Справа № 510/1902/24
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
22 липня 2025 року Ренійский районний суд Одеської області
У складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеса, громадянки України, із середньою освітою, незаміжньої, офіційно непрацюючої, зареєстрованої у АДРЕСА_1 , фактично проживаючої у АДРЕСА_2 , раніше не судимої
-у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.4 КК України, -
Встановив:
Указом Президента України від 24.02.2022 р. №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 р. №2102-ХІ, було введено воєнний стан на території України, дію якого у подальшому було продовжено у встановленому законом порядку, та який продовжує діяти по нинішній час.
Обвинувачена ОСОБА_4 18.08.2024 р. приблизно о 09.00 год., перебуваючи з дозволу власника у приміщенні житлового будинку АДРЕСА_3 , керуючись раптово виниклим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, з метою свого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, впевнившись, що власник будинку заснув, умисно, таємно, в умовах воєнного стану, викрала мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy S10+» серійний номер НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 8 462,56 грн. З викраденим майном залишила місце вчинення злочину, у подальшому розпорядившись ним на свій розсуд. У подальшому викрадене майно було повернено потерпілому.
Своїми вищевказаними діями обвинувачена ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ст.185 ч.4 КК України.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 винною себе визнала у повному обсязі, не заперечувала таємного викрадення нею майна потерпілого ОСОБА_5 за вищевикладених обставин. У скоєному розкаюється.
Потерпілий ОСОБА_5 на нинішній час призваний на військову службу під час мобілізації та проходить військову службу у ЗСУ, що підтверджується відповідним повідомленням ІНФОРМАЦІЯ_2 , позовних вимог до обвинуваченої не заявлено.
Оскільки обвинувачена по суті пред`явленого обвинувачення винною себе визнала та не оспорювала фактичних обставин справи, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню у судовому засіданні, заслухавши думку учасників судового розгляду, дійшов до висновку про необхідність дослідження письмових доказів, що містяться у матеріалах кримінального провадження, у повному обсязі.
Так, окрім визнання обвинуваченою вини, її винуватість у скоєнні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.
Таємне викрадення обвинуваченою чужого майна підтверджується заявою потерпілого, не заперечувалось обвинуваченою в ході досудового розслідування та судового розгляду, викрадене майно було добровільно видано обвинуваченою, оглянуто, визнано речовим доказом та передано на відповідальне зберігання, про обставини викрадення нею належного потерпілому майна обвинуваченою було докладно пояснено та показано в ході проведеного на стадії досудового розслідування слідчого експерименту, що було оформлено належними, передбаченими діючим кримінально-процесуальним законодавством процесуальними документами, вартість викраденого майна також належним чином встановлена відповідним експертним висновком.
Оцінюючи докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої у вчинені інкримінованого їй правопорушення повністю доведена. Докази взаємопов`язані, не протирічать один одному та встановленим судом обставинам справи, та сумніву у суду не викликають.
Визнання ОСОБА_4 вини, її показання об`єктивно співпадають із наведеними доказами, узгоджуються з ними, а тому є достовірними.
Дії обвинуваченої правильно кваліфіковані за ст. 185 ч.4 КК України, оскільки вона таємно викрала чуже майно в умовах воєнного стану.
При призначенні покарання суд враховує характер, обставини, тяжкість та ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, відшкодування завданої шкоди та відсутність матеріальних претензій у потерпілого, визнання обвинуваченою вини та каяття, а також особу обвинуваченої, її сімейний та матеріальний стан, дані про особу, характеризуючі матеріали. ОСОБА_4 раніше не судима, до кримінальної відповідальності притягнута вперше, має постійне місце проживання, за яким характеризується задовільно.
Відповідно до положень ст. 66 КК України, як обставини, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставин, передбачених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання досудовим розслідуванням та судом не встановлено.
На підставі відповідної ухвали суду, Ізмаїльським районним відділом №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області було надано досудову доповідь відносно обвинуваченої, згідно із висновками якої, результати оцінки ризику вчинення обвинуваченою повторного кримінального правопорушення, а також її імовірної небезпеки для суспільства, свідчать про можливість її виправлення без ізоляції від суспільства.
Враховуючи сукупність наведених обставин справи, та дотримуючись принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, ставлення обвинуваченого до вчиненого, та враховуючи, що за приписами ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, суд доходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч.4 ст. 185 КК України.
З урахуванням вищевказаних обставин в їх сукупності суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченої у даному випадку можливе без відбування нею покарання, та вважає можливим застосування положень ст.75 КК України, звільнюючи від покарання із випробуванням.
З метою забезпечення належного контролю за поведінкою та попередження скоєння повторних правопорушень, суд також вважає за необхідне застосування положень передбачених п.1 та 2 ч.1 та п.2 та 4 ч.3 ст. 76 КК України.
Завдану матеріальну шкоду відшкодовано, цивільний позов не заявлявся. Судові витрати, пов`язані із проведенням експертних досліджень, підлягають стягненню з обвинуваченої.
Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України,-

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.4 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років
Застосувати до обвинуваченої ст.75 КК України, звільнивши її від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі із іспитовим строком - на 1 (один) рік, поклавши на неї, в силу п.1 та 2 ч.1 та п.2 та 4 ч.3 ст. 76 КК України обов`язки повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації, а також не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації та виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Формування життєвих звичок» модуль IV «Цілепокладання та побудова життєвих планів».
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 320 грн. судових витрат, пов`язаних із проведенням експертизи.

До набрання вироком законної сили запобіжного заходу обвинуваченій - не обирати.
Речові докази: мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy S10+» серійний номер НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , що згідно із постановою слідчого від 22.08.2024 р. переданий у користування потерпілому ОСОБА_5 залишити зберігачеві, знявши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду від 26.08.2024 р. (справа №946/6840/24, провадження №1-кс/946/2064/24).
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Ренійський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_6