Віньковецький районний суд Хмельницької області
Єдиний унікальний номер № 670/131/25
Провадження № 1-кп/670/38/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 року селище Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене 18.02.2025 в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000477 щодо обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янця-Подільського Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працюючого, одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, депутатом не являється, військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,

ВСТАНОВИВ:

обов`язковість судового рішення згідно зі ст. 129 Конституції України є однією із основних засад судочинства.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

ОСОБА_4 25 серпня 2023 року близько 14 год. 55 хв. усвідомлюючи, що порушує підп. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМ України від 10 жовтня 2001 року № 1306, а саме те, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, керував транспортним засобом марки «ЗАЗ-DAEWOO T13110» з д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Тернопільській у м. Хмельницькому в стані наркотичного сп`яніння, за що постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області у справі № 686/123288/23 від 11 вересня 2023 року визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Рішення набрало законної сили 22 вересня 2023 року.

Надалі ОСОБА_4 , достовірно усвідомлюючи, що порушує підп. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМ України від 10 жовтня 2001 року № 1306, а саме те, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинив нове адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме 30 жовтня 2023 року близько 08 год. 00 хв. керував транспортним засобом марки «ЗАЗ-DAEWOO T13110» з д.н.з. НОМЕР_1 в м. Хмельницькому на перехресті вулиць Зенітна-Вокзальна, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. У зв`язку з чим, постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області по справі № 686/29352/23 від 18 січня 2024 року визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років без конфіскації транспортного засобу. Рішення набрало законної сили 30 січня 2024 року.

Відтак, будучи обізнаним про винесення постанови від 11 вересня 2023 року у справі № 686/123288/23, яка набрала законної сили 22 вересня 2023 року, та якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, а також про винесення постанови від 18 січня 2024 року у справі № 686/29352/23, яка набрала законної сили 30 січня 2024 року, та якою його визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років без конфіскації транспортного засобу, ОСОБА_4 , маючи реальну можливість виконувати зазначені вище постанови суду в частині позбавлення права керувати транспортними засобами, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, в порушення вимог ч. 2 ст. 13 закону України «Про судоустрій та статус суддів» та ч. 1 ст. 129 Конституції України, відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на території України, ухилився від виконання постанови суду, що набрала законної сили, та продовжував керувати транспортним засобом за таких обставин.

15 травня 2024 року за порушення п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМ України від 10 жовтня 2001 року № 1306, стосовно ОСОБА_4 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за протоколом серії ААД № 706556 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, а також 27 травня 2024 року за порушення п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМ України від 10 жовтня 2001 року № 1306, винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за протоколом серії ААД № 706332 за ч. 5 ст. 126 КУпАП (керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування транспортними засобами), накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років без конфіскації транспортного засобу. Рішення набрало законної сили 15 липня 2024 року.

Так, не виконуючи постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 вересня 2023 року у справі № 686/123288/23, яка 22.09.2023 набрала законної сили, № 686/29352/23 від 18 січня 2024 року, яка 30.01.2024 набрала законної сили, № 686/14684/24 від 02 липня 2024 року, яка 15.07.2024 набрала законної сили, за якими до нього застосовано адміністративне стягнення, яке має індивідуальний характер, у виді позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк, та заборони водієві керувати транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та враховуючи те, що останній маючи реальну можливість виконувати вказані вище постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в частині позбавлення права керувати транспортними засобами, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» та ч. 1 ст. 129 Конституції України, не виконав рішення судів, які набрали законної сили, та вчинив нове адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. А саме 12.11.2024 близько 16 год. 50 хв. ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом марки «ЗАЗ-DAEWOO» з д.н.з. НОМЕР_2 по просп. Миру, 42/1 в напрямку вул. Західно-Окружної у м. Хмельницькому, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив вказане правопорушення двічі протягом року.

Також 12 листопада 2024 року близько 16 год. 50 хв. ОСОБА_4 керував транспортним засобом із порушенням права керування транспортними засобами та вказане вчинено повторно протягом року, оскільки уже був притягненим до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим стосовно останнього складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП. Рішення набрало законної сили 31 грудня 2024 року.

