Справа № 752/5860/18
Провадження № 1-в/752/203/25
УХВАЛА

26 серпня 2025 року м. Київ

Голосіївський районний суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву начальника слідчого відділу Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 від 30 травня 2025 року щодо визначення долі речових доказів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 10 січня 2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 354 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

звільненого від кримінальної

відповідальності ОСОБА_4 ,

встановив:

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 28 квітня 2021 року ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 354 КК України, а кримінальне провадження на підставі ст. 49 КК України закрито у зв`язку з закінченням строків давності.

У заяві начальник слідчого відділу Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 просить вирішити питання щодо речових доказів, а саме грошових коштів у сумі 10 000 грн, які зберігають в управлінні фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ НП у м. Києві.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 вважала, що грошові кошти в сумі 10 000 грн, на які накладено арешт та які визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, підлягають конфіскації у власність держави в якості предмету кримінального правопорушення.

ОСОБА_4 не заперечував проти конфіскації грошових коштів, які були предметом кримінального правопорушення, у власність держави.

Інші учасники в судове засідання не з`явились, клопотань не направили, що не перешкоджає розгляду справи без їх участі.

Заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про конфіскацію грошових коштів в сумі 10 000 грн, які були предметом кримінального правопорушення, у власність держави, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Відповідно до ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктом 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

У разі закриття кримінального провадження гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку .

З матеріалів справи вбачається, що грошові кошти, долю яких у заяві просить вирішити представник поліції, були предметом кримінального правопорушення, а саме передавались в якості неправомірної вигоди, у зв`язку з чим визнані речовими доказами та ухвалою слідчого судді від 26.01.2018 на них було накладено арешт.

Під час постановлення судом 28 квітня 2021 року ухвали про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності, питання щодо долі речових доказів судом не вирішувалось.

Враховуючи викладене, доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку виконання судового рішення.

З огляду на те, що грошові кошти в сумі 10 000 грн відповідно до матеріалів справи є предметом кримінального правопорушення, а саме передавались ОСОБА_4 в якості неправомірної вигоди, тому в силу приписів ст. 100 КПК України вони підлягають конфіскації у власність держави.

Керуючись ст. 100, 376, 537, 539 КПК України, суд

постановив:

Грошові кошти у сумі 10 000 грн, які визнані речовими доказами у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 354 КК України, та зберігаються в управлінні фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ НП у м. Києві (квитанція № 103565 від 13.02.2018), конфіскувати у власність держави.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 7 днів з дня її оголошення

Суддя ОСОБА_1