Справа № 592/6722/25
Провадження № 1-кп/592/511/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ковпаківського районного суду м. Суми кримінальне провадження №0000027, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.01.2025,

щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Смоленськ рф, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: в останнє 15.06.2023 вироком Дружківського міського суду Донецької області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 121 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 3 місяці, звільненого умовно-достроково ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23.05.2024 як такого, що виявив бажання проходити військову службу,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

встановив:

23.05.2024 Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області (справа №274/4413/24) розглянув подання Державної установи «Райківська виправна колонія (№73)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом згідно з ст. 81-1 КК України та встановлення адміністративного нагляду щодо засудженого ОСОБА_4 .

Відповідно до цієї ухвали суд визнав наявність достатніх підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання та для проходження військової служби за контрактом, визначених ст. 81-1КК України та ЗУ «Про внесення змін до Кримінального, Кримінально процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо запровадження інституту умовно-дострокового звільнення осіб від відбування покарання для безпосередньої їх участі в обороні країни, захисті її незалежності та територіальної цілісності» від 08.05.2024 № 3687-ІХ, та звільнив умовно-достроково засудженого ОСОБА_4 від відбування невідбутої частини основного покарання у виді позбавлення волі для проходження військової служби за контрактом.

24.02.2022 Президентом України видано Указ «Про введення военного стану в Україні» № 64/2022, затверджений Законом № 2102-ІХ від 24.02.2022, у зв`язку з чим на території України запроваджено правовий режим воєнного стану.

ОСОБА_4 на добровільній основі уклав контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 24.05.2024 №174 солдата ОСОБА_4 призначено на посаду стрільця 1 стрілецького спеціалізованого відділення 1 стрілецького спеціалізованого взводу 1 стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

У подальшому, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 19.08.2024 №302 ОСОБА_4 вважати таким, що з 19.08.2024 справу та посаду стрільця 1 стрілецького спеціалізованого відділення 1 стрілецького спеціалізованого взводу стрілецької спеціалізованої роти (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 .

Згідно з вимогами ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548- XIV, ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, та умов укладеного контракту, військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно дотримуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

Однак, стрілець 1 стрілецького спеціалізованого відділення 1 стрілецького спеціалізованого взводу стрілецької спеціалізованої роти (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , проходячи військову службу в умовах воєнного стану, в порушення вимог ст. 1, 2, 24 Закону України „Про військовий обов`язок і військову службу, ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , не маючи на те поважних причин, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від її проходження, в умовах воєнного стану, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, приблизно о 10 год. 00 хв. 15.11.2024 самовільно залишив місце служби - тимчасове місце дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 та в подальшому проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів для повернення у військову частину та виконання службових обов`язків.

Потім, о 13 год. 40 хв. 01.12.2024 ОСОБА_4 самостійно прибув до розташування підрозділу в АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим кримінальне правопорушення було припинено.

Тобто, солдат ОСОБА_4 в період часу з 10 год. 00 хв. 15.11.2024 по 13 год. 40 хв. 01.12.2024 обов`язки військової служби не виконував, будь-яких заходів для повернення на службу та продовження несення відповідних обов`язків у зазначений період часу не вживав, а займався особистими справами, не пов`язаними з проходженням військової служби.

Отже, солдат ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що своїми умисними діями, які виразились у самовільному залишенні місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України.

У подальшому, наказом командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 вважати таким, що з 01.12.2024 вибув до КНП "Сумська обласна клінічна лікарня.

Після чого, ОСОБА_4 проходив лікування у КНП КЛ № 5 Сумської міської ради в період часу з 02.12.2024 по 08.12.2024.

Проте, солдат ОСОБА_4 , грубо порушуючи встановлений порядок проходження військової служби, 09.12.2024 в порушення вимог ст. 17, 65 Конституції України, п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 19, 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, повторно, з особистих мотивів, з метою тимчасового ухилення від військової служби, в умовах воєнного стану, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, не з`явився вчасно, без поважних причин після лікування до місця проходження військової служби за місцем розташування підрозділу в АДРЕСА_2 та в подальшому проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи заходів до повернення на службу до моменту його прибуття до четвертого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Полтаві 09.04.2025.

Так, солдат ОСОБА_4 з 09.12.2024 по 09.04.2025 обов`язки військової служби не виконував, будь-яких заходів для повернення на службу та продовження несення відповідних обов`язків у зазначений період часу не вживав, а займався особистими справами, не пов`язаними з проходженням військової служби.

