Провадження № 1-кс/932/3913/25

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у закритому судовому засіданні старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_3 , погоджене прокурором Луганської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , про надання дозволу на затримання:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Чорногузи, Вижневицького району, Чернівецької області, з середньою освітою, раніше не судимого, який проходив військову службу на момент вчинення кримінального правопорушення на посаді стрільця кулеметного відділення кулеметного взводу військовій частині НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду міста Дніпра надійшло вищевказане клопотання, на підставі того, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську під процесуальним керівництвом прокурорів Луганської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002769 від 12.08.2023.

Клопотання обґрунтовує тим, що солдата ОСОБА_5 17 жовтня 2022 року наказом №279 командира військової частини НОМЕР_1 призначено на посаду стрільця кулеметного відділення кулеметного взводу військовій частині НОМЕР_1 .

Солдат ОСОБА_5 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №142 від 18.05.2023 солдата ОСОБА_5 спрямовано з пункту постійної дислокації АДРЕСА_1 в розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 до АДРЕСА_2 , куди він повинен був прибути 21.05.2023.

21 травня 2023 року солдат ОСОБА_5 , усвідомлюючи реальну можливість участі у веденні бойових дій, вирішив не виконувати свої обов`язки щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та тимчасово ухилитися від військової служби.

З цією метою, 21 травня 2023 року солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, в умовах воєнного стану, порушив вимоги зазначеного вище законодавства та нез`явився вчасно на службу, без поважних причин, в умовах воєнного стану, а саме в район виконання завдання військової частини НОМЕР_1 , в районі населеного пункту АДРЕСА_2 .

Цього ж дня, солдат ОСОБА_5 , діючи з метою ухилитись від військової служби, направився за місцем свого мешкання, де не виконував обов`язків військової служби, тобто фактично ухилився від військової служби до моменту поки не прибув до органу досудового розслідування, а саме 18.10.2024 та не повідомив про себе органу досудового розслідування.

Таким чином, солдат ОСОБА_5 за викладених вище обставин обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України самовільне залишення місця служби, вчинене в умовах воєнного стану.

25.10.2024 у відповідності до ст.ст. 276 - 278 КПК України складено та вручено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, в кримінальному провадженні за № 0002769 від 12.08.2023 та 25.10.2024 скеровано до суду клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності.

В подальшому, під час спілкування з представниками військової частини НОМЕР_2 встановлено, що ОСОБА_5 самовільно залишив військову частину та місцезнаходження останнього не відоме.

Також, командиром військової частини НОМЕР_2 скеровано повідомлення про вчинення ОСОБА_5 , кримінального правопорушення до органів ДБР, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Окрім цього, прокурором вживались заходи щодо пошуку підозрюваного ОСОБА_5 , а саме неодноразово здійснювались дзвінки останньому за номером телефону НОМЕР_3 , який наданий самим ОСОБА_5 , та знаходився у вимкненому стані.

Неодноразова неявка підозрюваного до суду, а також самовільне залишення військової частини НОМЕР_2 після того, як було скеровано зазначене клопотання до суду, може свідчити про відмову ОСОБА_5 , добровільно підтримати своє волевиявлення відображене у клопотанні щодо звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України та відсутності бажання продовжити проходження військової служби з метою захисту інтересів, суверенітету та територіальної цілісності України у військовій частині, яку останній самостійно обрав, та отримав погодження від її командира.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, підтверджується сукупністю доказів, які викладені в матеріалах кримінального провадження.

Прийнятими заходами встановити місцезнаходження підозрюваного на теперішній час не вдалось. На виклики до органу досудового розслідування та суду підозрюваний ОСОБА_5 не з`являвся.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, підтверджується протоколом допиту свідка ОСОБА_6 , протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , висновком службового розслідування та документацією доданою до нього.

Прийнятими заходами встановити місцезнаходження підозрюваного на теперішній час не вдалось. На виклики до органу досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_5 не з`являвся.

04.06.2025 постановою слідчого у кримінальному провадженні підозрюваного оголошено в розшук.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Таким чином, для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного.

08.11.2024 у відповідності до ст.ст. 276 - 278 КПК України складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, вручити яке не виявилося можливим у зв`язку з неможливістю встановити його місцезнаходження.

Обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 відповідає суспільному інтересу.

Приймаючи до уваги викладене, з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно із ст. 7 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Стаття 5 Конституції України гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлена свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

В силу положень ч. 4 ст. 189 КПК України прокурор повинен довести, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування чи суду, або одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 191 КПК України, затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше 36 (тридцяти шести) годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу. Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали. Уповноважена службова особа (особа, якій законом надане право здійснювати затримання), яка затримала особу на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання або у якої під вартою тримається особа, щодо якої діє ухвала про дозвіл на затримання, негайно повідомляє про це слідчого, прокурора, зазначеного в ухвалі.

Наведені обставини у сукупності дозволяють зробити висновок, що підозрюваний ухиляється від явки до органу досудового розслідування та слідчого судді, тому є підстави для надання дозволу на його затримання для доставлення до суду для вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2, ч. 4 ст. 176 КПК України тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом; запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням прокурора.

Згідно із ч. 3 ст. 190 КПК України ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду, закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній; закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії, або відкликання ухвали прокурором.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 188 191, 372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_3 , погоджене прокурором Луганської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , про надання дозволу на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Чорногузи, Вижневицького району, Чернівецької області, з середньою освітою, раніше не судимого, який проходив військову службу на момент вчинення кримінального правопорушення на посаді стрільця кулеметного відділення кулеметного взводу військовій частині НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 задовольнити.

Надати дозвіл на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Чорногузи, Вижневицького району, Чернівецької області, з середньою освітою, раніше не судимого, який проходив військову службу на момент вчинення кримінального правопорушення на посаді стрільця кулеметного відділення кулеметного взводу військовій частині НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з метою його приводу до суду для участі у розгляді клопотання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала про дозвіл на затримання втрачає свою дію після приводу підозрюваного до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу, або добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді.

Затримана на підставі ухвали слідчого судді особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути доставлена до слідчого судді, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Ухвала втрачає законну силу після спливу шести місяців з дати її постановлення, та діє до 28 лютого 2026 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1