УХВАЛА

Іменем України

16.05.2025 Справа №607/9916/25 Провадження №1-кс/607/2837/2025

м. Тернопіль

Слідча суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000031 від 09.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України,

УСТАНОВИЛА:

16.05.2025 на розгляд слідчої судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшло клопотання слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 про арешт майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000031 від 09.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що групою слідчих Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000031 від 09.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Під час здійснення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вимагали та отримали у ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 17000 доларів США як неправомірну вигоду за вплив на посадових осіб ТЦК та СП, посадових осіб медичних закладів за сприяння у виготовленні військово-облікових документів для відстрочки від мобілізації.

Так, 12.04.2025 у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта житловий будинок АДРЕСА_1 на праві приватної власності у розмірі 1/7 частки належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0926, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За таких підстав з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання слідчий просить накласти арешт на вказане майно шляхом позбавлення права на розпорядження та відчуження цього майна.

У судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явилася. Попередньо подала заяву про здійснення судового розгляду у її відсутність, клопотання підтримала та просила клопотання задовольнити.

Указане згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання, а відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Також згідно з ч. 2 ст. 172 КПК України розгляд клопотання здійснюється без повідомлення власника майна з метою забезпечення арешту майна.

Дослідивши зміст клопотання та додані до нього документи, слідча суддя дійшла висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, Тернопільським РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000031 від 09.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Так, 12.04.2025 у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України.

При цьому покарання за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 369-2 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , передбачає позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта 1/7 частка житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відтак доданими до клопотання документами слідчий довів, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України, покарання за яке передбачає можливість застосування конфіскації майна, а також, що остання має у своїй власності зазначене вище нерухоме майно.

З урахуванням викладеного вище, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. 170-173 КПК України, слідча суддя доходить висновку, що з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання клопотання слідчого про арешт належної ОСОБА_6 1/7 частки житлового будинку підлягає задоволенню, так як незастосування арешту може призвести до відчуження такого майна.

Також слідча суддя зауважує, що у разі, якщо в подальшому у застосуванні арешту відпаде потреба, власник чи законний володілець майна, на яке було накладене арешт, має право звернутись із клопотанням про скасування такого арешту.

Поряд з цим, як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, земельна ділянка, площею 0,25 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), з кадастровим номером :02:001:0926, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Так, згідно з п. 5 ч. 2, ч. 4 ст. 173 ЦПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Ураховуючи той факт, що зазначена вище земельна ділянка належить на праві спільної сумісної власності декільком співвласникам, з яких лише ОСОБА_6 є підозрюваною у даному кримінальному провадженні, та розмір частки земельної ділянки, що належить ОСОБА_6 , не визначений, слідча суддя позбавлена можливості накласти арешт лише на належну ОСОБА_6 частку у спільному майні, а накладення арешту на усе майно є непропорційним втручанням у права інших співвласників цього майна.

За таких підстав клопотання слідчого в цій частині є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 170-173, 309, 369-372, 532 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 про арешт майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000031 від 09.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України, задовольнити частково.

Накласти арешт на 1/7 частку житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження даним майном.

У іншій частині клопотання відмовити.

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення направити слідчому та ОСОБА_6 .

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим у цьому кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідча суддя ОСОБА_1