Справа №: 272/325/25
Провадження № 1-кп/272/115/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2025 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі :

головуючої -судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Андрушівка в залі судку кримінальне провадження № 0000121 по обвинуваченню

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ,

паспорт № НОМЕР_2 від 09.09.2022 року

уродженця м. Біла Церква, Київської області,

українця, громадянина України, з базовою середньою освітою,

студента 2-го курсу Коростишівського професійного коледжу

ТВСВ м. Андрушівка, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого

за адресою:

АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою:

АДРЕСА_2 ,

раніше не судимого,-

за ст. 185 ч.4 КК України,-

встановив:

Згідно обвинувального акту і наданої угоди про визнання винуватості від 31.03.2025 року ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч. 4 КК України за наступних обставин.

Не пізніше 29.12.2024, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи у будинку ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, скористався вільним доступом до кімнати останньої знайшов банківську картку АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_3 , яка імітована на ОСОБА_6 , переписав номер банківської картки, SVV-код, та строк дії картки.

В цей же день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_5 виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів, що належать ОСОБА_6 , які знаходяться на балансі вищевказаної банківської карти. Реалізуючи свій злочинний умисел, який направлений на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_6 розуміючи протиправність своїх дій, умисно, з корисливих мотивів, цього ж дня взяв мобільний телефон ОСОБА_6 , яка добровільно його надала, створив у своєму мобільному телефоні додаток «Приват 24», після чого авторизувався в особистому кабінеті ОСОБА_6 , та для підтвердження натиснув коди які надходили в смс повідомлення на мобільний телефон останньої.

Продовжуючи свій умисел на викрадення грошових коштів ОСОБА_6 , через додаток «Приват 24», до якого ОСОБА_5 , отримав доступ із кредитної банківської картки АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_4 , потерпілої 29.12.2024 року у період часу з 21 год. 28 хв. по 21 год. 42 хв., трьома транзакціями по 502,51 грн., 4020,10 грн., 2010,05 грн., перераховано на іншу банківську картку потерпілої АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_3 , після чого перерахував на свою банківську картку AT КБ «Приват Банк» № НОМЕР_5 , та розпорядився ними на власний розсуд.

Також, продовжуючи свій умисел на викрадення грошових коштів ОСОБА_6 , 30.12.2024 та 05.01.2025 через додаток «Приват 24», до якого ОСОБА_5 , отримав доступ із кредитної банківської картки АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_4 , двома транзакціями по 2010,05 грн., 5025,13 грн., перераховано на іншу банківську картку потерпілої АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_3 , після чого перерахував на свою банківську картку АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_5 , та розпорядився ними на власний розсуд, а саме за допомогою банкомату, який розташований в м. Андрушівка по вул. Зозулинська, 20-А 30.12.2024 о 11 год. 35 хв., зняв кошти в сумі 4 000 грн., а також у вище вказаному банкоматі 06.01.2025 о 07 год. 44 хв. зняв кошти в загальній сумі 700 грн. та розпорядився ними на власний розсуд.

Також встановлено, що ОСОБА_5 з використанням підконтрольного мобільного терміналу та незаконного отримання персональних даних ОСОБА_6 , банківської картки АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_3 , з метою особистого збагачення, діючи умисно в умовах воєнного стану, в POS-терміналі, шляхом безготівкового розрахунку по технології NFC у період з 18.01.2025 по 19.01.2025 здійснював операції купівлі товарів у магазинах міста Київ та м. Березань, Київської області.

Внаслідок чого, ОСОБА_5 заволодів коштами в сумі 17 289 грн., чим завдав ОСОБА_6 матеріального збитку на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно угоди про визнання винуватості ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, щиро розкаявся у вчиненому. ОСОБА_5 , захисник, законний представник також погодилися із прокурором на призначення обвинуваченому покарання за кримінальне правопорушення за ст.185 ч.4 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції частини 4 статті 185 КК України, з врахуванням статті 101 КК України, у виді пробаційного нагляду, яке полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових

та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства строком на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ч.2, 3 статті 59-1 КК України:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи, або навчання;

3)не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4)виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення».

Також, у даній угоді зазначено роз`яснення обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання, передбачені ст. 473 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 суду пояснив, що він підтримує укладену між ним за участю захисника, законного представника та прокурором угоду про визнання винуватості, вину визнає в повному обсязі, з узгодженою мірою покарання згодний, угода є добровільною, він розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 4 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, які йому були роз`яснені прокурором, захисником та судом.

Захисник угоду про визнання винуватості підтримала та не заперечувала щодо її затвердження, зазначивши, що угода відповідає інтересам обвинуваченого та вимогам КПК України.

Законний представник обвинуваченого подала до суду клопотання про розгляд кримінального провадження у її відсутність, не заперечувала щодо затвердження угоди про визнання винуватості.

Потерпіла в судовому засіданні підтримала угоду про визнання винувасті та не заперечувала щодо її затвердження судом, претензій до обвинуваченого немає.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинуваченого повне порозуміння ним процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили ОСОБА_5 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.

Так, кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Угода за змістом укладена відповідно до ст. 472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у т.ч. стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди, потерпілою надано прокурору письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості.

Прокурор у судовому засіданні підтримала угоду та просила затвердити, так як угода відповідає вимогам кримінального та кримінально-процесуального законодавства та обвинувачений вину визнав повністю та погодився на укладення угоди, потерпіла надала згоду на укладення угоди.

Враховуючи, що укладена між прокурором та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого за ст. 185 ч.4 КК України кваліфіковано вірно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, зокрема те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, класифікується як тяжкий злочин,

обставини його вчинення, особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення вперше, навчається, за місцем навчання та проживання характеризується посередньо, а також, враховуючи те, що обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , є його щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, та відсутність обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , та вважає за можливе призначити узгоджене сторонами покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України з врахуванням ст. 101 КК України, у виді пробаційного нагляду строком на один рік, з покладенням обов`язків, передбачених ч.2, ч. 3 статті 59-1 КК України.

Процесуальні витрати в сумі 6367,20 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого.

Речові докази відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Угоду від 31.03.2025 року по кримінальному провадженню № 0000121, між прокурором Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_5 , захисником ОСОБА_4 про визнання винуватості затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити узгоджене покарання із застосуванням ч. 1 ст.69 КК України, з врахуванням ст. 101 КК України, у виді пробаційного нагляду, строком на один рік, з

покладенням обов`язків, передбачених ч.2, ч. 3 статті 59-1 КК України:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи, або навчання;

3)не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4)виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою: «Зміна прокримінального мислення».

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 6367 грн. 20 коп. на р/р: Отримувач: ГУК у Жит.Обл./ТГ м.Житомир /24060300 Банк отримувача: Казначейство України , ; код класифікації доходів:24060300 рахунок : UA 0006797 .

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити у виді особистого зобов`язання.

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Андрушівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, але лише у випадках, встановлених ст.ст. 473, 394 КПК України.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1