Справа №295/4558/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , внесене в кримінальному провадженні за №0000131 від 01.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та додані до нього матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся з клопотанням, в якому просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Слідчим в клопотанні зазначено, що в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 №205 від 25.10.2022 молодшого сержанта ОСОБА_8 призначено на посаду стрільця-зенітника зенітного ракетного взводу 2 аеромобільного батальйону ВОС-104916 Д військової частини НОМЕР_1 , цього ж дня зараховано до списків особового складу вказаної військової частини на всі види забезпечення, ОСОБА_8 посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Перебуваючи на посаді стрільця-зенітника зенітного ракетного взводу 2 аеромобільного батальйону ВОС-104916 Д військової частини НОМЕР_1 , молодший сержант ОСОБА_8 30.03.2025 близько 22 год. 30 хв. разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_9 з метою перевірки наявності особового складу прибули до одного з наметів для проживання військослужбовців, який розміщений у лісі на територій військового містечка та дислокації особового складу військової частини НОМЕР_1 поблизу АДРЕСА_1 , де побачили ОСОБА_10 , який сидів на ліжку та вживав алкогольні напої.

ОСОБА_4 у цей же день, час та місці підійшов до ОСОБА_10 та умисно наніс кулаком близько трьох ударів по голові останнього, після чого ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вийшли з палатки, а ОСОБА_10 вийшов слідом за ними.

30.03.2025 близько 22 год. 40 хв ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , перебуваючи біля вищевказаної палатки, що розташована за зазначеною вище адресою, помістили ОСОБА_10 у автомобіль марки «LEND ROVER» моделі «DISCOVERY», н.з. НОМЕР_2 , після чого покликали ОСОБА_11 , який не був обізнаний в злочинних діях останніх, якому вказали їхати разом з ними, та останній сів до вищевказаного автомобіля.

В подальшому, 30.03.2025 близько 23 год. ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , а також ОСОБА_11 , який не був обізнаний в злочинних діях останніх, приїхали на ділянку місцевості, що розташована на березі річки «Тетерів» поблизу с. Тригіря, Житомирського району Житомирської області, де наказали ОСОБА_10 вийти з вищевказаного автомобіля.

В цей час ОСОБА_10 вийшов з салону автомобіля марки «LEND ROVER» моделі «DISCOVERY», н.з. НОМЕР_2 та почав втікати, однак впав на траву, після чого до останнього підбігли ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та, застосовуючи фізичну силу, за попередньою змовою групою осіб, умисно нанесли численну кількість ударів по голові, тулубу, грудній клітині та ногам, спричинивши при цьому тілесні ушкодження у вигляді тупої поєднаної травми тіла.

В подальшому ОСОБА_8 затягнув ОСОБА_10 до річки, тричі занурив голову останнього у воду, після чого, тримаючи потерпілого за одяг, разом з ОСОБА_4 витягнули останнього на берег та попідруки повели до автомобіля марки «LEND ROVER» моделі «DISCOVERY», н.з. НОМЕР_2 , куди помістили ОСОБА_10 та поїхали до наметового містечка дислокації військової частини НОМЕР_3 , що у АДРЕСА_1 .

01.04.2025 близько 00 год. 30 хв. ОСОБА_8 та ОСОБА_4 вигрузили з вищевказаного автомобіля ОСОБА_10 та завели до його палатки, поклавши останнього на ліжко, а самі разом з ОСОБА_9 з місця вчинення злочину втекли.

