КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №761/6133/25 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/4003/2025 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

в режимі відеоконференції

обвинувачених - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва апеляційні скарги захисника обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_7 , захисника обвинуваченого ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15 квітня 2025 року про продовження ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 15 квітня 2025 року задоволено клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 строків застосування запобіжних заходів у виді тримання під вартою. Продовжено обвинуваченому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» терміном на 60 днів, тобто до 13 червня 2025 року включно. Продовжено обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» терміном на 60 днів, тобто до 13 червня 2025 року включно. Продовжено ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» терміном на 60 днів, тобто до 13 червня 2025 року включно. Розмір застав, обраних у якості альтернативних запобіжних заходів, для обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 17 лютого 2025 року - залишено без змін. Задоволено клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_12 строку дії обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України. Покладено на ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , наступні обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися за межі Київської області без дозволу суду; утриматися від спілкування у поза процесуальний спосіб зі свідками та іншими обвинуваченими у кримінальному провадженні; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, за їх наявності. Визначено строк дії обов`язків, покладених на обвинувачену ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , тривалістю 2 місяці, тобто до 15 червня 2025 року включно.

Не погоджуючись з рішенням суду, захисник ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15 квітня 2025 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Постановити ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Обрати обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 . Покласти на підозрюваного відповідні обов`язки. У разі, якщо суд дійде до висновку необхідності тримання під вартою обвинуваченого, встановити ОСОБА_9 суму застави 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн. Обрати обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 . Покласти на підозрюваного відповідні обов`язки. У разі, якщо суд дійде до висновку необхідності тримання під вартою обвинуваченого, ОСОБА_13 суму застави 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн.

Захисник зазначає про те, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою в частині суворості встановленого запобіжного заходу, а також визначеного розміру застави. Досудове розслідування було завершено, необхідні докази зібрано, обвинувальний акт вручено, обшуки в місцях проживання обвинувачених було проведено в день затримання без їх присутності та вилучено докази, які вважали за необхідне, відтак, знаходження обвинувачених під вартою є необґрунтованим та таким, що порушує їх права, адже наразі їх вина не доведена.

Звертає увагу на той факт, що жодного додатку, який би підтверджував наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, стороною обвинувачення не надано, а всі посилання на матеріали справи є такими, що не заслуговують уваги. Оскільки клопотання про застосування запобіжного заходу повинне містити як мінімум характеризуючі додатки щодо кожного із обвинувачених, натомість обидва клопотання щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_9 абсолютно ідентичні за своїм змістом, що саме по собі є абсурдним з огляду на те, що це дві окремі особи та ризики не можуть співпадати, а також обґрунтовуватися однаково відносно різних людей.

Щодо ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, захисник зазначає про те, що вказаний ризик жодним чином не підтверджується додатками та є припущенням. Щодо ризику, передбаченого п.3. ч.1 ст. 177 КПК України, зазначає про те, що всі докази зібрано, відтак їх неможливо приховати. Разом з тим, свідки несуть особисту кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання. Крім того, на думку захисника, будь-який ризик, пов`язаний зі спілкуванням з будь-якою особою, можливо уникнути забороною спілкування. Щодо ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст. 177 КПК України, зазначає про те, що незрозуміло, які можливості обвинувачені можуть використати для того, щоб уникнути кримінальної відповідальності та перешкоджати кримінальному провадженню. Щодо ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, зазначає про те, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 раніше не судимі, не мають схильності до вчинення кримінальних правопорушень та їх вина наразі не доведена.

На переконання захисника, в діях обвинувачених відсутній склад злочину, передбачений ч.3 ст.369 КК України. Відтак, жодній посадовій особі не передавались грошові кошти, а передавались вони діючому адвокату. Крім того, ані ОСОБА_9 , ані ОСОБА_10 , не передавали грошові кошти взагалі нікому і не були обізнані про такі дії ОСОБА_11 , відтак сторона обвинувачення вводить суд в оману щодо попереднього узгодження таких дій, особливо з огляду на те, що жодним із доказів це не підтверджено, ніде в доказах не міститься подібної інформації, і також жодної інформації про узгоджену суму немає. Звертає увагу на те, що навіть якщо б мали місце ті обставини, про які вказує слідство, то кваліфікація злочину підпадає під статтю 369-2 КК України.

Апелянт зазначає про те, що сам по собі факт тяжкості злочину, який інкримінується особі, не може бути підставо для застосування запобіжного заходу, оскільки це суперечило б презумпції невинуватості.

