Справа № 357/2385/25
У Х В А Л А

про звільнення від кримінальної відповідальності

25 квітня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому підготовчому судовому засіданні, клопотання захисника ОСОБА_3 , про звільнення від кримінальної відповідальності і закриття кримінального провадження № 0000284, яке внесене до ЄРДР 17 лютого 2023 року, стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Миколаїв, громадянки України, із загальною середньою освітою, непрацюючої, заміжньої, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

за ознаками кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за участю учасників судового провадження та інших учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

У С Т А Н О В И В :

своє клопотання захисник ОСОБА_3 заявила у зв`язку з тим, що з моменту вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення та по даний час сплили строки передбачені п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України.

Відповідно до ст. 324 КПК України, суд розглядав клопотання захисника ОСОБА_3 без її участі, оскільки вона звернулася із заявою про такий розгляд, а обвинувачена ОСОБА_4 не заперечувала проти цього, а закон не вимагає обов`язкової участі захисника.

Обвинувачена ОСОБА_4 якій роз`яснена суть обвинувачення, підстава звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти цього, підтримала заявлене захисником клопотання.

Прокурор ОСОБА_5 , потерпіла ОСОБА_6 , її представник ОСОБА_7 проти заявленого клопотання не заперечували.

Судом установлено, що ОСОБА_4 обвинувачувалася у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобто в умисному легкому тілесному ушкодженні.

Згідно з пред`явленим їй обвинуваченням, 15 лютого 2023 року близько 19 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні кабінету № 22 на третьому поверсі Білоцерківської гімназії «Звитяг» початкової школи № 8, що знаходиться за адресою: Київська область, місто Біла Церква, вулиця Гайок, 109, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, схопила потерпілу ОСОБА_6 за плечі та штовхнула її, після чого нанесла їй не менше п`яти ударів долонями рук по обличчю, внаслідок чого завдала ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді саден на обличчі. Дані ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більш як шість днів.

Суд зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України є кримінальним проступком.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Згідно з ч. 3 ст. 49 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Отже, за загальним правилом, особа, яка вчинила кримінальний проступок, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня його вчинення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки і ця особа не вчинила інший злочин та не ухилялася від досудового розслідування або суду.

Суд зазначає, що санкція частини першої статті 125 КК України передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року.

Судом обставин, які передбачені в ч. 2, 3 ст. 49 КК України не установлено.

Судом установлено, що з дня вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального проступку пройшло більше двох років.

Отже, суд вважає, що наявні підстави для звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом: у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Отже, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження № 0000284, яке внесене до ЄРДР 17 лютого 2023 року, стосовно ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, суд закриває.

Водночас, потерпілою ОСОБА_6 заявлений цивільний позов до обвинуваченої ОСОБА_4 , про стягнення витрат на правничу допомогу.

Згідно із практикою Верховного Суду, закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України) є нереабілітуючою підставою, а тому така особа не звільняється від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.

Водночас у разі постановлення ухвали про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов по суті не вирішується, а залишається без розгляду. У такому випадку позивач вправі вирішити свої вимоги в порядку цивільного судочинства.

Наведене обґрунтовано випливає з положень ч. 1 ст. 129 КПК України, згідно з якими вирішення цивільного позову по суті заявлених вимог можливо лише у разі ухвалення обвинувального вироку або постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. У такому випадку суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому (постанова від 10 серпня 2021 року, справа ЄУН № 161/694/20).

Отож, суд залишає без розгляду цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , про стягнення витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст. 49 КК України, ст. 100, 127, 129, 284 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

клопотання захисника ОСОБА_3 , про звільнення від кримінальної відповідальності і закриття кримінального провадження, - задовольнити.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, звільнити обвинувачену ОСОБА_4 , від кримінальної відповідальності за кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строку притягнення до кримінальної відповідальності.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження № 0000284, яке внесене до ЄРДР 17 лютого 2023 року, стосовно ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, - закрити у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до обвинуваченої ОСОБА_4 , про стягнення витрат на правничу допомогу, - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, у порядку встановленому законом, протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_8