№ 173/2850/23
№ 1-кп/207/92/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2025 року Південний районний суд міста Кам`янського у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське кримінальне провадження № 0000390 від 24.08.2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Верхівцеве Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освітою, розлученого, утриманців немаючого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 19.08.2016 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 3 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік;

- 27.02.2020 року Заводським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст. 187 ч. 4, ст.15 ч.2, 115 ч.2 п.6, 115 ч.2 п.9, 115 ч.2 п.12, 7 ч. 1 КК України до 10 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 ч.1 КК України частково приєднаний 1 рік за вироком Верхньодніпровського районного суду. Дніпропетровської області від 19.08.2016 р. до відбуття визначити 11 років позбавлення волі, на підставі ст. 72 ч.5 КК України в строк відбуття покарання зарахувати строк попереднього тримання з 05.04.2017 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку 1 день попереднього тримання за 2 дні позбавлення волі. Строк відбуття покарання обчислювати з 05.04.2017 року, дата звільнення 06.12.2022 року по відбуттю строку покарання;

- 10.04.2025 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ст.185 ч.4 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Строк покарання відраховувати з 26.02.2025 року,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи обізнаним про те, що з 24.02.2022 в Україні на підставі Указу президента України № 64/2022 введено воєнний стан на всій території України, який діє по теперішній час, 23 серпня 2023 року, близько 23 години 00 хвилин, знаходячись поблизу домоволодіння АДРЕСА_3 , вирішив зайти на територію вказаного домоволодіння, де проживає його колишня дівчина ОСОБА_7 , з метою відвідати останню. Так, ОСОБА_5 , через відсутню частину паркану, пройшов на територію вказаного вище домоволодіння, де підійшов до будинку та постукав у вхідні двері, які невдовзі відчинив раніше не знайомий йому ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Далі, ОСОБА_5 , обурившись, що у будинку ОСОБА_7 перебуває невідомий чоловік, лівою ногою, взутою у кросівок, наніс один удар в область обличчя потерпілого ОСОБА_6 , від якого останній впав на підлогу у коридорі будинку. Після чого, ОСОБА_5 , побачив в руках потерпілого мобільний телефон марки «SAMSUNG A10 s», синього кольору, вартістю 2239 гривень, 30 копійок, який він, внаслідок раптово виниклого умислу, спрямованого на протиправне відкрите заволодіння чужим майном, визначив предметом свого подальшого злочинного посягання. Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на відкрите викрадення майна ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , для досягнення своєї корисливої злочинної мети, діючи умисно, відкрито, повторно, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, наніс лежачому на підлозі ОСОБА_6 не менше ніж три удари кулаками рук та ногами, взутими у кросівки, в область обличчя та голови потерпілого, від яких останній втратив свідомість, після чого, ОСОБА_5 , за допомогою фізичної сили своїх рук вирвав з руки потерпілого ОСОБА_6 мобільний телефон «SAMSUNG A10 s» синього кольору, з яким з місця скоєння злочину зник, у подальшому розпорядившись ним на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 , заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 2239 гривень 30 копійок у ціпах, діючих на момент скоєння злочину.

У ОСОБА_6 виявлені ушкодження у вигляді синців на шкірі голови в лівій скроневій ділянці, на шкірі обох повік лівого ока, саден на шкірі мочки лівого вуха, на слизовій оболонці нижньої губи, які згідно п.п.2.3.5.«Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995р. відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину за викладених обставин визнав вину повністю та пояснив, що дійсно, 23 серпня 2023 року, близько 23 години 00 хвилин, він прийшов додому до своєї колишньої дівчини ОСОБА_7 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Так, підійшовши до паркану, через відсутню його частину він пройшов на подвір`я, де підійшов до будинку та постукав у вхідні двері, які невдовзі відчинив потерпілий ОСОБА_6 .. Далі він обурившись, що у будинку ОСОБА_7 перебуває невідомий йому чоловік, лівою ногою, взутою у кросівок, наніс один удар в область обличчя потерпілого ОСОБА_6 , від якого той впав на підлогу у коридорі будинку, наніс лежачому на підлозі ОСОБА_6 не менше ніж три удари кулаками рук та ногами, взутими у кросівки, в область обличчя та голови потерпілого, від яких останній втратив свідомість. Після чого, він побачив в руках потерпілого мобільний телефон марки «SAMSUNG A10 s», синього кольору, який він забрав. Після чого він втік, викраденим майном розпорядився на власний розсуд. У вчиненому щиро кається. Просить суворо не карати.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина підтверджується сукупністю інших доказів по справі, а саме:

