст.182 КК України - два роки обмеження волі;

-ч.2 ст.190 КК України - два роки позбавлення волі;

-ч.3 ст.296 КК України - три роки позбавлення волі.

Відповідно до ст.ст. 70 ч.1, 72 КК України, визначити ОСОБА_3 покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та призначити остаточне покарання у виді шести років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з часу обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою - з 22.05.2025 року.

Запобіжний захід ОСОБА_3 залишити раніше обраний, у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківській слідчий ізолятор», до набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 строк попереднього ув`язнення з 22 травня 2025 року по набрання даним вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч.1 ст.357 КК України, призначивши йому покарання у виді двох років обмеження волі;

- ч.4 ст.185 КК України - п`яти років позбавлення волі;

Відповідно до ст.ст.70 ч.1,72 КК України, визначити ОСОБА_4 покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та призначити остаточне покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Після набрання вироком суду законної сили, ОСОБА_4 затримати та через Державну установу «Харківський слідчий ізолятор» направити до установи відбування покарання.

Арешт тимчасово вилученого майна - скасувати.

Речові докази по справі : 4 шт. CD-R диски білого кольору, залишити в матеріалах кримінального провадження; мобільний телефон «Samsung», моделі «GALAXY АЗ 2016 (SM-A310FZDDSEK, 1,5/16 GB)», який знаходиться в камері схову ВП № 1 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області - передати в розпорядження ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь держави за проведення експертизи по 757,27грн. - з кожного.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 23195,67 грн. матеріальної шкоди та 30000,00грн. моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 10000,00 грн. матеріальної шкоди.

Вирок суду може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Основ`янський районний суд міста Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - у той же строк з дня отримання його копії.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченим та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1