Справа № 509/5388/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2025 року с-ще Овідіополь

Колегія суддів Овідіопольського районного суду Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю: прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду с-ща Овідіополь кримінальне провадження з обвинувальним актом за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.111 ч.2, 307 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Овідіопольського районного суду Одеської області перебуває вищезазначене кримінальне провадження.

Відносно обвинуваченого судом обрано запобіжний захід тримання під вартою, строк дії якого спливає.

Згідно з ч.3 ст.331 КПК України - за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення..

Прокурорами заявлено клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Захисник та обвинувачений проти задоволення клопотання заперечують та просять змінити запобіжний захід на біль м`який.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає клопотання прокурорів таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як видно з клопотання прокурорів, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, якими обґрунтовується наявність підстав для продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого, а саме:

- п.1 ч.1 ст.177 КПК України: може переховуватися від суду, так як усвідомлюючи особливу суворість покарання, яке йому загрожує у випадку визнання судом винуватим, в умовах воєнного стану введеного на території України та часткової не контрольованості державних кордонів України, може переховуватись від суду в тому числі і на території інших держав. Підтверджується тяжкістю покарання, яке передбачене санкцією статті, за якою обвинувачується. Прямим зв`язком із певними представниками держави-агресора рф. Проживанням у Одеському районі Одеської області, що є фактично прикордонним районом розташованому поруч державного кордону України з Республікою Молдовою. Відсутністю постійного, офіційного місця роботи, засобів існування та ін.;

- п.3 ч.1 ст.177 КПК України: може незаконно впливати на свідків які вказують на нього як на особу, що вчинила діяння, які, підпадають під ознаки інкримінованого йому кримінального правопорушення. Свідки ще не допитувались в суді для безпосереднього сприйняття їх показань судом;

- п.5 ч.1 ст.177 КПК України: зможе продовжити кримінальне правопорушення, в якому обґрунтовано обвинувачується, адже його діяльність носила цілеспрямований характер, була усвідомленою та мала найвищий ступінь суспільної небезпеки. Продовження цієї діяльності, за умови доступності засобів мобільного зв`язку, комп`ютерної техніки, відповідних програмних забезпечень, тощо, а також бажання суб`єкту злочину налагодити, а після мати стали зв`язки із представниками спеціальних служб держави-агресора російської федерації та допомагати у проведенні підривної діяльності проти України, під час дії воєнного стану. Підтверджується мотивами неприйняття ним державності України, прихильності приєднання території України до Російської Федерації або створення на її території проросійських псевдодержавних утворень, підтримки збройної агресії російської федерації проти України, визнання її правомірною і сприяння їй своїми умисними діями.

Враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, суд вважає, що прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, що продовження запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого у вигляді тримання під вартою відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Тримання під вартою обвинуваченого як запобіжний захід відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується та позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя.

Як передбачено ч.4 ст.183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114 - 2, 258-258 - 6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України.

З огляду на положення ч.4 ст.183 КПК України суд не визначає розмір застави.

Керуючись ст.331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурорів задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 діб до 22.09.2025 року включно.

В задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3