Справа №949/1848/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2025 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження в залі суду міста Дубровиця кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000046 від 19 травня 2025 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період ЗСУ, старший оператор 2-го відділення протитанкових ракетних комплексів взводу протитанкових ракетних комплексів роти вогневої підтримки в/ч НОМЕР_1 , солдат, громадянина України, освіти середньої, розлученого, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:

Органом досудового розслідування встановлені наступні фактичні обставини кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України.

Так, відповідно до указу Президента України "Про загальну мобілізацію" №69/2022 від 24 лютого 2022 року ОСОБА_3 25 квітня 2022 року призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за мобілізацією до Збройних Сил України, після чого направлений для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 . Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) №12-РС від 19 січня 2025 року солдата ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу військової частини, на всі види забезпечення, він вважається таким, що посаду старшого оператора 2-го відділення протитанкових ракетних комплексів взводу протитанкових ракетних комплексів роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 прийняв та приступив до виконання службових обов`язків.

18 травня 2025 року приблизно о 21 год. 00 хв., перебуваючи на вулиці, поблизу будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, розпочав словесну суперечку із ОСОБА_4 , після чого, діючи із прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс останній один удар лопатою, яку тримав в правій руці по правій нозі, після чого, в момент, коли ОСОБА_4 перебувала на землі, сівши зверху на коліна останньої завдав три удари головою в ніс, спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді: синця в межах середньо-нижньої третини передньої внутрішньої поверхні правої гомілки, забою м`яких тканин спинки носа та повік лівого ока, зливного фіолетово-буруватого, плямистого вигляду синця, невизначеної форми в межах спинки носа та повік лівого ока, лінійного перелому кісток спинки носа, які в сукупності відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Зазначені умисні дії ОСОБА_3 кваліфікуються за частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України, як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень.

Прокурор ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального провадження у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України, повністю згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами скоєного ним кримінального правопорушення, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого частиною 1 статті 394 Кримінального процесуального кодексу України, та за участі захисника - адвоката ОСОБА_6 подав до суду письмову заяву про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за його відсутністю. Потерпіла ОСОБА_4 не заперечувала проти такого розгляду, про що надала до суду відповідну заяву.

Таким чином, за результатами спрощеного провадження встановлено, що обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України, не оспорюються учасниками судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акта їх письмові заяви.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали обвинувального акта та матеріали кримінального провадження, керуючись законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України, знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом. Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані правильно, а саме за частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України, як умисне спричинення легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні виду та розміру покарання, необхідного та достатнього для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України відноситься до кримінальних проступків, дані про особу обвинуваченого, який свою вину визнав повністю, що суд відносить до пом`якшуючої його покарання обставини. Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити в межах санкції частини 2 статті 125 Кримінального кодексу України, а саме у вигляді штрафу, що буде достатнім для виправлення обвинуваченого. Призначення іншого виду покарання, суд вважає недоцільним.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувались.

Речові докази та витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись статтями 369-370, 373-374, 381-382, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 125 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. (одна тисяча сімсот гривень).

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його отримання.

У відповідності до частини 1 статті 394 Кримінального процесуального кодексу України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя Дубровицького

районного суду ОСОБА_1