справа № 732/613/25
провадження № 1-кп/732/70/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2025 року місто Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Городня, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000052 від 21.03.2025 по обвинуваченню за ч.2 ст. 263 КК України

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя Запорізької області, українця, громадянина України, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за місцем роботи: АДРЕСА_2 , охоронця, одруженого, не судимого (ст.89 КК України)

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Із Чернігівської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000052 від 21.03.2025 по обвинуваченню за ч.2 ст. 263 КК України ОСОБА_3

Суть обвинувачення:

ОСОБА_3 , діючи умисно, в порушення вимог статті 178 ЦК України, п.1 Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992, п.п. 2,3.9 Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, 20 березня 2025 року близько 15 години 00 хвилин виявив у туалетній кімнаті залізничного вокзалу, що за адресою: м. Чернігів, вул. Перемоги,1, двоє нунчаків та, усвідомлюючи, що ці предмети є холодною зброєю, поклав їх до своєї сумки, і, не маючи передбаченого законом дозволу, переносив їх при собі по прилеглій до залізничного вокзалу території. У подальшому у цей же день, 20.03.2025 о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , маючи при собі двоє нунчаків, перебуваючи поблизу залізничного вокзалу в м. Чернігів, сів на марштрутне таксі сполученням «Чернігів-Городня» та поїхав в бік м. Городня Чернігівського району Чернігівської області, транспортуючи нунчаки при собі до блокпосту, розташованого на в`їзді до м Городня зі сторони м. Чернігова, де о 19-тій годині 30 хвилин указані предмети були виявлені співробітниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_3 здійснив носіння холодної зброї шляхом її переміщення без передбаченого законом дозволу.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/125-25/4157-ХЗ від 25.03.2025, виявлений у ОСОБА_3 нунчаку є контактною не клинковою холодною зброєю ударно-дробильної дії, виготовленою саморобним способом, інший предмет згідно висновку експерта № СЕ-19/125-25/4157-ХЗ від 25.03.2025 є холодною зброєю ударно-дробильної дії нунчаку, виготовлений саморобним способом, які ОСОБА_3 носив без передбаченого законом дозволу шляхом переміщення безпосередньо при собі.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.2 ст. 263 КК України як носіння іншої холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Разом із обвинувальним актом подана угода про визнання винуватості (а.с. 8-13), укладена 18 квітня 2025 між прокурором Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , коли він перебував у статусі підозрюваного. Відповідно до укладеної угоди про визнання винуватості прокурор ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у присутності захисника- адвоката ОСОБА_5 дійшли згоди щодо кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст. 263 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, зазначивши, що матеріальна шкода за вказаним кримінальним правопорушенням відсутня. В угоді між сторонами узгоджене покарання обмеження волі строком 2 роки та звільнення на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням із покладенням обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

Учасники просили затвердити укладену угоду та призначити узгоджене покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що він визнає себе винуватим у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, просить суд затвердити угоду, погоджуючись на зазначене у ній покарання. Він розуміє характер обвинувачення та ознайомлений з наслідками укладення та затвердження угоди.

Захисник просив затвердити угоду та призначити обвинуваченому узгоджене покарання, посилаючись, що умови угоди відповідають інтересам підзахисного.

Прокурор вказувала на те, що укладена угода не суперечить законодавству, а тому підлягає затвердженню.

Суд, ознайомившись з обвинувальним актом та укладеною між прокурором ОСОБА_4 та ОСОБА_3 угодою про визнання винуватості, встановив наступне.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Діяння, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Відповідно до вимог ч.4 ст.474 КПК України обвинуваченому роз`яснено, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має право мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 цього Кодексу.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального та Кримінального Кодексів України.

Угода про визнання ОСОБА_3 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України, відповідає вимогам ст.ст. 470, 472 КПК України.

Встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб.

Вид покарання обвинуваченому узгоджений у відповідності до ст. 65 КК України з урахуванням принципу індивідуалізації покарання, інкримінованого кримінального правопорушення, сукупності обставин справи, особи обвинуваченого, який раніше не судимий, повністю визнає свою вину, щиро розкаюється, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення. Щире каяття підтверджене як пом`якшуюча покарання обставина. Також враховано відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Цивільний позов не заявлено.

Суд, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим його права згідно КПК України, наслідків укладення та затвердження угоди, характеру обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, виду покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом, переконавшись у засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, вважає, що укладена угода між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 відповідає вимогам КПК України та підлягає затвердженню з призначенням обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання обмеження волі строком 2 роки та звільнення на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

Процесуальні витрати слід стягнути із винного на користь держави.

Речові докази знищити.

Запобіжний захід - не обирати.

На підставі викладеного, керуючись ст.374, 376, 394, 395, 468-476 КПК України

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду від 18 квітня 2025 року, укладену між прокурором Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, визначені пп.1,2 ч.1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави за проведення експертиз 4377,45 грн.

Речові докази: предмет ззовні схожий на ніж та два предмети, схожі на нунчаку знищити.

Вирок суду може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Городнянський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення: обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення у разі відсутності апеляційної скарги.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1