Номер провадження 11-кп/816/303/25 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2025 р. колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

Судді-доповідача - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми, у режимі відеоконференції, кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 26 лютого 2024 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Суми, Сумської області, без місця реєстрації, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштованого, раніше судимого, останній раз 02 березня 2023 року вироком Зарічного районного суду м. Суми за ч. 4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 , в якій, не оспорюючи фактичні обставини, доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 , прокурор просить вирок Зарічного районного суду м. Суми від 26 лютого 2024 року скасувати, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 вважати засудженим за ст. 126-1 КК України до обмеження волі на строк 1 рік. За сукупністю вироків, на підставі ст. 71 КК України до вказаного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Зарічного районного суду м. Суми від 02 березня 2023 року у виді 1 місяця обмеження волі та остаточно визначити ОСОБА_8 до відбування 1 рік 1 місяць обмеження волі.

Виключити з вироку Зарічного районного суду м. Суми від 26 лютого 2024 року вказівку про обрахування початку відбування ОСОБА_8 покарання з 02 жовтня 2023 року.

Початок строку відбування ОСОБА_8 призначеного покарання обраховувати з часу звернення вироку до виконання.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без зміни.

Даним вироком ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та призначено йому покарання за цим законом у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ст. 71 КК України, до покарання, призначеного даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Зарічного районного суду м. Суми від 02 березня 2023 року у виді 1 місяця обмеження волі, та остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 1 місяць.

Початок строку відбування покарання рахувати з 02 жовтня 2023 року.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

В обґрунтування своїх вимог прокурор посилається на те, що з матеріалів даного кримінального провадження, інкриміноване кримінальне правопорушення ОСОБА_8 вчинив 07 вересня 2023 року, тобто, після ухвалення відносно нього вироку Зарічного районного суду м. Суми від 02 березня 2023 року, а тому, судом першої інстанції останньому було обгрунтовано призначено покарання за сукупністю вироків, на підставі ст. 71 КК України.

Разом з тим, суд безпідставно зазначив про зарахування ОСОБА_8 у строк відбування покарання відбуте ним покарання у виді 4 місяців 24 днів обмеження волі, починаючи з 02 жовтня 2023 року, призначеного за попереднім вироком Зарічного районного суду м. Суми від 02 березня 2023 року, що свідчить про те, що зазначене покарання було зараховано двічі - за попереднім і останнім вироками та вказує на неправильне застосування положень ч. 5 ст. 72 КК України.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Згідно з вироком суду першої інстанції, ОСОБА_8 , у порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також у порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно, систематично вчиняє психологічне насильство по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_11 , з якою він проживає в одному помешканні, що призвело до психологічних страждань останньої. Зокрема, ОСОБА_8 неодноразово вчиняв по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_11 дії, виражені у словесних образах, погрозах, нецензурних висловлюваннях в її адресу, приниженні та залякуванні, тим самим викликав у ОСОБА_11 побоювання за свою безпеку, спричинив емоційну невпевненість та завдав шкоду її психічному здоров`ю.

Так, 27 січня 2023 року, о 22 год. 20 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно ОСОБА_11 умисні дії фізичного та психологічного характеру, які полягали в ображанні, нецензурній лайці і штовханні, чим могло бути завдано шкоди психічному здоров`ю потерпілої. У зв`язку з чим на ОСОБА_8 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 КУпАП.

Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 лютого 2023 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 170 грн.

Крім того, 21 березня 2023 року близько 13 год. 30 хв. ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство стосовно співмешканки ОСОБА_11 , а саме виражався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, кричав, принижував, даними умисними діями завдав психологічної шкоди здоров`ю потерпілої. У зв`язку з чим на ОСОБА_8 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 квітня 2023 року ОСОБА_8 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 грн.

Також, 22 квітня 2023 року близько о 21 год. 43 хв. перебуваючи за адресою: м. Суми, вул. 2-га Набережна р.Стрілки, 31, вчинив порушення п. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а саме психологічного характеру по відношенню до цивільної дружини ОСОБА_11 та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України.

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 16 травня 2023 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та йому призначено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком 10 (десять) діб.

Незважаючи на неодноразове притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, 07 вересня 2023 року, ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно, протиправно вчинив психологічне насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_11 домашнє насильство, тим самим викликавши у ОСОБА_11 емоційну невпевненість та завдав шкоду її психічному здоров`ю, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя останньої.

Згідно висновку експерта № 651 від 13 жовтня 2023 року, на даний час ОСОБА_11 перебуває в стані психоемоційної напруги, що супроводжується підвищеною тривожністю, острахом за свою безпеку, побоюванням та постійним очікуванням конфліктів з цивільним чоловіком. Описані обставини зумовлюють порушення нормальної життєдіяльності та відпочинку вагітної жінки, яка здійснює постійний догляд за малолітніми дітьми, тривале погіршення умов повсякденного функціонування, наявність постійних конфліктних умов, необхідність систематичного залучення додаткових ресурсів для відновлення самовладання, чим істотно знижують загальну якість життя ОСОБА_12 , ушкоджують її соціальне функціонування. Наявний у ОСОБА_11 на даний час емоційний стан (психоемоційної напруги) зумовлений (перебуває у причино-наслідковому зв`язку) протиправними діями ОСОБА_8 , які полягали у застосуванні насильства. Конфліктна поведінка ОСОБА_8 , постає для ОСОБА_12 психотравмуючою та викликає формування й фіксацію негативних психоемоційних змін досліджуваної.