Від отриманих тілесних ушкоджень у вигляді тупої поєднаної травми тіла ОСОБА_10 помер.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 121 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- протоколом огляду трупа ОСОБА_10 від 01.04.2025;

- висновком судово-медичної експертизи №286 від 07.05.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 01.04.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 01.04.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 01.04.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 01.04.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 01.04.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 01.04.2025;

- протоколом затримання ОСОБА_8 , як особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, у відповідності до ст.208 КПК України від 01.04.2025;

- протоколом затримання ОСОБА_4 , як особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, у відповідності до ст.208 КПК України від 01.04.2025;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 01.04.2025:

- протоколом слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_12 від 01.04.2025;

- протоколом слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_11 від 01.04.2025;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 02.04.2025;

- протоколом слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_4 від 29.05.2025;

- протоколом слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_8 від 29.05.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 29.05.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 29.05.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 29.05.2025;

- висновком комісійної судово-медичної експертизи № 76 від 11.06.2025;

- довідкою УОТЗ ГУНП в Житомирській області від 20.06.2025;

- іншими зібраними у кримінальному провадженні доказами в їх сукупності та взаємозв`язку між собою.

Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні визначено до 01.07.2025. Матеріали кримінального провадження 24.06.2025 відкрито стороні захисту у порядку ст. 290 КПК України. Термін тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні закінчується 01.07.2025.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

Підозрюваний в судовому засіданні зазначив, що власної думки щодо обрання запобіжного заходу не має. Вину не визнає.

Адвокат ОСОБА_20 просив застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід цілодобовий домашній арешт та зазначив, що ОСОБА_4 сприяє слідству, відтворив всі обставини кримінального правопорушення. На переконання сторони захисту, ризики, наведені прокурором, не підтверджені належними та допустимими доказами. Щодо ризику незаконного впливу на свідків на думку сторони захисту, нівелюється тим, що головний свідок ОСОБА_21 на даний час перебуває в розташуванні іншої військової частини, а отже Бобир не може здійснювати жодного впливу на таку особу.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

В провадженні СВ ВП №1 Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000131 від 01.04.2025 за підозрою ОСОБА_8 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

01.04.2025 о 20 год. 00 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України.

01.04.2025 ОСОБА_4 в порядку ст. 278 КПК України вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 02.04.2025 у справі №295/4558/25 застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії ухвали встановлено до 25.05.2025.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 21.05.2025 продовжено відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01.07.2025 року включно.

Постановою від 24.06.2025 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри. В цей же день повідомлено про завершення досудового розслідування та відкриття сторонам матеріалів кримінального провадження.

Відповідно до ч. ч. 3-5 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчим суддею встановлено, що у кримінальному провадженні для неухильного виконання вимог ст. 2 КПК України, необхідно провести ряд процесуальних дій. Виконання зазначених дій необхідне для забезпечення прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожен, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України (ч. 1 ст. 183 КПК України).

Наявність обґрунтованої підозри є умовою законності застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування у порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до п.5 ч.1 ст.3 КПК України досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч.3 ст.219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст.290 цього Кодексу, не включаються у строки досудового розслідування.

Таким чином, починаючи з 24.06.2025 строк досудового розслідування у відповідному кримінальному провадженні не рахується у зв`язку з виконанням вимог ст.290 КПК України.

Приписи ст. 290 КПК України наразі не виконано.

Окрім того, після ознайомлення сторін з матеріалами кримінального провадження існує необхідність виконати вимоги ст.ст.291-293 КПК України, а саме, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, вручити вказані процесуальні документи стороні захисту та направити до суду.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя має обрати такий запобіжний захід, що забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, а також те, що метою продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Поняття «обґрунтована підозра» визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Слідчий суддя вважає підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, у кримінальному провадженні № 0000131 від 01.04.2025обґрунтованою, докази можливої причетності ОСОБА_4 до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення достатніми.

У той же час, оскільки на цій стадії встановлено нижчі критерії до стандарту доказування, які зобов`язують слідчого суддю з`ясувати лише наявність достатніх доказів, які виправдовують необхідність здійснення досудового розслідування та не передбачають обов`язку встановлення вини конкретної особи.

Слідчий суддя лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходу забезпечення кримінального провадження.