Захисник наголошує на тому, що немає жодної мети та підстав вважати, що обвинувачені будуть переховуватися від органів слідства чи суду, що вони можуть знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, в клопотаннях обвинувачення просто зазначено, що є такі ризики, але немає ніякого обґрунтування цьому. Також, в клопотаннях прокурора не надано жодного доказу, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Разом з тим, взагалі не обґрунтовується, чому менший розмір застави не здатен забезпечити його виконання, особливо з огляду на те, що майновий стан ОСОБА_14 та ОСОБА_10 не дозволяють їм внести такі суми. В даному випадку сторона обвинувачення не надала жодних доказів, що менший розмір застави не здатен забезпечити виконання особами, покладених на них обов`язків.

Зазначає про те, що ОСОБА_14 має батьків з інвалідністю 2 групи (мати ОСОБА_15 та батько ОСОБА_16 ) та фактично займається доглядом за батьками і утримує їх. Також ОСОБА_14 має дитину ІНФОРМАЦІЯ_5 ; має постійне місце проживання: АДРЕСА_1 .

Зазначає про те, що ОСОБА_10 має батька з інвалідністю 2 групи, фактично займається доглядом за батьком і утримує його. Крім того, має неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_6 ; має постійне місце проживання: АДРЕСА_2 . Крім того, ОСОБА_10 працює на посаді Генерального Директора ТОВ «Тетра Пак» з 06.11.2019 року.

Захисник звертає увагу на те, що обвинуваченій у цьому ж кримінальному провадженні ОСОБА_12 , якій було вручено таке саме клопотання з тим самим обґрунтуванням, Київським апеляційним судом було зменшено розмір застави до вручення обвинувального акту та встановлено заставу в розмірі 396,3 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_11 - адвокат ОСОБА_8 , не погоджуючись з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15.04.2025 року по справі №761/6133/25 в частині продовження строку тримання під вартою ОСОБА_11 . У разі, якщо суд дійде висновку про необхідність застосування запобіжного заходу - застосувати до обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 , крім випадку надання медичної допомоги, у межах строку досудового розслідування. У разі, якщо суд дійде висновку про необхідність застосування запобіжного заходу ОСОБА_11 у вигляді тримання під вартою, визначити ОСОБА_11 розмір застави у межах, передбачених п.3 ч.5 ст.185 КПК України, з покладенням на нього додаткових обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги, захисник зазначає про те, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою. Наявні матеріали не підтверджують факт скоєння ОСОБА_11 інкримінованих кримінальних правопорушень.

На переконання захисника, досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ст. 369 КК України, якщо розмір предмета кримінального правопорушення у п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення, здійснюють детективи НАБУ. Однак, кримінальне провадження з моменту його реєстрації розслідувалось ДБР, а потім слідчими СБУ і жодного дня не розслідувалось детективами НАБУ. Таким чином, враховуючи, що кримінальне провадження не розслідувалось слідчими НАБУ, то навіть за наявності постанови про визначення підслідності цього злочину за слідчими НАБУ, здійснення досудового розслідування слідчими СБУ є незаконним.

Захисник зазначає про те, що в матеріалах клопотання міститься посилання на докази, які на думку прокурора підтверджують факт вчинення ОСОБА_11 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.1 ст.14 п.п. 8, 11, 12 ч.2 ст.115 КК України, але зміст їх доказового значення перекручено прокурором у клопотанні про застосування запобіжного заходу.

Крім того, у клопотанні взагалі не наведено будь-яких доказів, які саме ризики існують, щодо ОСОБА_11 . Прокурором у клопотанні навмисно оминається той факт та не зазначається, що ОСОБА_11 має постійне місце проживання ( АДРЕСА_3 ), одружений, має на утриманні дружину та двох малолітніх дітей, мати похилого віку - ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , його соціальний стан, те, що ОСОБА_11 раніше не судимий та не притягувався до кримінальної відповідальності, а також стан його здоров*я.

Захисник звертає увагу на те, що відповідно до характеристики від 10.05.2024 року, складеної депутатом Ірпінської міської ради ОСОБА_18 , ОСОБА_11 веде спокійний спосіб життя, з людьми з аморальною поведінкою не спілкується, являється гарним сім`янином та добропорядною людиною. Отже, ОСОБА_11 має стійкі соціальні зв`язки, а також подяки, зокрема від Асоціації розвитку та реконструкції регіонів України за волонтерську діяльність, КНП «Уманська центральна районна лікарня» Паланської сільської ради, КНП «Христинівська багатопрофільна лікарня» Христинівської міської ради. Разом з тим, прокурором у клопотанні не надано жодного доказу щодо будь-якого впливу на свідків, що існує спроба такого впливу, а будь-які докази протилежного відсутні і до клопотання не додані. Крім того, на переконання захисника, необхідно врахувати, що ОСОБА_11 , не створював слідству жодних перешкод під час проведення слідчих дій та завжди вчасно приймав у них участь, що також характеризує його з позитивної сторони.