Отже, солдат ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що своїми умисними діями, які виразились у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин вчиненому військовослужбовцем тривалістю понад три доби, в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за фактичних обставин, установлених під час досудового розслідування та викладених в обвинувальному акті, визнав у повному обсязі та пояснив, що згоден з пред`явленим обвинуваченням. Зазначив, що був умовно-достроково звільнений від відбування покарання у виді позбавлення волі для проходження військової служби, військову службу проходив у військовій частині НОМЕР_1 на посаді стрільця. Пояснив, що дійсно 15.11.2024 він самовільно з особистих мотивів залишив місце проходження військової служби в АДРЕСА_2 , та поїхав до м. Суми у власних справах, час проводив на власний розсуд. Потім 01.12.2024 повернувся до місця проходження військової служби у військову частину НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 та командир відправив його лікуватися в лікарню в м. Суми, де він лікувався приблизно днів 10 (точно не пам`ятає). У подальшому, десь 09 або 10 грудня 2024 року він покинув лікарню, проте, з особистих мотивів вирішив не повертатися на військову службу в розташування своєї частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 . Час проводив на власний розсуд у м. Суми, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, перебував за різними адресами в м. Суми. Десь на початку квітня 2024 року, конкретного числа не пам`ятає, був затриманий у м. Суми працівниками поліції з метою перевірки документів, повідомив їм, що є військовослужбовцем, був переданий ВСП, а потім доставлений до ДБР. Про вчинене шкодує, щиро розкаюється, бажає продовжити військову службу.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Ураховуючи, що обвинувачений та його захисник не заперечують фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення, як вони викладені вище, підтвердивши свою позицію в судовому засіданні, а також те, що обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження не оспорюються фактичні обставини справи, вказані в обвинувальному акті, вони правильно розуміють зміст цих обставин, суд, переконавшись в добровільності позиції зазначених осіб, з урахуванням думки учасників процесу вважав, що дослідження доказів на підтвердження вини обвинуваченого, отриманих під час досудового провадження в судовому засіданні не є доцільним.

Отже, суд вважав за можливе з урахуванням положень ч. 3 ст. 349 КПК України, допитати обвинуваченого та дослідити матеріали кримінального провадження в частині, що характеризують особу обвинуваченого, письмові докази щодо розміру судових витрат та речових доказів.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 5 ст. 407 КК України, як самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, а також нез`явлення його вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану.

Вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, суд вважає доведеною.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання ОСОБА_4 , суд відповідно до положень статті 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, ставлення ОСОБА_4 до скоєного, що полягає у визнанні винуватості та шкодуванні про вчинене, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він неодружений, на диспансерному обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий, судимість незнята та непогашена у встановленому законом порядку, службову характеристику, надану військової частиною НОМЕР_1 , де обвинувачений проходив військову службу, відповідно до якої ОСОБА_4 зарекомендував себе негативно, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого суд не встановив.

З огляду на викладене, враховуючи дані щодо особи обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, негативно характеризується за місцем проходження військової служби, характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного кримінального правопорушення раніше судимою особою, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе лише за умови призначення йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 5 ст. 407 КК України, яке належить відбувати реально.

За приписами ч. 3 ст. 88-1 КК України в разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає такій особі покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вироком Дружківського міського суду Донецької області від 15.06.2023 ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 121 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 3 місяці.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 23.05.2024 ОСОБА_4 умовно-достроково звільнено від відбування покарання за вироком Дружківського міського суду Донецької області від 15.06.2023 на 2 (два) роки 06 (шість) місяців 01 день для проходження військової служби.

Оскільки обвинувачений вчинив злочин за цим кримінальним провадженням після постановлення вироку Дружківського міського суду Донецької області від 15.06.2023 протягом невідбутої частини покарання, остаточне покарання йому необхідно призначити з урахуванням положень ч. 1 ст. 71 КК України, тобто, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Також, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що 10 квітня 2025 року ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми до обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 07.06.2025, дія якого в подальшому була продовжена ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 13.05.2025 на строк до 11.07.2025 включно.

Частиною 5 статті 72 КК України регламентовано, що попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

З огляду на викладене, суд вважає за доцільне відповідно до зазначених приписів зарахувати ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення до строку призначеного покарання.

Судові витрати та речові докази по справі відсутні, цивільний позов не заявлено.

Керуючись статтями 349, 367-370, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України з урахуванням вироку Дружківського міського суду Донецької області від 15.06.2023 шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку 27.05.2025.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк перебування під вартою з моменту фактичного затримання 09.04.2025 по 26.05.2025 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1