печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі: ОСОБА_2 , за участю представника власника майна - адвоката: ОСОБА_3 , власника майна: ОСОБА_4 , прокурора: ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України, що здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002143 від 18.10.2024, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, -

В С Т А Н О В И В :

09.04.2025 у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України, що здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002143 від 18.10.2024, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

В обґрунтування скарги адвокат ОСОБА_3 посилається на те, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002143 від 18.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

У ході досудового розслідування Печерським районними судом м. Києва ухвалою від 20.03.2025 у справі № 757/13125/25-к задоволено частково клопотання заступника Генерального прокурора України ОСОБА_6 , надано дозвіл слідчим ГСУ НП України, які входять до складу групи слідчих, а також прокурором Офісу Генерального прокурора України у кримінальному провадженні № 0002143 від 18.10.2024 дозвіл на проведення обшуку в квартирі за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини кримінального правопорушення.

27.03.2025 під час проведення обшуку за вказаною адресою на підставі зазначеної Печерського районного суду м. Києва у даної особи ( ОСОБА_4 ) було вилучено належній їй на праві особистої приватної власності мобільний телефон марки «Samsung» ІMEY НОМЕР_1 , якій містить 2 сім-карти з номерами: НОМЕР_2 та НОМЕР_3 .

Разом з цим, стороною захисту в скарзі було зазначено наступне.

На вилучене майно (мобільний телефон) до цього часу не накладено арешт, воно яке не причетне до даного кримінального провадження, а відтак вилучене майно має статус тимчасово вилученого та відповідно підлягає поверненню його законному володільцю.

У вказаній ухвалі Печерського районного суду м. Києва не зазначено, що особа, щодо якої судом задоволено клопотання про проведення обшуку ( ОСОБА_4 ), є чинним та діючим адвокатом та здійснює адвокатську діяльність у відповідності до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та нормами чинного законодавства України.

На підтвердження статусу ОСОБА_4 як чинного адвоката надається витяг з Єдиного реєстру адвокатів України (роздруківка витягу додається).

Даний телефон, якій належить на праві особистої приватної власності ОСОБА_4 , містить інформацію, яка безпосередньо стосується його адвокатської діяльності та охороняється Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та іншими нормами чинного законодавства України.

Тобто на даному телефоні зберігається інформація, яка є адвокатською таємницею, адже стосується клієнтів, яким ОСОБА_4 як діючий адвокат, надає професійну правничу допомогу.

Так, у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 виступає як свідок. Через існування цього кримінального провадження, дана особа ( ОСОБА_4 ) уклала з адвокатом ОСОБА_3 договір про надання правової (правничої) допомоги № б/н від 28.03.2025. На підставі вказаного договору адвокатом ОСОБА_3 видано ордер про надання правничої допомоги ОСОБА_4 від 03.04.2025 у Печерському районному суді м. Києва, де надається необхідна правова допомога, зокрема під час підготовки та розгляду судом даного клопотання.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_3 та власник майна ОСОБА_4 у судовому засіданні вимоги скарги підтримали та просили її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала з приводу заявленої скарги, просила відмовити, зазначивши, що обшук було проведено на підставі ухвали слідчого судді, якою було прямо надано дозвіл на вилучення мобільного телефону.

Разом з цим, вилучений мобільний телефон було направлено до ДНДЕКЦ МВС України, для проведення комп`ютерно-технічної експертизи, що підтверджується супровідним листом від 16.05.2025 вих. № 72865-2025.

Вивчивши скаргу та дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення адвоката, власника майна, заперечення прокурора, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002143 від 18.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

У ході досудового розслідування Печерським районними судом м. Києва ухвалою від 20.03.2025 у справі № 757/13125/25-к задоволено частково клопотання заступника Генерального прокурора України ОСОБА_6 , надано дозвіл слідчим ГСУ НП України, які входять до складу групи слідчих, а також прокурором Офісу Генерального прокурора України у кримінальному провадженні № 0002143 від 18.10.2024 дозвіл на проведення обшуку в квартирі за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини кримінального правопорушення.

27.03.2025 під час проведення обшуку за вказаною адресою на підставі зазначеної Печерського районного суду м. Києва у даної особи ( ОСОБА_4 ) було вилучено належній їй на праві особистої приватної власності мобільний телефон марки «Samsung» ІMEY НОМЕР_1 , якій містить 2 сім-карти з номерами: НОМЕР_2 та НОМЕР_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Відповідно до положень ч.ч. 8, 9 ст. 236 КПК України, особи, у присутності яких здійснюється обшук, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу обшуку. Другий примірник протоколу обшуку разом із доданим до нього описом вилучених документів та тимчасово вилучених речей (за наявності) вручається особі, у якої проведено обшук, а в разі її відсутності - повнолітньому членові її сім`ї або його представникові.

Встановлено, що в ухвалі слідчого судді від 20.03.2025, прямо надано дозвіл на вилучення мобільного телефону, які у скарзі адвокат ОСОБА_3 , просить суд зобов`язати слідчого повернути.

Відтак, вилучене майно, не є тимчасово вилученим майном, а тому не може застосовуватися порядок, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, та процедура за ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу.

Разом з цим, вилучене майно було направлено до ДНДЕКЦ МВС України, для проведення комп`ютерно-технічної експертизи, що підтверджується супровідним листом від 16.05.2025 вих. № 72865-2025.

Відтак, вилучене майно, не є тимчасово вилученим майном, а тому не може застосовуватися порядок, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, та процедура за ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу.

На підставі викладеного, враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про безпідставність вимог скарги, а відтак у задоволенні вимог скарги слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 39, 234-236, 303, 306, 307, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Головного слідчого управління Національної поліції України, що здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002143 від 18.10.2024, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1