Справа № 204/8392/25
Провадження № 1-кп/204/987/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2025 року м. Дніпро

Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні у м. Дніпро за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження № 0000324 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 липня 2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Якимівка Якимівського району Запорізької області, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, не одруженого, на утриманні нікого не маючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

13 листопада 2024 року ОСОБА_3 , маючи умисел на пособництво у виготовленні та подальшого використання завідомо підробленого документу, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, через мережу Інтернет, на невстановленому досудовим розслідуванням сайті, знайшов оголошення з надання послуг по виготовленню та продажу документів, а саме, посвідчення водія на право керування транспортними засобами.

Реалізуючи свій умисел, направлений на пособництво у підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права щодо допуску громадян до керування транспортними засобами, а саме посвідчення водія, оформлення та видача якого, згідно зі ст. 5-1 «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08 травня 1993 року, здійснюється територіальними центрами МВС та яке відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 15Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» відноситься до документів, що посвідчують особу та підтверджують її спеціальний статус, а згідно зі ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» є документом, що підтверджує право на керування транспортними засобами відповідної категорії, з метою його подальшого використання, у вищевказаний день, надав невстановленій досудовим розслідуванням особі свої особисті дані - прізвище ім`я по батькові, число місяць та рік народження та фотокартку, тим самим сприяв виготовленню підробленого документу, а саме, посвідчення водія.

Після чого, із невстановленою досудовим розслідуванням особою домовився про вартість, а саме, 18000 гривень та строки в декілька днів, на виготовлення завідомо підробленого офіційного документа, а саме, посвідчення водія, оформлення та видача якого, згідно зі ст. 5-1 «Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08 травня 1993 року здійснюється територіальними центрами МВС та яке відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 15Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» відноситься до документів, що посвідчують особу та підтверджують її спеціальний статус, а згідно зі ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» є документом, що підтверджує право на керування транспортними засобами відповідної категорії.

В подальшому, ОСОБА_3 у листопаді 2024 року, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не вдалося, знаходячись в м. Дніпро отримав у невстановленої досудовим розслідуванням особи завідомо підроблений офіційний документ - посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке став зберігати при собі з метою його подальшого використання.

Крім цього, ОСОБА_3 , маючи умисел на використання завідомо підробленого документа - посвідчення водія, видача якого, згідно зі ст. 5-1 «Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08 травня 1993 року), здійснюється територіальними центрами МВС, із серійним номером НОМЕР_1 , заповненого на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 28 липня 2025 року о 11 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем марки «Таврія», з номерним знаком НОМЕР_2 , по вулиці Надії Алексєєнко в Чечелівському районі міста Дніпра, біля будинку 46, будучи зупиненим працівниками Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, умисно пред`явив та надав працівникам поліції у якості документа, що посвідчує його особу та підтверджує право керування вказаним транспортним засобом, завідомо підроблений документ - посвідчення водія, бланк якого, з серійним номером НОМЕР_1 , заповненого на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам посвідчення водія, що перебувають в офіційному обігу на території України, тобто використав завідомо підроблений документ, з метою підтвердження законності керування транспортним засобом.

Умисні дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що виразились у пособництві у підробленні офіційного документу, який видається установою, і який надає права, з метою його використання іншою особою, кваліфіковано за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України.

Умисні дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що виразились використанні завідомо підробленого документу, кваліфіковано за ч. 4 ст. 358 КК України.

До обвинувального акту, який надісланий до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, додана письмова заява ОСОБА_3 , складена в присутності його захисника ОСОБА_4 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

За результатами дослідження змісту відповідних заяв та матеріалів дізнання, у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначена заява обвинуваченого є усвідомленою, відповідає його внутрішній волі, а його процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на нього.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Встановлені органом досудового розслідування обставини в даному кримінальному провадженні не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд вважає, що всі докази є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та їх взаємозв`язку - достатніми для прийняття рішення про визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, які є умисними, закінченими кримінальними проступками, обставини вчинення кримінальних правопорушень, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальний проступок, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає: щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, які згідно ст. 12 КК України відносяться до кримінальних проступків, не одружений, не працевлаштований, на утриманні нікого не маючий, раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Згідно характеристики за місцем проживання скарг зі сторони сусідів відносно нього не надходило, в зловживанні спиртними напоями та у вживанні наркотичних засобів не був помічений.

З урахуванням вищевикладеного, а також наявності обставин, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді обмеження волі, проте без його реального відбування, на підставі вимог ст. ст. 75, 76 КК України. Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Оскільки обвинувачений вчинив окремі самостійні кримінальні правопорушення, а, отже, остаточне покарання йому має бути призначено за правилами ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Підстав для призначення обвинуваченому покарання з застосуванням положень ст. 69 КК України суд не вбачає.

Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно стягнути на користь держави витрати за проведення по справі судово-технічної експертизи документів № СЕ-19/105-25/10993-ДД від 30 липня 2025 року, згідно наданої довідки.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 369-370, 373-374, 381-382, 395 КК України, ст. 309 КК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у вигляді:

-за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України 1 (один) рік обмеження волі;

-за ч. 4 ст. 358 КК України 1 (один) рік 5 (п`ять) місяців обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у вигляді 1 (одного) року 5 (п`яти) місяців обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо він в період іспитового строку - одного року - не вчинить нового правопорушення і буде виконувати покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не обирався.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати за проведення судово-технічної експертизи № СЕ-19/105-25/10993-ДД від 30 липня 2025 року, у розмірі 2674 (дві тисячі шістсот сімдесят чотири) гривень 20 копійок.

Арешт з позбавленням права відчудження, розпорядження та користування, накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Дніпра від 01 серпня 2025 року на майно, що вилучене 28 липня 2025 року під час проведення огляду місця події за адресою: м. Дніпро вул. Надії Алексєєнко, біля буд. 46, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , яке поміщене до спеціального пакету PSP 1168292, - скасувати.

Речові докази:

- посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , яке зберігається в матеріалах кримінального провадження, - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його отримання в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду, через Чечелівський районний суд міста Дніпра, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1