Відтак ОСОБА_4 , будучи ознайомленим із постановами судів про визнання його винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, що набрали законної сили, якими на нього накладено адміністративні стягнення, які мають індивідуальний характер, у виді позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк, умисно, про що свідчить систематичність притягнення останнього до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно- небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не виконав судові рішення, маючи реальну можливість виконувати зазначені вище постанови суду, які набрали законної сили, а саме постановуХмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 вересня 2023 року у справі № 686/123288/23, яка 22.09.2023 набрала законної сили, та постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області у справі № 686/29352/23 від 18 січня 2024 року, яка 30.01.2024 набрала законної сили, постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області у справі № 686/14684/24 від 02 липня 2024 року, яка 15.07.2024 набрала законної сили, постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області у справі № 686/31113/24 від 18 грудня 2024 року, яка 31.12.2024 набрала законної сили, в частині права керування транспортними засобами.

Своїми умисними діями, які виразились в умисному невиконанні постанов суду, що набрали законної сили, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 382 КК України.

Прокурор в судовому засіданні вважав доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого правопорушення та просив призначити ОСОБА_4 покарання відповідно до санкції ч. 1 ст. 382 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік шість місяців. Також просив призначити йому покарання із застосуванням ст. 75, 76 КК України та встановити іспитовий строк тривалістю один рік шість місяців.

Даючи пояснення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністюта беззастережно, не оспорюючи кваліфікацію своїх дій, підтвердив всі без винятку викладені в обвинувальному акті обставини, щиро розкаявся. Пояснив, що судом він дійсно позбавлений права керування транспортними засобами, отримував копії відповідних постанов суду. Однак протягом 2023 та 2024 років він неодноразово керував автомобілем, усвідомлюючи, що його судом позбавлено права керування транспортними засобами. Просив призначити йому покарання у виді штрафу.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_4 визнає свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, щиро кається та активно сприяв розкриттю злочину. Просив призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу.

Враховуючи, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники кримінального провадження не оспорювали фактичні обставини справи, вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини в апеляційному порядку, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Досліджені судом з урахуванням положень ч. 3 ст. 349 КПК України докази суд вважає правдивими і достовірними, вони не суперечать один одному, підтверджують один одного і відповідають фактичним обставинам справи. Із урахуванням цього, а також того, що усі докази зібрані із дотриманням вимог КПК України, суд приймає зазначені докази.

У своїх рішеннях у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 (п. 65) ЄСПЛ повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Відтак, аналізуючи та оцінюючи в сукупності установлені і перевірені в судовому засіданні з урахуванням положень ч. 3 ст. 349 КПК України докази, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 , доведене повністю і його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 382 КК України як умисне невиконання постанов суду, що набрали законної сили. Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим у справі.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими (спеціальна превенція), так і іншими особами (загальна превенція). Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність. Згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про міру та вид покарання обвинуваченого, суд враховує, що обвинувачений вчинив нетяжкий злочин, дані про його особу, який по місцю проживання характеризується посередньо (а.п. 171), одружений, офіційно не працює, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває (а.п. 169, 170), в силу ст. 89 КК України раніше не судимий (а.п. 174-175), вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає.

Згідно зі ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Відповідно до ст. 65 КК України, враховуючи зазначені вище обставини, із урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що виправлення останнього можливе без ізоляції від суспільства, а тому ОСОБА_4 слід призначити покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 382 КК України, у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гр. 00 коп., оскільки саме така міра покарання, на думку суду, є необхідною й достатньою для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України речовий доказ відеозапис з нагрудних відеореєстраторів поліцейського з РПП СПД № 1 ВнП № 3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області старшого сержанта поліції ОСОБА_6 та інспектора з РПП СПД № 1 ВнП № 1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 під час документування правопорушення, вчиненого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме 17 лютого 2025 року, необхідно зберігати при матеріалах кримінального провадження (а.п. 165-166).

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 судом не обирався.

На підставі ч. 1 ст. 382 КК України, керуючись ст. 100, 349, 368, 370, 374, 375, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок.

Речовий доказ - відеозапис з нагрудних відеореєстраторів поліцейського з РПП СПД № 1 ВнП № 3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області старшого сержанта поліції ОСОБА_6 та інспектора з РПП СПД № 1 ВнП № 1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 під час документування правопорушення, вчиненого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме 17 лютого 2025 року, зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду з урахуванням вимог ч. 2 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України може бути оскаржений до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Віньковецький районний суд Хмельницької області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_8