Справа № 461/1690/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/419/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

08 травня 2025 року суддя Львівського апеляційного суду ОСОБА_2 , вирішуючи питання прийняття апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_4 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 15 травня 2024 року щодо ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

встановив:

оскарженим вироком ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, і призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 червня 2021 року, та визначено ОСОБА_3 остаточне покарання у виді п`яти років одного місяця позбавлення волі. Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 ухвалено відраховувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 17 січня 2024 року. Вирішено питання речових доказів.

Не погоджуючись із даним вироком обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_4 подали апеляційні скарги, у яких просять оскаржений вирок скасувати визнати невинуватим та виправдати ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю у його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Перевіряючи подані апеляційні скарги, приходжу до висновку, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити, виходячи із наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, дане кримінальне провадження слухалось у порядку ст. 349 КПК України.

Згідно із положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

У зв`язку із безсумнівним та добровільним, тобто без будь-якого впливу, визнанням у повному обсязі ОСОБА_3 своєї вини в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодженні з кваліфікацією вчиненого ним діяння, підтвердженням фактичних обставин, відсутності жодних заперечень щодо них з боку сторони обвинувачення, усвідомленням і правильним розумінням роз`ясненого судом першої інстанції положення частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України про те, що у випадку визнання ними змісту даних фактичних обставин, сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржувати їх в апеляційному порядку, відсутністю заперечень проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, суд першої інстанції ухвалив слухати справу у порядку ст. 349 КПК України, дослідити докази, обмежившись показаннями обвинуваченого, а також документами, що характеризують його особу.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 394 КК України, судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

Як вбачається із апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_4 , сторона захисту просить скасувати оскаржений вирок та визнати невинуватим та виправдати ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю у його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Оскільки ОСОБА_3 в присутності свого захисника адвоката ОСОБА_4 визнав повністю свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, погодився на розгляд справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України після роз`яснення йому наслідків такого розгляду, жодних заперечень чи зауважень не висловлював, що випливає з протоколу судового засідання від 15.05.2024 р. та звукозапису судового засідання, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_4 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 15 травня 2024 року слід відмовити, а апеляційні скарги повернути обвинуваченому та його захиснику, оскільки у даному випадку вони обмежені у праві на оскарження вироку суду першої інстанції.

Керуючись ч. 4 ст. 399 КПК України,

постановив:

відмовити у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_4 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 15 травня 2024 року щодо ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, а апеляційні скарги повернути обвинуваченому та його захиснику адвокату ОСОБА_5 .

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надіслати обвинуваченому та його захиснику адвокату ОСОБА_5 разом із поданими апеляційними скаргами та доданими до них матеріалами.

Ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з часу отримання її копії.

Суддя ОСОБА_2