На думку захисника, застава у розмірі 3 633 600 грн. є явно непомірною для ОСОБА_11 та наявні правові підстави для визначення ОСОБА_11 розміру застави у межах, встановлених ч.5 ст.182 КПК України. Так, ОСОБА_11 не працевлаштований та наразі ніяких доходів не отримує. Із нерухомого майна володіє: квартирою, загальною площею 73,2 кв. м. за адресою: АДРЕСА_4 ; квартирою, загальною площею 70,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_5 . Крім того, ОСОБА_11 має на утриманні дружину, двох малолітніх дітей та мати похилого віку.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинувачених та захисників, думку прокурора, дослідивши матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Органом досудового розслідування ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні нетяжкого та тяжкого кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.369, ч.2 ст.309 КК України; ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України; ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.369; ч.3 ст.27 ч.1 ст.14 п.п. 8,11,12 ч.2 ст.115 КК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу щодо обвинувачених, суд першої інстанції посилався на доведеність існування заявлених прокурором ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які були оцінені судом першої інстанції в сукупності та стали підставою для прийняття рішення.

Так, судом враховано, що ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні злочину пов`язаного з корупцією, який передбачав залучення великої кількості співучасників, частина з яких органом досудового розслідування встановлена не була. Крім того, ОСОБА_11 обвинувачується і в тому, що після повідомлення про підозру, перебуваючи у місці попереднього ув`язнення він готувався до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 8, 11, 12, ч.2 ст.115 КК України, метою якого було уникнути кримінальної відповідальності.

Разом з тим, судом першої інстанції встановлено, що лише обрані запобіжні заходи спроможні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених, оскільки кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 мають досить високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинувачених, відтак суд прийшов до висновку про неможливість зміни обраних запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою для ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції об`єктивно встановлено існування обставин, які виправдовують тримання обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 під вартою, оскільки прокурором доведено існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

З оскаржуваної ухвали суду вбачається, що висновок про неможливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу ґрунтується на об`єктивних даних.

Посилання захисників на відсутність заявлених прокурором ризиків, є необґрунтованими, оскільки клопотання прокурора містять вичерпні доводи щодо продовження існування заявлених ризиків.

Доводи захисника ОСОБА_7 про те, що обвинувачений ОСОБА_14 має батьків з інвалідністю 2 групи (мати ОСОБА_15 та батько ОСОБА_16 ) та фактично займається доглядом за батьками і утримує їх, має дитину ІНФОРМАЦІЯ_5 ; має постійне місце проживання: АДРЕСА_1 ; обвинувачений ОСОБА_10 має батька з інвалідністю 2 групи, фактично займається доглядом за батьком і утримує його, має неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_6 ; має постійне місце проживання: АДРЕСА_2 ; працює на посаді Генерального Директора ТОВ «Тетра Пак» з 06.11.2019 року, доводи захисника ОСОБА_8 про те, що обвинувачений ОСОБА_11 має постійне місце проживання ( АДРЕСА_3 ), одружений, має на утриманні дружину та двох малолітніх дітей, мати похилого віку - ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , його соціальний стан, те, що ОСОБА_11 раніше не судимий та не притягувався до кримінальної відповідальності, і щодо стану здоров*я не можуть слугувати безумовною підставою для зміни обвинуваченим запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою, а також підтвердженням їх належної процесуальної поведінки та відсутності ризиків. При цьому, даних про неможливість утримання ОСОБА_11 , за станом здоров`я в слідчому ізоляторі чи неможливість отримання ним належної медичної допомоги, апеляційному суду не надано.

Захисник ОСОБА_7 в апеляційній скарзі не погоджується з кваліфікацією та посилається на відсутність в діях обвинувачених складу інкримінованих правопорушень. Проте такі доводи є передчасними на даному етапі провадження, оскільки рішення про доведеність вини особи за пред`явленим обвинуваченням, щодо правильності кваліфікації її дій стороною обвинувачення, суд приймає лише на підставі досліджених доказів, яким оцінка надається в нарадчій кімнаті. Щодо розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, то суд першої інстанції не знайшов підстав для зміни її розміру, встановленого ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 17.02.2025р. З зазначеними висновками суду першої інстанції погодждується і апеляційний суд.

Всі інші обставини, на які посилалась сторона захисту під час апеляційного розгляду, згідно вимог КПК України не є безумовними підставами скасування оскаржуваної ухвали.

На переконання колегії суддів клопотання прокурора є вмотивованими, а суд першої інстанції достатньо врахував всі обставини, надав їм правильну оцінку та дійшов обґрунтованого висновку про неможливість на даний час застосування до обвинувачених будь-яких інших більш м`яких запобіжних заходів.

Враховуючи, що будь-яких порушень КПК України при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції не встановлено, колегія суддів за наслідками апеляційного розгляду, вважає за необхідне ухвалу суду залишити без змін, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - без задоволення.

Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги захисників - адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 15 квітня 2025 року про продовження ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

_______________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4