Показами потерпілого ОСОБА_6 , який в судовому засіданні пояснив, що 22.08.2023 року він разом з братом ОСОБА_8 та товаришем ОСОБА_9 приїхали в м. Верхівцеве, до Олени, яка мешкає по АДРЕСА_4 . Там вони відпочивали, розпивали спиртні напої, та він познайомився з дівчиною - ОСОБА_10 , яка мешкає по АДРЕСА_3 . Приблизно о 22.00 годині 23.08.2023 року він взяв ключі від будинку ОСОБА_7 , та пішов спати, разом із ним в будинку були також двоє неповнолітніх дітей, які вже спали. Приблизно о 23.00 годині 23.08.2023 року він почув, що хтось стукає по вікнам, він вирішив, що ОСОБА_7 повернулась додому. Піднявшись з ліжка взяв з собою свій мобільний телефон, щоб присвітити та відкрити вхідні двері, відчинивши двері з просоння він побачив чоловіка, це був ОСОБА_5 , який без слів одразу лівою ногою вдарив його по обличчю в область носа та лівого ока, після чого він впав на підлогу, в цей момент ОСОБА_5 намагався з його рук вирвати його мобільний телефоном марки Самсунг, він почав підніматись на ноги, а ОСОБА_5 витяг його з будинку, та почав наносити йому удари двома руками по обличчю, після чого він упав на землю. ОСОБА_5 продовжив його бити також по обличчю руками і ногами наніс йому приблизно шість ударів, телефон знаходився у нього в правій руці. Від ударів він втратив свідомість, прийшовши у свідомість через 20-30 секунд він побачив, що біля нього стоїть ОСОБА_5 і тримає в руках його мобільний телефон. Він піднявся на ноги та почав наближатися до ОСОБА_5 з проханням повернути йому його мобільний телефон, але зрозумівши, що ОСОБА_5 почне знову бити його, тому він зупинився і вирішив не підходити більше до ОСОБА_5 .. Після чого ОСОБА_5 вийшов через хвіртку та пішов з його телефоном у невідомому йому напрямку. Матеріальних претензій до обвинуваченого не має, цивільний позов не заявляв. Покарання просить призначити на розсуд суду.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 також підтверджується дослідженими у судовому засіданні наступними письмовими доказами:

- рапортом від 24.08.2023 року, щодо повідомлення на службу 102 стосовно вчинення грабіжу відносно ОСОБА_6 (т.1 а.с.2);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 24.08.2023 року від ОСОБА_6 (т.1 а.с.6);

- протоколом огляду предмета від 24.08.2023 року з фототаблицями до нього, де було оглянуто мобільний телефон «SAMSUNG A10 s» синього кольору (т.1, а.с.10-12);

- протоколом огляду місця події від 24.08.2023 року з фототаблицями до нього, де було оглянуто домоволодіння по АДРЕСА_3 (т.1, а.с.16-20);

- висновком експерта №62-Е від 25.08.2023 року, в підсумках якого зазначено, що на підставі судово-медичної експертизи ОСОБА_6 , 2000 р.н., з урахуванням відомих обставин справи, вказаних у постанові та у відповідності до питань, винесених на вирішення експертизи приходжу до таких підсумків: При проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_6 у нього виявлені ушкодження у вигляді синців на шкірі голови в лівій скроневій ділянці, на шкірі обох повік лівого ока,саден на шкірі мочки лівого вуха, на слизовій оболонці нижньої губи,які згідно п.п.2.3.5.«Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995р. відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, могли бути утворені від дії тупого твердого предмета або предметів з обмеженою контактуючою поверхнею або при співударі о такий (такі), давність їх утворення може відповідати терміну, вказаному потерпілим, що підтверджується відповідними даними його огляду під час проведення судово-медичної експертизи. Враховуючи характер та локалізацію виявлених при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_6 , тілесних ушкоджень, можливість утворення виявлених ушкоджень, зокрема, за умов падіння потерпілого з висоти власного зросту з прискоренням, не виключається. Для утворення виявлених при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_6 , тілесних ушкоджень необхідно спричинити, як мінімум, чотири травматичні дії. (т.1, а.с.25-26);

- протоколом огляду речей від 24.08.2023 року, з фототаблицями до нього, яким було зафіксовано огляд карти мобільного оператора(т.1, а.с.31-33);

- висновком судово-товарознавчої експертизи № 4799/23 від 25.08.2023, у підсумках якої зазначено, що ринкова вартість мобільного телефона «SAMSUNG A10 s» синього кольору, придбаного навесні 2022 року, бувшого у використанні, у технічно справному стані, з урахуванням зносу, станом на 23.08.2023, становить 2239 грн. 30 коп. (дві тисячі двісті тридцять дев`ять гривень 30 коп.), за умови, що станом на досліджувану дату об`єкт дослідження мав якісні товарні характеристики. (т.1, а.с.38-42);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 25.08.2023 року, з фототаблицями до нього, згідно якого потерпілий ОСОБА_6 впізнав ОСОБА_5 як особу, яка 23.08.2023 року відкрито викрала його майно (т.1, а.с. 43-45);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 01.09.2023 року з DVD-диском до нього та фототаблицями, за участю підозрюваного ОСОБА_5 в ході якого він показував та розказував за яких обставин вчинив злочин (т.1 а.с. 80-90);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 02.09.2023 року з DVD-диском до нього та фототаблицями, за участю потерпілого ОСОБА_6 в ході якого останній показував та розказував за яких обставин відбувались події 23.08.2023 року (т.1 а.с. 98-104);