Із наданих матеріалів вбачається, що наведені в повідомленні про підозру ОСОБА_4 24.06.2025 обставини та долучені до клопотання докази вказують на можливу причетність ОСОБА_4 до подій, що досліджуються в рамках даного кримінального провадження.

При цьому слід зазначити, що правильність кваліфікації дій підозрюваної особи, так само як і наявність чи відсутність в її діях складу злочину вирішуються виключно вироком суду та не підлягають вирішенню на досудовому провадженні. За такого, питання про те, чи утворюють зазначені в повідомленні про підозру дії ОСОБА_4 склад злочину знаходиться за межами тих питань, які слідчий суддя вирішує на досудовому провадженні.

Зважаючи на вищезазначене слідчий суддя не приймає доводи сторони захисту стосовно відсутності доказів на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, оскільки зібраними в матеріалах кримінального провадження доказами об`єктивно пов`язується можлива причетність ОСОБА_4 до вищевказаного кримінального правопорушення за обставин, викладених в повідомленні про підозру від 24.06.2025.

При розгляді судом клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 ЦПК України слідчий зазначив, що з метою уникнення від кримінальної відповідальності, враховуючи тяжкість вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється, а саме позбавлення волі строком від 10 до 15 років або до довічного позбавлення волі. Вік підозрюваного ОСОБА_4 , його соціальні зв`язки, майновий стан та стан здоров`я, дозволяють останньому переховуватись від органів досудового розслідування.

В обґрунтування ризику, передбаченого п.3 ч. 1 ст. 177 ЦПК України слідчий зазначив, що підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, враховуючи те, що свідки проходять військову службу в одній військовій частині, а тому існує ризик впливу на свідків з метою зміни останніми показань з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Слідчий суддя не приймає до уваги пояснення сторони захисту щодо перебування свідка ОСОБА_21 в розташуванні іншої військової частини, оскільки останні не підтверджені належними доказами.

Крім того, На переконання слідчого судді при встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (частина 4 статті 95 КПК України). В свою чергу, частиною 11 ст. 615 КПК України визначено, що показання, отримані під час допиту свідка, потерпілого, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо хід і результати такого допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації. Показання, отримані під час допиту підозрюваного, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо у такому допиті брав участь захисник, а хід і результати проведення допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації. Так, відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 7 КПК України, безпосередність дослідження показань є загальною засадою кримінального провадження та повинна застосовуватися за загальним правилом, можливість використання показань, зафіксованих за допомогою технічних засобів відеофіксації, передбачена ч. 11 ст. 615 КПК України, застосовується лише як виключення. При цьому, показання свідків, безпосередньо досліджені в суді, мають пріоритет над показаннями, отриманими у порядку ч. 11 ст. 615 КПК України.

За таких обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Наведені обставини можуть свідчити про те, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних з метою уникнення кримінальної відповідальності.

В обґрунтування ризику, передбаченого ч. 4 ч. 1 ст. 177 ЦПК України слідчий зазначив, що наявні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 , будучи мешканцем іншої області та військовослужбовцем, може не з`являтись за викликом слідчого, прокурора та суду.

З матеріалів клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вбачається, що вказані ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися та не змінилися, а продовжують існувати, у зв`язку з чим необхідність у застосуванні запобіжного заходу не відпала, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти таким ризикам.

Викладене в сукупності з наявною обґрунтованою підозрою, з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, переконує слідчого суддю у продовженні існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, враховуючи обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні особливо тяжкого корупційного кримінального правопорушення, яка стверджується доданими до клопотання матеріалами, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, майновий стан, місце проживання та проходження військової служби, а також встановлену наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя приходить до висновку про неможливість запобігання вказаним ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому вважає необхідність у продовженні застосованого щодо останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою - обґрунтованою. Відомостей, які свідчили б про неможливість застосування (продовження застосування) до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, сторонами не надано.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 194, 196, 197, 200, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити в кримінальному провадженні № 0000131 від 01.04.2025 строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 20.08.2025.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1