Справа № 201/3957/25
Провадження № 1-кс/201/1510/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: слідчого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури ОСОБА_6 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Баскунчак, Астраханської області, Російської Федерації, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працевлаштованого, не одруженого, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, внесене під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000327 від 06 лютого 2025 року, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання прокурора, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_7 від 28 жовтня 2024 року до ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком дії до 01 серпня 2024 року. В подальшому, вказаний запобіжний захід було неодноразово продовжено, в останнє ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 березня 2025 року строком дії до 09 квітня 2025 року.

Під час досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні було встановлено достатньо доказів для повідомлення підозри та пред`явлення обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, що підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування, зокрема, протоколами допиту учасників кримінального провадження і проведення інших процесуальних та слідчих дій. Обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 у зазначеному кримінальному провадженні скеровано до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.

Строк дії ухвали слідчого судді про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 спливає 09 квітня 2025 року, проте склад суду Індустріального районного суду м. Дніпропетровська не може розглянути клопотання про продовження строку запобіжного заходу через не призначення підготовчого судового засідання в межах строку тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою.

У зв`язку із чим, з урахуванням положень ч. 6 ст. 199 КПК України, сторона обвинувачення дійшла до висновку про необхідність продовження ОСОБА_4 строку дії обраного останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи продовження існування на даний час ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшились, при цьому, застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти зазначеним ризикам, а перебуваючи на свободі, обвинувачений зможе здійснити дії, спрямовані на уникнення ним покарання і не виконання процесуальних обов`язків.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив суд клопотання задовольнити і продовжити строк тримання ОСОБА_4 під вартою, оскільки запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого неможливо.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на необґрунтованість зазначених в клопотанні ризиків, та просили застосувати стосовно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши відповідно до ч. 4 ст. 193 КПК України матеріали, що мають значення для вирішення поданого клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено з наданих стороною обвинувачення матеріалів, слідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження № 0000327 від 06 лютого 2025 року, за підозрою громадянина ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.111 КК України.

09 жовтня 2024 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 та п. 6 ст. 615 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Того ж дня року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України в рамках кримінального провадження № 0002827 від 05 вересня 2024 року.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_7 від 28 жовтня 2024 року до ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком дії до 01 серпня 2024 року. В подальшому, вказаний запобіжний захід було неодноразово продовжено, в останнє ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 березня 2025 року строком дії до 09 квітня 2025 року.

03 квітня 2025 року обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні було скеровано до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська. Однак, склад суду Індустріального районного суду м. Дніпропетровська не може розглянути клопотання про продовження строку запобіжного заходу через не призначення підготовчого судового засідання в межах строку тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою.

Відповідно до ч. 6 ст. 199 КПК України, у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Згідно ч. 2 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

Відповідно до Наказу № 197 від 20 липня 2022 року визначено тимчасове місце дислокації слідчих підрозділів ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях, а саме слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь, Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях та 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк, Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях на території Соборного району в м. Дніпрі, на період дії воєнного стану, або до прийняття окремого рішення Головою Служби безпеки України.

Таким чином, клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 скеровано до належного суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснювалось досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищувати, сховати або спотворювати будь-яку з речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вимогами частини першої статті 194 КПК України визначено підстави для застосування запобіжного заходу, до яких належить: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий або прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам або ризику, зазначеним у клопотанні.

Положеннями ч. 3 ст. 197 КПК України передбачено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

В ході розгляду зазначеного клопотання, слідчим суддею перевірено обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, що повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування фактичними даними, отриманими за результатами проведених процесуальних і слідчих дій, сукупність яких на даному етапі досудового розслідування, надають можливість переконатись в обґрунтованості підозри до такого ступеня, за якого об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також, слідчий суддя повністю погоджується з доводами, викладеними у наданому клопотанні щодо існування обставин, які свідчать про те, що ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування та продовження стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на теперішній час не відпали і не зменшилися, враховуючи, що судовий розгляд у вказаному кримінальному провадженні ще не розпочато, у зв`язку із чим, обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, дивлячись на те, що останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, що може бути обґрунтованим ризиком його переховування від слідства і суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що об`єктивно вказує на існування обґрунтованих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Таким чином, стороною обвинувачення доведена об`єктивна необхідність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Поряд із цим, слідчий суддя вважає недоведеним під час розгляду клопотання наявність ризиків, визначених п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати свідків або експерта, у цьому ж кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, з підстав їх необґрунтованості та відсутності будь-яких достатніх доказів на підтвердження його існування. У зв`язку із чим, вказані ризики не враховуються слідчим суддею при обранні запобіжного заходу.

Відповідно до статті 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до пункту 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, в даному випадку ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, в цьому полягає суспільний інтерес, що виправдовує відповідний відступ.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 року у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

А отже, з огляду на характер та тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого висунуто обвинувачення ОСОБА_4 , а також з врахуванням даних про особу останнього і міцності соціальних зв`язків, слідчий суддя все ж таки доходить до висновку про те, що зазначені вище ризики у своїй сукупності свідчать про неможливість їх запобігання шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 іншого запобіжного заходу, менш обтяжливого, ніж тримання під вартою, при цьому, враховуючи, що на даний час у вказаному кримінальному провадженню ще не проведено підготовче судове засідання, слідчий суддя вважає, що прокурором в судовому засіданні належним чином доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 , що свідчить про обґрунтованість поданого клопотання, яке з цих підстав підлягає задоволенню, а строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою необхідно продовжити.

Згідно абзацу третього ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 369-372, 376, 395, 615 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури ОСОБА_6 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України до 05 червня 2025 року.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою є 05 червня 2025 року.

Повний текст ухвали суду буде складений і оголошений о 15.20 годині 09 квітня 2025 року.

Ухвала, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1