- постановою про визнання речових доказів від 24.08.2023 року, згідно якої визнано речовим доказом мобільний телефон «SAMSUNG A10 s» синього кольору та картку мобільного оператора «Київстар» (т.1 а.с. 105);

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 04.09.2023 року з фототаблицями до нього, згідно якого потерпілий ОСОБА_6 впізнав мобільний телефон «SAMSUNG A10 s» синього кольору, який належить йому та який 24.08.2023 року забрав ОСОБА_5 (т.1, а.с.107-110);

- висновком експерта №66-Е-Д від 04.09.2023 року, в підсумках якого зазначено, що на підставі додаткової судово-медичної експертизи ОСОБА_6 , 2000 р.н., з урахуванням відомих обставин справи, вказаних у постанові та у відповідності до питань, винесених на вирішення додаткової експертизи дати відповідь на винесене слідчим питання не виявляється можливим внаслідок відсутності об`єктивних судово-медичних критеріїв оцінки втрати свідомості. (т.1, а.с.112-113);

- висновком експерта №68-Е-Д від 06.09.2023 року, в підсумках якого зазначено, що на підставі додаткової судово-медичної експертизи ОСОБА_6 , 2000 р.н., з урахуванням відомих обставин справи, вказаних у постанові та у відповідності до питань, винесених на вирішення додаткової експертизи враховуючи характер та локалізацію виявлених при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_6 тілесних ушкоджень можна вважати, що за вказаним під час проведення слідчого експерименту за участю потерпілого механізмом, можливість утворення виявлених у нього ушкоджень не виключається. (т.1, а.с.115-116).

Оцінюючи докази у справі з точки зору належності, допустимості, достовірності, та їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому провадженні доведена повністю у встановленому судом обсязі, а вчинені ним злочинні дії правильно кваліфіковані, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинене повторно, вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Вирішуючи питання про обрання виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 , у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 , у відповідності до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує те, що вчинений ОСОБА_5 злочин, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше судимий, будучи працездатним офіційно не працює, за місцем проживання характеризується безпосередньо, скарг на нього не надходило, на обліку у лікаря нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. Суд також враховує ставлення ОСОБА_5 до вчиненого злочину, а саме його щире каяття. Також суд враховує думку потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні.

Також, суд бере до уваги, що під час розгляду даного кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_5 , переховувався від суду з 27.11.2024 року. Ухвалою Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05.02.2025 року ОСОБА_5 було оголошено у розшук.

В ході досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, ОСОБА_5 обирався запобіжний захід тримання під вартою та визначався розмір застави в сумі 80520 гривень, для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків: прибувати до слідчого СВ ВП № 3 Кам`янського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області, прокурора або до суду за першою вимогою; не відлучатись з місця свого місця мешкання без попереднього дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця чи роботи; не спілкуватись із потерпілими та свідками. 16.10.2023 року ОСОБА_5 вніс грошову заставу в сумі 80520 гривень, був звільнений з під варти, після чого з 27.11.2024 року не з`являвся за викликом до суду без поважних причин та не повідомляв про причини своє неявки. Лише 26.02.2025 року був розшуканий правоохоронним органом та затриманий.

Відповідно до ч.8 ст.182 КПК України (Застава) у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обв`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Отже, суд приймає рішення, звернути в дохід держави та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України, внесені грошові кошти, як застава, в розмірі 80520 гривень у зв`язку із невиконанням обов`язків ОСОБА_5 покладених на нього судом.

Також, як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 був засуджений вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 10.04.2025 року за ч.4 ст.185 КК України до 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 13.05.2025 року.

Аналізуючи сукупність зазначених обставин, суд вважає що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 неможливе без ізоляції від суспільства та йому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст.186 КК України із застосуванням положень ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 10.04.2025 року більш суворим покаранням.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Питання процесуальних витрат у провадженні суд вирішує відповідно до ст. 124 КПК України.

Питання речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує згідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369 - 371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 10.04.2025 року, більш суворим покаранням за цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 7 (семи) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк покарання ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з дня затримання з 01 вересня 2023 року по 16 жовтня 2023 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_5 до призначеного покарання, частково відбуте ним покарання за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 10.04.2025 року з 26 лютого 2025 року.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 4799/23 від 25.08.2023 року у розмірі 260 (двісті шістдесят) гривень 00 копійок.

Відповідно до ч.8 ст.182 КПК України звернути в дохід держави та зарахувати до спеціального фонду Державного бюджету України, внесені грошові кошти, як застава, в розмірі 80520 (вісімдесят тисяч п`ятсот двадцять) гривень у зв`язку із невиконанням обов`язків ОСОБА_5 покладених на нього судом.

Речові докази по справі: мобільний телефон «SAMSUNG A10 s» синього кольору та картку мобільного оператора «Київстар», які знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 залишити потерпілому ОСОБА_6 ..

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Південний районний суд міста Кам`янського на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1