Таким чином, ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що своїми умисними діями, які виразилися у систематичному вчиненні психологічного насильства щодо співмешканки ОСОБА_11 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України - домашнє насильство.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного вироку суду першої інстанції та доводів апеляційної скарги, прокурора на підтримку апеляційних доводів та вимог, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 , які поклалися на розсуд суду, перевіривши матеріали даного провадження та обговоривши доводи та вимоги апелянта, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, постановлене компетентним судом згідно норм матеріального права із дотриманням вимог кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіряючи законність ухваленого відносно ОСОБА_8 вироку в межах поданої прокурором апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вищезазначених вимог закону судом першої інстанції в повному обсязі дотримано не було.

Так, колегія суддів зауважує, що оскільки фактичні обставини кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 ніким не оспорюються і докази щодо них, на підставі ч.3 ст. 349 КПК України, не досліджувалися, висновки суду першої інстанції щодо цих обставин перевірці апеляційним судом не підлягають.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_8 ст. 126-1 КК України, також, не оспорюється, тому відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України, апеляційному перегляду вирок суду і в цій частині не підлягає.

Крім того, законність та справедливість призначення обвинуваченому покарання за 126-1 КК України у виді 1 року обмеження волі та правильність призначення останньому покарання на підставі ст. 71 КК України, з частковим приєднанням до покарання за даним вироком невідбутої ним частини покарання за вироком Зарічного районного суду м. Суми від 02 березня 2023 року у виді 1 місяця обмеження волі, та остаточне призначення покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 1 місяць, прокурором в апеляційній скарзі, також, не оспарюється.

При цьому, колегія суддів вважає слушними доводи прокурора про безпідставне визначення судом першої інстанції у даному вироку, початок строку відбування покарання ОСОБА_8 з 02 жовтня 2023 року, з огляду на наступне.

Так, ч. 1 ст. 71 КК України визначено, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

З матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 є особою, раніше судимою, останній раз, вироком Зарічного районного суду м. Суми від 02 березня 2023 року за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до обмеження волі на строк 1 рік.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 за даним вироком, ухвалено обраховувати з дня прибуття та постановки на облік в установі виконання покарання.

Згідно повідомлення начальника установи «Конотопський виправний центр (№130)», засуджений ОСОБА_8 02 жовтня 2023 року прибув до вказаної установи для відбування покарання, призначеного вироком Зарічного районного суду м. Суми від 02 березня 2023 року.

З оскаржуваного вироку вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-КК України, ОСОБА_8 вчинив після ухвалення відносно нього вироку Зарічним районним судом м. Суми від 02 березня 2023 року.

Враховуючи зазначене, дотримуючись положень ст. 71 КК України, до призначеного покарання за вчинення злочину передбаченого ст. 126-КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік, суд вірно частково приєднав до вказаного покарання невідбуту ОСОБА_8 частину покарання за вироком Зарічного районного суду м. Суми від 02 березня 2023 року, у виді 1 місяця обмеження волі та остаточно призначив останньому до відбуття покарання у виді 1 року 1 місця обмеження волі.

При цьому, вказуючи, що початок строку призначеного покарання за даним вироком слід рахувати з 02 жовтня 2023 року, суд першої інстанції, фактично врахував ОСОБА_8 і невідбуте останнім за попереднім вироком покарання у виді 1 місця обмеження волі, і відбуте ним покарання у виді 4 місяців 24 дня обмеження волі, що є неприпустимим, при тому, що у вказаному кримінальному провадженні за обвинуваченням останнього за ст. 126-1 КК України запобіжний захід щодо нього не обирався.

Зазначені обставини свідчать про те, що при ухваленні оскаржуваного вироку, а саме, в частині визначення початку строку відбування ОСОБА_8 покарання за ст. 126-1 КК України, судом першої інстанції було допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, є підставою для скасування даного судового рішення.

Як передбачено ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції, зокрема, має право: скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок, скасувати вирок або ухвалу і закрити кримінальне провадження; скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Оскільки апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора щодо неправильного визначення строку початку відбування покарання, то вважає за можливе виправити таку помилку суду шляхом визначення іншого порядку, а саме : початок строку відбування покарання у виді обмеження волі обвинуваченому ОСОБА_13 слід обраховувати з моменту звернення вироку до виконання.

Оскільки таке визначення початку строку відбування покарання погіршуватиме становище обвинуваченого, тому за таких обставин колегія суддів вважає за необхідне ухвалити новий вирок в частині призначення покарання, що узгоджується зі ст.420 КПК України.

При цьому, в апеляційній скарзі прокурора не ставиться питання щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_13 іншого покарання, ніж визначив суд першої інстанції, тому при ухваленні нового вироку, покарання призначене ОСОБА_13 , як за ст. 126-1 КК України, так і остаточне, визначене на підставі ст.71 КК України слід залишити у тому ж виді і розмірі, яке визначив суд першої інстанції.

Керуючись ч. 15 ст. 615, ст.ст. 404, 405, 407, 408, 413, 420 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 - задовольнити.

Вирок Зарічного районного суду м. Суми від 26 лютого 2024 року, відносно ОСОБА_8 , в частині призначеного покарання, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до вказаного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Зарічного районного суду м. Суми від 02 березня 2023 року у виді 1 місяця обмеження волі, та остаточно призначити ОСОБА_8 до відбуття покарання у виді 1 року 1 місяця обмеження волі.

Початок строку відбування ОСОБА_8 призначеного покарання обраховувати з часу звернення даного вироку до виконання.

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5